Справа №477/1689/14-ц 17.11.2014 17.11.2014 17.11.2014
Провадження №22-ц/784/3129/14
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
17 листопада 2014 р.
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:
головуючого: Галущенка
суддів:
із секретарем: Харитоновою
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за
начальника Лучівського ЖКП
Шевченківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області на рішення Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 02. 10. 2014 р., постановлене за
житлово-комунального підприємства
Шевченківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області ( далі- Лучівське ЖКП, або
Підприємство) до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за надані
16.11.2014 р. Лучівське ЖКП звернулося
з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з утримання будинку та при
будинкової території.
Позивач зазначав, що відповідачі
проживають в приватизованій житловій
квартирі АДРЕСА_1 і отримують послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, які надаються
Підприємством, але своєчасно наданих
послуг не оплачують.
Так, відповідно до встановлених
тарифів, не сплачено за надані послуги
за період з 01.03.2011 р. по 01.09.2013 р. включно
з урахуванням індексації та трьох
відсотків річних 2762 грн. 52 коп.
Посилаючись на невиконання цих
зобов'язань споживачем позивач вимагав
відшкодування збитків та сплати
зазначеної заборгованості.
Рішенням Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 02. 10.
2014 р. постановлено про відмову у
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення і просить
постановити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неналежну оцінку доказів та
неврахування тієї обставини, що
незалежно від укладення письмового
договору та фактичного місця
проживання, власники квартир мають
відшкодовувати витрати комунального
підприємства на утримання будинку, в
якому розташована належна їм на праві
власності квартира.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі з 2009 р. не проживають у селі
Луч Жовтневого району та фактично не
користуються послугами, які надає
комунальне підприємство.

Але з такими висновками суду
погодитись неможливо, оскільки вони
суперечать вимогам закону та не
відповідають дійсним обставинам
справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV ( далі -
Закон № 1875-IV) правовідносини у сфері
надання житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

При цьому, споживач зобов'язаний
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

В той же час, коли споживач, який
фактично споживає послуги, відмовиться
від укладення такого договору, його
зобов'язання щодо відшкодування
виконавцю послуг витрат на їх
виготовлення чи надання, виникають
відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦК
України.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином.

В разі невиконання зобов'язання
наступать правові наслідки
передбачені ст. 611 ЦК України.

Зокрема, відшкодування збитків,
сплата неустойки та передбачена
положенняими ст. 625 ЦК цивільно-правова
відповідальність у вигляді сплати
боргу з урахуванням індексу інфляції, а
також 3% річних від простроченої суми.

Комунальні послуги, згідно з
правилами ст. 13 Закону N 1875-IV
поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем), газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3) послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Щодо комунальних послуг першої
групи споживачі, згідно з положеннями
ст. 20 Закону N 1875-IV, мають право на їх
несплату в разі виїзду з місяця
проживання за умови документального
оформлення.

Що стосується послуг з утримання
будинків, які надаються виконавцями
цих послуг, то споживачі, які є
власниками житлових приміщень,
зобов'язані відшкодувати ці витрати
виконавця незалежно від письмового
оформлення договору та фактичного
проживання у будинку( квартирі).

Адже такий обов'язок передбачений ст.
10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

До того ж, за своїм функціональним
призначенням такі послуги
здійснюються для підтримання у
належному стані зовнішнього вигляду
будинку, його інженерних мереж та
конструктивних елементів.

Що в свою чергу, забезпечує
відповідне цільове призначення
будинку, як єдиного цілого та не
залежить від фактичного використання
власниками окремих квартир їх
корисних властивостей, як об'єктів
права власності.

Згідно зі ст. 7 Закону № 1875-IV
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг,
встановлення цін та тарифів на
зазначені послуги належить до
компетенції органів місцевого
самоврядування.

З матеріалів справи вбачається,
що у відповідності до цієї норми
виконком Шевченківської сільської
ради своїми рішеннями № 227 від 28.12.2011 р.
та №385 від 23.11.2012 р. визначив Лучівське
ЖКП виконавцем послуг з утримання
будинків у с. Луч Жовтневого району та
кожного року затверджує тарифи на
зазначені послуги ( а. с. -16-18)

Відповідачі являються власниками
приватизованої квартири АДРЕСА_1
загальною площею 70,6 кв.м.

Відповідно до тарифів,
затверджених рішеннями місцевої ради
від 16.10.2008 р., від 28.12.2011 р. та від 23.11.2012 р.
плата за 1кв.м. площі з утримання
будинку складає за період до 03.01.2012 р. -
0,79 коп.; за період до 12.12.2012 р. -1 грн. 26
коп.; за подальший період до 01.05.2014 р. - 1
грн. 51 коп.

Внаслідок невиконання
відповідачами своїх зобов'язань з
оплати витрат на утримання будинку,
утворилася заборгованість розмір якої
за період з 01.03.2011 р. та до 01.10.2013 р.
складає 2579 грн. 13 коп.

Зазначені витрати підлягають
відшкодуванню виконавцю послуг
незалежно від фактичного проживання
власників спірної квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд не врахував зазначених обставин
справи та наведених вимог закону,
внаслідок чого допустився
неправильного застосування норми
матеріального права, що згідно з
приписами ч. 1 ст. 309 ЦПК України, тягне
скасування рішення та ухвалення нового
про задоволення позовних вимог
виконавця.

Ухвалюючи нове рішення колегія
суддів виходить з доведеності факту
порушення відповідачами грошового
зобов'язання з відшкодування витрат з
утримання будинку, наявності їх вини у
порушенні та необхідності
застосування правових наслідків,
передбачених ст.ст. 611, 625 ЦК.

Таким чином, з відповідачів
підлягає стягненню у рівних частках
заборгованість з утримання будинку у
розмірі 2579 грн.13 коп.; 183 грн. 84 коп. в
рахунок індексу інфляції та трьох
відсотків річних.

Крім того, згідно з правилами ст. 88
ЦПК України підлягають стягненню
витрати позивача на судовий збір у
розмірі 365 грн. 40 коп. А всього підлягає
стягненню 3127 грн. 92 коп.

Що стосується витрат на правову
допомогу, то підстав для їх
відшкодування немає, оскільки особа, з
якою укладено договір про надання
юридичних послуг, участі у судовому
розгляді не приймала.

Посилання відповідачів на
відсутність письмового договору та
фактичне неотримання послуг утримання
будинку, не заслуговують на увагу,
оскільки з наданих розрахунків,
тарифів, рішень сільської ради та інших
документів, які підтверджують фактичну
діяльність виконавця з прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, освітлення місць загального
користування, поточного ремонту,
вивезення побутових відходів, видно, що
послуги з обслуговування будинку
надаються у повному обсязі.

В той же час, доказів того, що
зазначені послуги є неякісними чи
неповними при судовому розгляді не
встановлено, адже відповідачі не
зверталися з претензіями щодо
неповноти наданих послуг чи їх якості.

Посилання на фактичне
непроживання у квартирі з 2009 року також
не може бути враховане при ухваленні
нового рішення, оскільки власники
житлових приміщень будинку несуть
обов'язок з відшкодування виконавцю
його витрат на утримання будинку
незалежно від фактичного користування
цим об'єктом права власності.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу начальника
Лучівського ЖКП -задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 02. 10.
2014 р.- скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги Лучівського
житлово-комунального підприємства
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
рівних частках з кожного на користь
Лучівського житлово-комунального
підприємства Шевченківської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області 2579 грн. заборгованості за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території; 183 грн. 84 коп. в
рахунок індексу інфляції та трьох
відсотків річних, а також 365 грн. 40 коп. в
рахунок відшкодування судового збору.
А всього підлягає стягненню 3127 грн. 92
коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова