Справа № 231/232/14-ц
Провадження № 2/231/101/2014
12 березня 2014 року
Жданівський міський суд Донецької
головуючого судді: Бузанова П.М.
секретарі: Широковій О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жданівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,
04 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
В обґрунтування свого позову
позивач послався на наступні
Так, він перебував у шлюбі з
відповідачкою. Шлюб був укладений
18.06.2005 року. Вони проживали однією
сім'єю, мали сумісний бюджет, вели
спільне господарство. Однак сімейне
життя не склалося, та 07.03.2012 року
рішенням Жданівського міського суду
Донецької області шлюб було розірвано.

За час сумісного проживання ними була
придбана двокімнатна квартира за
адресою: АДРЕСА_1.

За усною домовленістю з відповідачкою
покупцем у договорі купівлі-продажу
виступала тільки вона.

На даний час йому стало відомо, що
відповідачка бажає продати вказану
квартиру, а тому за захистом своїх
майнових прав він вимушений звернутися
до суду з позовом про визнання права
загальної часткової власності
подружжя на квартиру АДРЕСА_1 у рівних
долях по ? частині за кожним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву з проханням
розглянути справу в його відсутність,
позов підтримує та просить його
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась по невідомим
суду причинам, про день та час розгляду
справи була повідомлена належним
чином, заяви про розгляд справи в її
відсутність або заперечень проти
позову суду не надала.

Суд вирішив провести заочний розгляд
справи.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований, та
підлягає задоволенню у повному обсязі
з наступних підстав:

З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 5)
вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було зареєстровано 18.06.2005 року,
про що в книзі реєстрації шлюбів
відділу реєстрації актів цивільного
стану Єнакієвського міського
управління юстиції Донецької області
зроблено відповідний актовий запис за
№ 235.

Рішенням Жданівського міського суду
Донецької області від 07.03.2012 р. шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвано.

Відповідно договору купівлі-продажу
квартири номер АДРЕСА_1 від 21.12.2005 року (
а.с. ), покупцем квартири є ОСОБА_2.

Згідно ст. 18 Сімейного Кодексу
України кожен учасник сімейних
відносин має право на безпосереднє
звернення до суду за захистом свого
права або інтересу. Суд застосовує
способи захисту, які встановлені
законом або домовленістю (договором)
сторін. Способами захисту сімейних
прав та інтересів зокрема є:
встановлення правовідношення.

Статтею 60 Сімейного Кодексу
України, статтею 368 Цивільного Кодексу
України передбачено, що майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Тому
придбана сторонами спірна квартира є
їх спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 63 Сімейного Кодексу
України дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлене домовленістю
між ними.

Згідно ст. 65 Сімейного Кодексу
України, дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Згідно ст. 68 Сімейного кодексу
України розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на
майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною
згодою, відповідно до Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 69, 70 Сімейного кодексу
України, ст. 372 Цивільного кодексу
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, з урахуванням обставин
справи, ніяких доказів які б свідчили
про необґрунтованість позовних вимог
судом не встановлено.

Тому суд знаходить позов
обґрунтованим, та таким що підлягає
повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 6, 10, 11, 88, 212-215,234,235,256-259 ЦПК
України, ст. 368, 372 ЦК України, на
підставі ст.ст. 60-61, 65, 68, 74 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, задовольнити
повністю.

Визнати право спільної часткової
власності на квартиру номер АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у рівних долях по 1/2
частині за кожним.

Заочне рішення може бути переглянуте
Жданівським міським судом Донецької
області за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду
Донецької області через Жданівський
міський суд Донецької області суд у
строки та в порядку, встановленому
ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ
П.М. БУЗАНОВ