УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.

Леванчука
А.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» про
стягнення страхового відшкодування та
за зустрічним позовом приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» до ОСОБА_3 про
повернення безпідставно отриманих
коштів, за касаційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 20 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 08 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з указаним позовом, в обґрунтування
вимог посилаючись на те, що 01 вересня 2007
року між ним та приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»)
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту (далі
- Договір страхування) № 06/0009309/0302/07, за
умовами якого позивач застрахував
належний йому автомобіль НОМЕР_1, 2007
року випуску. Відповідно до п. п. 6, 7
договору страхування страхова сума
становила 171 700 грн, франшиза - 17 170 грн. 06
вересня 2007 року між позивачем та ПрАТ
«СК «Провідна» було укладено додаткову
угоду № 1 до договору страхування,
відповідно до умов якої
вигодонабувачем за вищевказаним
договором страхування є відкрите
акціонерне товариство «ВТБ Банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі
- ПАТ «ВТБ Банк»).

29 листопада 2007 року позивач передав
застрахований автомобіль в оренду
приватному підприємству «Даніела-Тур»
(далі - ПП «Даніела-Тур»), яке здійснює
діяльність з прокату транспортних
засобів.

У січні 2008 року стався страховий
випадок, а саме: ОСОБА_4 вчинив
викрадення автомобіля позивача, який
було передано йому в оренду ПП
«Даніела-Тур» на підставі договору від
25 грудня 2008 року.

15 липня 2008 року ПрАТ «СК «Провідна»
складено страховий акт № 3883, дану
подію визнано страховим випадком та 21
липня 2008 року виплачено вигодонабувачу
страхове відшкодування в розмірі 72 678
грн 46 коп.

Вироком Луцького міськрайонного суду
від 10 листопада 2008 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та
стягнуто з останнього на користь
позивача вартість викраденого
автомобіля. Вказаний вирок суду в
частині стягнення майнової шкоди
ОСОБА_4 не виконано.

У зв'язку з виплатою страховиком
страхового відшкодування не в повному
розмірі, у позивача виникла
заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» за
кредитним договором, у зв'язку з чим
заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду від 04 лютого 2010
року стягнуто з позивача на користь
банку заборгованість за кредитним
договором. Банк не звертався до
страхової компанії з заявою про
виплату страхового відшкодування як
вигодонабувач, оскільки ним здійснено
відшкодування збитків за рахунок
позивача.

13 червня 2012 року листом ПрАТ «СК
«Провідна» повідомило позивача, що
відповідно до положень п. 28.3.8, 30.7, 32.3.1
договору страхування відсутні
підстави для виплати страхового
відшкодування в повному розмірі, у
зв'язку з тим, що страховику не було
передано повний комплект оригінальних
ключів та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, крім того,
вироком суду на користь позивача з
винної особи вже стягнуто повну
вартість викраденого транспортного
засобу.

Позивач зазначав про те, що перший ключ
від автомобіля та технічний паспорт
було викрадено разом з транспортним
засобом, а інший ключ він передав
страховій компанії, тому, враховуючи
викладене, просив стягнути з страхової
компанії 81 851 грн 54 коп. страхового
відшкодування.

ПрАТ «Провідна» звернулось із
зустрічним позовом про повернення
безпідставно отриманих коштів. Свої
вимоги обґрунтовувало тим, що даний
випадок не є страховою подією.
Відповідно до п. 32.3.1 укладеного
договору добровільного страхування не
вважається страховим випадком подія,
внаслідок якої заподіяно шкоду
застрахованому транспортному засобу
та нанесено збитки страхувальнику у
результаті умисних дій страхувальника,
членів його родини або водія
страхувальника та відповідно п. 32.3 -
втрати застрахованого транспортного
засобу внаслідок незаконного
заволодіння шляхом обману або
зловживання довірою. Посилаючись на
викладене просило стягнути з ОСОБА_3
отримане страхове відшкодування в
розмірі 72 678 грн 46 коп. як безпідставно
набуте.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 20
лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 08 квітня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК
«Провідна» на користь ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 81 851 грн. У
зустрічному позові відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК
«Провідна» просить скасувати вказані
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду і ухвалити
нове рішення, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судові рішення таким вимогам закону в
повній мірі не відповідають.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову ОСОБА_3
та відмовляючи в зустрічному позові, з
яким погодився й апеляційний суд,
виходив із того, що позивач втратив
автомобіль внаслідок умисних дій
водія, який мав відповідне право на
керування автомобілем на підставі
договору оренди. Відповідно до
страхового акта від 15 липня 2008 року
№ 0301/06/0040/3883 всі документи, необхідні
для визнання події страховим випадком,
визначення розміру збитку і розрахунку
страхового відшкодування, надані у
повному обсязі. Крім того, посилання
ПрАТ «СК «Провідна» на вирішення
цивільного позову ОСОБА_3 в
кримінальній справі та стягнення в
його користь з ОСОБА_4 180 750 грн
вартості транспортного засобу не є
підтвердженням одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка їх завдала.

