Ухвала1 грудня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючогоГвоздика П.О.,суддів:
Горелкіної Н.А., Завгородньої
І.М.Леванчука А.О., Юровської
Г.В.,розглянувши заяву ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
Товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення; за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про визнання недійсною
зміни банком розміру процентної ставки
за кредитним договором,в с т а н о в
и л а:У листопаді 2012 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення. В обґрунтування позовних
вимог вказувало на те, що 16 серпня 2007
року між закритим акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір № VIW3G105541569.
Відповідно до умов вказаного договору
банк надав відповідачу кредит в сумі
36000,00 доларів США, а остання
зобов'язалась повернути отримані кошти
до 14 серпня 2027 року та сплатити
відсотки за користування кредитом в
розмірі 12 % річних, яку в подальшому
збільшено до 14,04% річних починаючи з 23
листопада 2008 року. В забезпечення
виконання зобов'язань боржника за
вказаним договором 16 серпня 2007 року між
банком та ОСОБА_4 був укладений договір
іпотеки, за умовами якого відповідач
передала банку квартиру АДРЕСА_1 У
зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором у
ОСОБА_4 утворилась заборгованість
перед банком, яка станом на 19 вересня 2013
року становить 103411,62 доларів США. В
рахунок погашення вказаної
заборгованості просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1 та виселити відповідачів із
вказаної квартири. ОСОБА_4 звернулась
до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк», в якому просила визнати
недійсною зміну процентної ставки за
кредитом, мотивуючи свої вимоги тим,
розмір процентної ставки банком
збільшено в односторонньому порядку
без повідомлення боржника та в
порушення умов кредитного договору.
Просила позов задовольнити. Рішенням
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 16 січня 2014 року,
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено частково. В рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № VIW3G105541569 від 16 серпня 2007
року в сумі 92161,30 доларів США, в
еквіваленті станом на 19 вересня 2013 року
складає 736368 гривень 79
копійок, звернуто стягнення на предмет
іпотеки за договором №
VIW3G105541569 від 16 серпня 2007 року - квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаної
квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмета
іпотеки, з встановленням початкової
ціни для реалізації предмета іпотеки
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
даний вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності. Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_6
із вказаної вище квартири. В
задоволенні решти позовних вимог ПАТ
КБ «ПриватБанк» відмовлено. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено. Рішенням апеляційного суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року рішення Тиврівського районного
суду Вінницької області від 16 січня 2014
року змінено в частині визначення
розміру заборгованості. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін. Ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
касаційну скаргу відхилено, рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 27 березня 2014 року залишено без
змін.18 вересня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_4 надійшла заява про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року.У допуску
справи до провадження у Верховному
Суді України слід відмовити з
наступних підстав. На підтвердження
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права
заявник послався та додав
копії: - ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року
(6-27989св14) в справі за позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якою касаційну скаргу
задоволено частково, рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 29 травня 2012 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції; - постанови
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 12 вересня
2012 року (витяг з Єдиного державного
реєстру судових рішень) за заявою ПАТ
«Альфа-Банк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2012 року в справі за
позовом про визнання кредитного
договору частково недійсним,
припинення договору поруки, визнання
дій відповідача щодо збільшення
процентної ставки протиправними та
розірвання кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України
сторони та інші особи, які брали участь
у справі, мають право подати заяву про
перегляд судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку. Згідно з п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах
може бути подана виключно з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах. Як роз'яснено у п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.
Крім того, заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Результат аналізу наданої заявником
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року
не дає підстав для висновку про
наявність, передбачених ст. 355 ЦПК
України, обставин для перегляду
судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.Крім того,
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, можуть
бути рішення: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, Вищого
адміністративного суду України, Вищого
господарського суду України, Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені як судом
касаційної інстанції, апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких
судових рішень є вичерпним.
Обов'язковою є умова, щоб цими
рішеннями, які набрали законної сили,
вирішено спір по суті, та в них судом
(судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права. Таким
чином, постанова Верховного Суду
України від 12 вересня 2012 року, на
яку посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих норм
матеріального права, не входить до
переліку судових рішень, на які може
здійснюватись це посилання.Оскільки
наведені заявником доводи не містять
ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, а тому в
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити. Ураховуючи наведене та
керуючись ст.ст. 72, 73, 354-356, 360 ЦПК
України, колегія суддів у х в а л и л а:У
допуску до провадження Верховного Суду
України справи за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення; за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про визнання
недійсною зміни банком розміру
процентної ставки за кредитним
договором за заявою ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
П.О.
Гвоздик
Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня
А.О.
Леванчук
Г.В. Юровська