Справа № 619/309/13-ц
Головуючий І інстанції -
Провадження: 22ц-790/1903/14
Головуючий ІІ інстанції -
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
прокурора Дергачівського району
Харківської області на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 12 лютого 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Дергачівської міської ради
Харківської області, третя особа:
інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що згідно рішення
Дергачівського районного суду від
15.02.1995 року йому на праві приватної
власності належить житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

Вказаний будинок в цілому
зареєстрований за ним в МПТІ
«Інвенрос» 14.04.1995 року за
реєстровим № 3402 в реєстрову книгу № 15.

Зазначав, що прибудував до житлового
будинку літ. «А-1», який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, приміщення - літ.
«Аі-1», яке складається з кімнат: « 1-1»
площею 2,4 м, « 1-2» площею 11,7 кв.м, « 1-8»
площею 6,3 кв.м, «І» площею 1,0 кв.м та
приміщення літ. «АІ-1», яке складається
з кімнат: « 1-5» площею 8,2 кв.м, « 1-4»
площею 8,4 кв.м, внаслідок чого загальна
площа будинку складає 98,1 кв.м, житлова
площа 70 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту,
виданого КП технічної інвентаризації
«Інвенрос» 03.01.2013 року проведено
інвентаризацію домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Згідно висновку про технічний стан та
несучі здібності будівельних
конструкцій житлового будинку літ.
«А-1» з надвірними будівлями,
розташованими за адресою: АДРЕСА_1,
наданого ТОВ «НТК Енерго-Тайм»
ліцензія № 458970 серія АВ видана
Міністерством регіонального розвитку
та будівництва України Держа?вною
архітектурно-будівельною інспекцією) -
будівництво до житлового будинку,
виконане ним, жодним чином не порушує
ні особистих, ні майнових прав інших
осіб; будівництво прибудови до
житлового будинку відповідає
санітарним, екологічним, технічним і
пожежним нормам та стандартам, що
дозволяє їх безпечно використовувати
за призначенням.

Просив визнати за ним право власності
на прибудову літ. «Аі-1», яка
складається з кімнат: « 1-1» площею 2,4
кв.м, « 1-2» площею 11,7 кв.м, « 1-8» площею 6,3
кв.м, «І» площею 1 кв.м, прибудову літ.
«АІ-1», яка складається з кімнат: « 1-5»
площею 8,2 кв.м, « 1-4» площею 8,4 кв.м до
житлового будинку літ. «А-1», загальною
площею будинку 98,1 кв.м, житловою площею
70 кв.м, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 12 лютого
2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на
прибудову літ. «Аі-1», яка складається з
кімнат: « 1-1» площею 2,4 кв.м, « 1-2» площею
11,7 кв.м, « 1-8» площею 6,3 кв.м, «І» площею 1
кв.м, прибудову літ. «АІ-1», яка
складається з кімнат: « 1-5» площею 8,2
кв.м, « 1-4» площею 8,4 кв.м до житлового
будинку літ. «А-1», загальною площею
будинку 98,1 кв.м, житловою площею 70 кв.м,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду,
прокурор Дергачівського району
Харківської області подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвали нове, яким відмовити
в задоволенні позову, посилаючись на
необґрунтованість ухваленого рішення
суду, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначено, що
судом першої інстанції не з'ясовано чи
звертався попередньо позивач до
компетентних державних органів, які
уповноважені розглядати питання
пов'язані з виникненням права
власності на самочинне будівництво.
Також суд не врахував вимог закону та
не встановив факту прийняття спірного
майна до експлуатації в установленому
законодавством порядку й наявності в
позивача належно затвердженого
проекту будівництва та підстав
звернення його з позовом до суду в
порядку цивільного судочинства.
Районним судом в порушення вимог ст. 376
ЦК України визнано право власності на
нерухоме майно хоча земля під ним так і
не була відведена позивачу ні в оренду,
ні у власність, ні в будь-який інший
спосіб.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що згідно
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 15 лютого 1995
року позивачу належить житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті батька ОСОБА_4.

Згідно відповіді КПТІ «Інвенрос» від
16.01.2013 року домоволодіння, розташоване
АДРЕСА_1 в цілому на праві приватної
власності належить позивачу, згідно
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 15.02.1995 року.

Позивач прибудував до житлового
будинку літ. «А-1», який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, приміщення - літ.
«Аі-1», яке складається з кімнат: « 1-1»
площею 2,4 м, « 1-2» площею 11,7 кв.м, « 1-8»
площею 6,3 кв.м, «І» площею 1,0 кв.м та
приміщення літ. «АІ-1», яке складається
з кімнат: «1-5» площею 8,2 кв.м, « 1-4»
площею 8,4 кв.м, внаслідок чого загальна
площа будинку складає 98,1 кв.м, житлова
площа 70 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту,
виданого КП технічної інвентаризації
«Інвенрос» 03.01.2013 року проведено
інвентаризацію домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
(інвентаризаційна справа № 363,
реєстровий № 15-3402).