Однак з такими висновками судів
погодитись не можна, оскільки суди
дійшли їх з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 01 вересня 2007
року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Провідна»
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
06/0009309/0302/07, за умовами якого ОСОБА_3
застрахував належний йому
транспортний засіб -автомобіль НОМЕР_1,
2007 року випуску.

Відповідно до п. п. 6, 7 договору
страхування страхова сума становить 171
700 грн, франшиза - 17 170 грн.

06 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК
«Провідна» було укладено додаткову
угоду № 1 до договору страхування,
відповідно до умов якої
вигодонабувачем за вищевказаним
договором страхування є ПАТ «ВТБ Банк».

29 листопада 2007 року ОСОБА_3 передав
застрахований автомобіль в оренду ПП
«Даніела-Тур», яке здійснює діяльність
з прокату транспортних засобів.

25 грудня 2008 року на підставі договору
оренди ПП «Даніела-Тур» передало
автомобіль НОМЕР_1, 2007 року випуску, в
оренду ОСОБА_4

У січні 2008 року застрахований
транспортний засіб було викрадено.

15 липня 2008 року ПрАТ «СК «Провідна»
складено страховий акт № 3883, дану
подію визнано страховим випадком та 21
липня 2008 року виплачено вигодонабувачу
- ПАТ «ВТБ Банк» страхове відшкодування
в розмірі 72 678 грн 46 коп.

Згідно з положеннями ст. 979 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до положення ч. 16 ст. 9 ЗУ
«Про страхування» страхове
відшкодування - страхова виплата, яка
здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Статтею 990 ЦК України та ст. 25 Закону
України «Про страхування» передбачено,
що здійснення страхових виплат і
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування або
законодавством на підставі заяви
страхувальника.

Відповідно до п. 23.3 договору
страхування страховим ризиком є
незаконне заволодіння застрахованим
транспортним засобом з будь-якою метою
(викрадення або спроба викрадення
застрахованого транспортного засобу
та додаткового обладнання
встановленого, на ньому) («Ризик
викрадення»).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 636 ЦК України
договором на користь третьої особи є
договір, в якому боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок на користь
третьої особи, яка встановлена або не
встановлена у договорі. Якщо третя
особа відмовилася від права, наданого
їй на підставі договору, сторона, яка
уклала договір на користь третьої
особи, може сама скористатися цим
правом, якщо інше не випливає із суті
договору.

Суд першої інстанції, з яким погодився
й апеляційний суд, ухвалюючи рішення в
частині відмови в зустрічному позові,
дійшов висновку про те, що страхове
відшкодування в розмірі 72 678 грн 46 коп.
було виплачено ПрАТ «СК «Провідна» 21
липня 2008 року на підставі страхового
акта № 3883 вигодонабувачу - ПАТ «ВТБ
Банк», тому відсутні підстави для
стягнення вказаних коштів з ОСОБА_3 як
безпідставно набутих.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Вироком Луцького міськрайонного суду
від 10 листопада 2008 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та
стягнуто з останнього на користь
ОСОБА_3 вартість викраденого
транспортного засобу.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_3 та стягнення на його
користь з страховика повного розміру
страхового відшкодування, суд першої
інстанції в порушення вимог ст. 213, 214
ЦПК України на вищевказані обставини
справи уваги не звернув; залишив поза
увагою те, що вироком Луцького
міськрайонного суду від 10 листопада
2008 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 вартість викраденого
транспортного засобу; не з'ясував, чи
виконано вказаний вирок суду в частині
стягнення коштів; не встановив всі
фактичні обставини справи, які мають
значення для вирішення справи, та не
перевірив докази на їх підтвердження;
не з'ясував, які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин та
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин,
тому передчасно дійшов висновку про
задоволення позову ОСОБА_3 та відмову в
зустрічному позові.

Апеляційний суд, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, в порушення
вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України вказані
порушення суду не усунув, доводи
апеляційної скарги належним чином не
перевірив та не спростував, тому дійшов
передчасного висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин
справи, які мають значення для
правильного її вирішення, ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 08 квітня 2014 року скасувати,
справу направити на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.П. Касьян

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцевої

А.О. Леванчук

В.О. Савченко