печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Скирді В. Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору оренди
недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання договору
оренди недійсним. Заявлені вимоги
мотивував тим, що 15 червня 2014 року між
ним та ОСОБА_2 було укладено договір
оренди, згідно з умовами якого
відповідачка надала ОСОБА_1 в строкове
платне користування гараж
(машиномісце) НОМЕР_1, площею 18,3 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Разом
з тим, ОСОБА_2 не є належним власником
даного гаража. ОСОБА_1 просив договір
оренди визнати недійсним та стягнути з
ОСОБА_2 сплачену орендну плату за
червень-вересень 2014 року в розмірі 2 000
грн. 00 коп.

Представник позивачки в судовому
засіданні підтримала.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, подав
зустрічний позов до ОСОБА_1 про
визнання права власності на гараж
(машиномісце) НОМЕР_1, площею 18,3 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Заявлені вимоги мотивував тим, що
рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради депутатів
трудящих в 1969 році інвалідам Великої
вітчизняної війни виділялися земельні
ділянки по вул. Липська в м. Києві для
будівництва гаражів. Разом з тим,
частина земельної ділянки за
зазначеною адресою не
використовувалася міською радою та
третіми особами, а тому ОСОБА_2 за
власні кошти побудувала на даній
ділянці гараж загальною площею 18,3 кв.
м.

Представник позивача за первісним
позовом проти задоволення зустрічного
позову заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, дійшов наступних
висновків.

Судом встановлено, що 15 червня 2014 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
оренди гаражного приміщення, згідно з
умовами якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1
прийняв у строкове платне користування
гараж (машиномісце) НОМЕР_1, площею 18,3
кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та зобов»язався сплачувати
орендну плату в розмірі 500 грн. 00коп. на
місяць.

26 серпня 2014 року позивач за первинним
позовом звернувся до ОСОБА_2 з
проханням повернути сплачену орендну
плату за червень-вересень 2014 року в
розмірі 2 000 грн. 00 коп., оскільки йому
стало відомо, що ОСОБА_2 не є належним
власником гаражного приміщення.

15 травня 2014 року ОСОБА_2 отримала
технічний паспорт на гараж
(машиномісце) бокс НОМЕР_1 ПЛОЩЕЮ 18,3
кв.м., що був виготовлений ТОВ
«Аламак-77».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, судом не встановлено підстав для
визнання Договору оренди від 15 червня
2014 року недійсним, а тому відсутні
підстави для задоволення первісного
позову.

Одночасно вимоги викладені
відповідачкою у зустрічній позовній
заяві суд вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

За правилами ст. 88 ЦПК України, у зв'язку
із задоволенням позовних вимог за
зустрічним позовом, з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 підлягають стягненню судові
витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
376, 392, ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213 - 215
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору оренди недійсним - залишити
без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
гараж (машиномісце) НОМЕР_1, площею 18,3
кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
суму судового збору у розмірі 243 грн. 60
коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