Згідно технічного паспорту
вищевказане домоволодіння складається
з житлового будинку літ. «А-1» з
прибудовами літ. «А№-1», літ. «АІ-1», літ.
«Аі-1», навісом літ. «а» загальною
площею 98,1 кв.м, житловою площею 70 кв.м та
надвірних будівель: сараїв літ. «Б»,
літ. «в», літ. «З», літньої кухні літ.
«В», гаражу літ. «Г», гаражу ліг. «Г№»,
гаражу літ. «г», погребу літ. «Д»,
вбиральні літ. «Е», бесідки літ. «Ж»,
зливної ями літ. «И», душу літ. «Л»,
колонки літ. «К», огорожі № 1-2.

Житловий будинок літ. «А-1» складається
з кімнат « 1-1» - коридор площею 2,4 кв.м, «
1-2» - кухня площею 11,7 кв.м, « 1-3» - житлова
площею 11,7 кв.м, « 1-4» - житлова площею 15,3
хв.м, « 1-5» - житлова площею 18,6 кв.м, « 1-6» -
коридор площею 6,7 кв.м, « 1-8» - санвузол
площею 6,3 кв.м, « 1-9» - житлова площею 24,4
кв.м, тамбур «І» площею 1,0 кв.м. Загальна
площа будинку 98,1 кв.м, житлова площа 70,0
кв.м.

Згідно висновку про технічний стан та
несучі здібності будівельних
конструкцій житлового будинку літ.
«А-1» з надвірними будівлями,
розташованими за адресою: АДРЕСА_1,
наданого ТОВ «НТК Енерго-Тайм»
ліцензія № 458970 серія АВ вид?ана
Міністерством регіонального розвитку
та будівництва України Державною
архітектурно-будівельною інспекцією)
встановлено, що стан несучих та
огороджувальних конструкцій
характеризується як нормальний (стан II
категорії). Дефектів і пошкоджень в
несучих та огороджувальних
конструкціях будівель, котрі
досліджувалися, що засвідчують про
зниження їх несучої здібності, не
виявлено. Матеріали, котрі були
використані і розмір конструктивних
елементів мають достатню міцність
відповідають вимогам будівельних норм
з несучої здібності. Будівництво
відповідає будівельним, санітарним та
протипожежним нормам. Стан будівельних
конструкцій та комунікацій
задовільний. Пошкоджень та деформацій
несучих та огороджувальних
конструкцій відхилень від
архітектурно-будівельних норм не
виявлено. Технічний стан будівельних
конструкцій будівель забезпечує їхню
несучу здібність, достатню для
експлуатації. Конструктивні елементи
та планування будівлі не суперечать
будівельно-технічним, протипожежним,
санітарно-гігієнічним вимогам.
Інженерно-технічне забезпечення
дозволяє постачання об'єкту
необхідними для його функціонування
ресурсами газу, води, тепла та
електроенергії. Інженерні комунікації
об'єкту підключені до джерел току та
знаходяться в робочих режимах
експлуатації.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
будівництво до житлового будинку,
виконане позивачем, жодним чином не
порушує ні особистих, ні майнових прав
інших осіб; будівництво прибудови до
житлового будинку відповідає
санітарним, екологічним, технічним і
пожежним нормам та стандартам, що
дозволяє їх безпечно використовувати
за призначенням.

Колегія суддів з такими висновками
рішення суду не погоджується, оскільки
вони не відповідають обставинам справи
та вимогам чинного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
основи містобудування» до компетенції
сільських, селищних, міських рад у
сфері містобудування на їх території
належить затвердження відповідно до
законодавства місцевих містобудівних
програм, генеральних планів
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації,
визначення територій, вибір, вилучення
(викуп) і надання земель для
містобудівних потреб, внесення
пропозицій щодо встановлення і зміни
меж населених пунктів відповідно до
закону.

Судом першої інстанції не з'ясовано чи
звертався попередньо позивач до
компетентних державних органів, які
уповноважені розглядати питання
пов'язані з виникненням права
власності на самочинне будівництво.

Статтею 14 Закону України «Про основи
містобудування» встановлено, що до
компетенції виконавчих комітетів
органів сільських, селищних, міських
рад у сфері містобудування належать,
зокрема - проведення робіт з прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до І -ІІІ
категорій складності та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом Державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до IV і V категорій складності,
здійснюється на підставі акта
готовності об'єкта до експлуатації
шляхом видачі органами державного
архітектурно-будівельного контролю
сертифіката у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством порядку
об'єктів забороняється.

Суд не врахував зазначених вимог
закону та не встановив факту прийняття
спірного майна до експлуатації в
установленому законодавством порядку
й наявності в позивача належно
затвердженого проекту будівництва та
підстав звернення його з позовом до
суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. б п.1 ч.1 ст. 31 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить, зокрема, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у порядку, встановленому
законодавством.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність», державний
контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України №439 від 08.04.11.
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань зокрема: організовує та
забезпечує виконання
нормативно-правових актів з питань, що
належать до її компетенції; приймає в
експлуатацію закінчені будівництвом
об'єкти, видає відповідні сертифікати;
реєструє повідомлення про початок
виконання підготовчих та будівельних
робіт, декларації про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, декларації про готовність
об'єкта до експлуатації та у визначених
законодавством випадках відмовляє в
реєстрації таких декларацій; у
визначених законодавством випадках
видає дозволи на виконання будівельних
робіт, відмовляє у видачі таких
дозволів, анулює дозволи на виконання
будівельних робіт.

Отже суд, при ухваленні рішення про
визнання права власності на спірний
об'єкт будівництва, через встановлення
права володіння, користування та
розпорядження - відповідно до змісту
права власності, фактично допустив
самочинно збудований спірний об'єкт до
експлуатації та вийшов за межі наданих
йому чинним законодавством
повноважень.

Крім того, положення ст. 376 ЦК України
також не дають підстав для визнання за
власником житлового будинку
самостійного права власності на
самочинно збудовані
господарсько-побутові будівлі й
споруди (сараї, гаражі, літні кухні
тощо), зведені після набуття ним права
власності на будинок чи садибу.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК, ч. 1 ст. 3 ЦПК
України. У зв'язку із цим звернення до
суду з позовом про визнання права
власності на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Якщо позивач не звертався до
компетентного державного органу із
заявою про прийняття об'єкта до
експлуатації, суд вирішує спір по суті
з урахуванням наведених обставин та
вимог закону. Тобто у разі відсутності
спору про право, суд не може
задовольняти позовні вимоги, оскільки
це суперечить ст. 3 ЦПК України.

Саме така позиція висловлена Вищим
спеціалізованим судом України
розгляду цивільних та кримінальних
справ в п.9 ПІІВССУ від 30.03.2012 №6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)».

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
від 30.03.2012 № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» в справах пов'язаних з
самочинним будівництвом до предмету
доказування, який має бути повно
досліджений судом та бути доведеним з
боку позивача входять наступні
обставини: чи звертався він до
компетентного державного органу про
прийняття забудови до експлуатації; чи
є законною відмова у такому прийнятті;
чи є порушені будівельні норми та
правила істотними.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції не було
з'ясовано чи звертався позивач до
компетентного державного органу про
прийняття забудови в експлуатацію та
чи наявна відмова у такому прийнятті.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
від 30.03.2012 № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» суд має звертати увагу на
те, що відповідно до статті 32 Закону №
3038-VI віднесення будівництва до
категорії складності об'єктів
будівництва здійснюється проектною
організацією і замовником; від
зазначеної категорії залежить склад
дозвільної документації (статті 26 - 31
зазначеного Закону), необхідної для
початку будівництва. Вирішуючи справу,
суд має розмежовувати підстави початку
підготовчих та будівельних робіт, які,
крім статей 34 і 35 Закону України №3038-VI,
регулюються також постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№466 «Про деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт», та
звертати увагу на те, що для початку
будівельних робіт достатньо
направлення повідомлення або
декларації до територіального органу
державної архітектурно-будівельної
інспекції з урахуванням категорії
складності об'єктів будівництва. Крім
того, суд повинен мати на увазі те, що
пунктом 9 Прикінцевих положень Закону
№3038-VI визначено спрощений порядок
прийняття до експлуатації збудованих
до 31 грудня 2009 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до и їх тощо, які збудовано без
дозволу на виконання будівельних робіт
і заяви про прийняття яких подаються до
31 грудня 2012 року.

Суд першої інстанції не врахував, що
позивач не мав жодних документів, які б
дозволяли йому здійснювати
будівництво та не намагався при
проведенні самочинного будівництва
повідомити органи у сфері контролю за
містобудуванням про характер свого
будівництва. Жодних доказів матеріали
справи щодо цього не містять.

Дергачівським районним судом в
порушення вимог ст. 376 ЦК України
визнано право власності на нерухоме
майно хоча земля під ним так і не була
відведена позивачу ні в оренду, ні у
власність, ні в будь-який інший спосіб.
В матеріалах справи відсутні докази,
які б підтверджували право власності
на земельну ділянку. Відповідно до
вимог ст. 125 Земельного
кодексу України: право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Позивачем не було доведено, що він
набув право власності на землю у
встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст.376 ЦК України за рішенням
суду право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути
визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Позивачем не було доведено, що він
набув права на землю у встановленому
законом порядку.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги обгрунтовані,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню, у відповідності до вимог
ст. 309 ЦПК України з постановленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
Дергачівського району Харківської
області задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 12 лютого
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення. У позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -