Провадження №2/761/960/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Фролової І.В.,

при секретарях:
Калугіній М.О., Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Київського слідчого ізолятору
управління Державної Пенітенціарної
Служби України в місті Києві та
Київській області до ОСОБА_1 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з даним позовом.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що за усною вказівкою
без видачі відповідного ордеру
відповідач був вселений в гуртожиток
за адресою: АДРЕСА_1. Крім того,
відповідно до наказу № 45 від 29 жовтня
2010 року відповідача було звільнено.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві та
просив їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, надані докази,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до наказу № 69 від 20 лютого
1995 року гуртожиток АДРЕСА_1 було
поставлено на баланс установи ЮА - 45/183/
слідчий ізолятор.

ОСОБА_1 / позивач/ 27 липня 2005 року був
прийнятий на проходження служби в
Київському слідчому ізоляторі
Управління Державної пенітенціарної
служби у місті Києві та Київській
області та за усною вказівкою був
вселений в кімнату АДРЕСА_1 без
відповідного ордеру.

Відповідно до положення про гуртожиток
Київського слідчого ізолятора
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
м. Києві та Київській області на
підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
Київського слідчого ізолятора видає
співробітнику відповідний ордер, який
є єдиною підставою для вселення в
гуртожиток.

Статтями 128, 129 ЖК України передбачено,
що порядок надання жилої площі в
гуртожитках визначається
законодавством Союзу РСР, цим Кодексом
та іншими актами законодавства
Української РСР. Жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу. Жила площа у спеціальних
гуртожитках для тимчасового
проживання осіб, які відбували
покарання у виді обмеження волі або
позбавлення волі на певний строк і
потребують поліпшення житлових умов
або жила площа яких тимчасово заселена
чи яким повернути колишнє жиле
приміщення немає можливості, а також
осіб, які потребують медичної допомоги
у зв'язку із захворюванням на
туберкульоз, надається в порядку, що
визначається відповідними органами
місцевого самоврядування. На підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Житлового
кодексу УРСР на підставі рішення про
надання жилого приміщення в будинку
державного або громадського житлового
фонду виконавчий комітет районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів
видає громадянинові ордер, який є
єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

Виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом
(ч.1ст.109 ЖК України).

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Оскільки, відповідач самовільно
вселився в спірну житлову площу, ордер,
який є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення не видався,
відповідно до ч.3 ст.116 Житлового
кодексу УРСР відповідач підлягає
виселенню без надання йому іншого
жилого приміщення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57,58, 59, 60, 88, 169, 179, 208,
209, 212-215, 218, 294 ЦПК України; ст. ст. 58, 116, 128,
129 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Київського слідчого ізолятору
управління Державної Пенітенціарної
Служби України в місті Києві та
Київській області до ОСОБА_1 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з гуртожитку
Київського слідчого ізолятору
управління Державної Пенітенціарної
Служби України в місті Києві та
Київській області з кімнати АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Київського слідчого ізолятору
управління Державної Пенітенціарної
Служби України в місті Києві та
Київській області 229 грн. 41 коп. суми
судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: