З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 116/706/14-ц
Провадження № 2/116/681/14
13.03.2014 року
Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим в складі:
головуючого, суддіДокучаєвої В.Ю.,при
секретаріБескидевич І.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Кредитного
союзу Кримської Республіканської
Асоціації колишніх співробітників
спецслужб «Єдність» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості , -
У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з даною заявою, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що в результаті невиконання
належним чином відповідачами умов
кредитного договору та договору поруки
від 29.08.2012р. утворилась заборгованість
на загальну суму 6 762,39 грн., яку
відповідачі-боржники у добровільному
порядку не сплачують.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
з проханням розглядати справу у його
відсутності. Позовні вимоги підтримав
Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день слухання справи
повідомлялись належним чином.
Клопотань або заяв про відкладення
судового засідання чи про розгляд
справи за їх відсутності, заперечень
проти позову до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача, суд,
ухвалив провести заочний розгляд
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
Згідно ст. 197 ч.2 ЦПК України у зв'язку з
неявкою учасників процесу в судове
засідання фіксування технічними
засобами не проводилось.
Матеріалами справи та дослідженими у
судовому засіданні доказами
встановлені такі факти та відповідні
29.08.2012 року між Кредитним союзом
Кримської Республіканської Асоціації
колишніх співробітників спецслужб
«Єдність» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № 000083, відповідно до умов якого
відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у
розмірі 6000 грн. на весілля сина зі
сплатою відсотків за користування
кредитом щомісячно на протязі 36
На виконання кредитного договору №000083
між Кредитним союзом Кримської
Республіканської Асоціації колишніх
співробітників спецслужб «Єдність» та
ОСОБА_4 було укладено договір поруки
№000083/1 від 29.08.2012 року, згідно якого
поручитель - ОСОБА_4 відповідає перед
кредитором - за виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором у
тому же розмірі, що й боржник, включаючи
сплату основного боргу, відсотків за
користування кредитом та інших
Відповідач ОСОБА_3 не виконувала
належним чином умови кредитного
договору, у зв'язку з чим на 05.02.2014 р.
утворилась заборгованість на загальну
суму 6762,39 грн., яка складається з
наступного: 3556,88 грн. - заборгованість
за кредитом; 458,40 грн. - заборгованість
по відсоткам за користування кредитом,
458,40 грн. - штраф, 2288,71 грн. - пеня /а.с.7/.
08.01.2014 року, 22.01.2014 року на адресу
поручителя ОСОБА_4 направлено
повідомлення про існування
заборгованості за кредитним договором
№ 000083 /а.с.25-26/.
До теперішнього часу в добровільному
порядку заборгованість за кредитним
договором №000083 не погашено.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
договором підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 3
Цивільного процесуального кодексу
України особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, що мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
між сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Ст.1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з простроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати достроково повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, а одностороння відмова
від зобов'язання та одностороння зміна
умов зобов'язання згідно зі ст. 525 ЦК
України не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Ст.612 ЦК України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив,
якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходить з того, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_3, укладаючи та
підписуючи кредитний договір № 000083 від
29.08.2012 року, погодилась з зазначеними в
Відповідачі ОСОБА_4, укладаючи та
підписуючи договір поруки № 000083/1 від
29.08.2012 року, також погодилась з
зазначеними в ньому умовами і
зобов'язалася нести солідарну з
відповідачем ОСОБА_3 відповідальність
за невиконання останньою зобов'язань
(неповернення кредиту, несплати
відсотків) за основним договором.
Позивач виконав належним чином свої
зобов'язання за договором, тобто надав
відповідачеві обумовлену договором
суму кредиту, відповідачі у свою чергу
умови кредитного договору та договорів
поруки належним чином не виконували, у
зв'язку з чим виникла заборгованість.
За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
Договором поруки передбачено, що
поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник включаючи
сплату основного боргу, відсотків,
неустойки, штрафів тощо.
У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову
(субсидіарну)відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.
У разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.
Право позивача вимагати дострокового
повернення кредиту передбачене ст. 1050
Відповідач не надали суду доказів
відсутності їх вини у порушенні
зобов'язання, а також того, що ними були
вжитті всі залежні від них заходи щодо
належного виконання зобов'язання.
Підстав, передбачених статтею 617
Цивільного кодексу України, для
звільнення відповідачів від
відповідальності за порушення
зобов'язання судом не встановлено.
Оскільки відповідачі не виконали умов
кредитного договору та договорів
поруки, суд доходить висновку, що
позивач має право на повернення
кредиту, отримання відсотків, а
відповідачі зобов'язані погасити
заборгованість згідно з умовами
Разом з тим, суд не в повній мірі
погоджується із розрахунком
заборгованості, що наданий позивачем,
виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК України
пеня і штраф є одним видом
цивільно-правової відповідальності, а
їх одночасне застосування суперечить
ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст.
509 ЦК України, таким чином суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення штрафу в сумі 458,40 грн.
Таким чином, стягненню солідарно з
відповідачів підлягає заборгованість
на загальну суму 6303,99 грн., яка
складається з наступного: 3556,88 грн. -
заборгованість за кредитом; 458,40 грн. -
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 2288,71 грн. - пеня.
Відповідно до статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
стягує з відповідачів на користь
позивача сплачені та документально
підтверджені судові витрати по справі.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215,
224-226 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути солідарно з ОСОБА_3
(і.н.НОМЕР_1), ОСОБА_4 (паспорт серії
НОМЕР_2) на користь Кредитного союзу
Кримської Республіканської Асоціації
колишніх співробітників спецслужб
«Єдність» заборгованість за кредитом в
сумі 6303,99 (шість тисяч триста три
гривні дев'яносто дев'ять копійок) грн.
3. В задоволенні решти позовних
4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Кредитного союзу Кримської
Республіканської Асоціації колишніх
співробітників спецслужб «Єдність»
судові витрати в розмірі 305,22 грн.
5. Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Кредитного союзу Кримської
Республіканської Асоціації колишніх
співробітників спецслужб «Єдність»
судові витрати в розмірі 305,22 грн.
Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
(десяти днів) з дня отримання копії.

Суддя

Докучаєва В.Ю.