АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 серпня 2013 року

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_13,
ОСОБА_14, товариства з обмеженою
відповідальністю «Агросила - 2000», третя
особа - кредитна спілка «Український
фінансовий союз» про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_11 звернулися у суд
з позовом до ОСОБА_13, ОСОБА_15,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агросила - 2000»
(надалі - ТОВ «Агросила - 2000»), третя
особа - кредитна спілка «Український
фінансовий союз» (надалі - КС
«Український фінансовий союз») про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- нежилі приміщення №1,2,3 групи
приміщень №52, №1,2 групи приміщень №53 у
літ.А, в будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що між
кредитною спілкою та позивачами було
укладено договір про відступлення
права вимоги до ОСОБА_13 і ОСОБА_15
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами, яка станом на 15
жовтня 2012 року становить 1 614 480 грн.
Вказані кредитні договори були
забезпечені іпотекою - нежилими
приміщеннями №1,2,3 групи приміщень №52,
№1,2 групи приміщень №53 у літ. А, в
будинку АДРЕСА_1.

З урахуванням уточнених позовних
вимог, просили в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
зазначений предмет іпотеки шляхом їх
продажу позивачами від свого імені
будь-якій особі-покупцеві на підставі
договору купівлі-продажу в порядку,
встановленому ст.38 Закону України «Про
іпотеку» з правом отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно, технічної
документації, та інших необхідних для
цього документів за ціною,
встановленою на підставі оцінки
суб'єкта оціночної діяльності на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 серпня 2013
року позов задоволено частково.

Постановлено звернути стягнення на
предмет іпотеки - нежилі приміщення
№1,2,3 групи приміщень №52, №1,2 групи
приміщень №53 у літ.А, в будинку АДРЕСА_1,
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом продажу з прилюдних
торгів в межах процедури виконавчого
провадження; встановити початкову ціну
реалізації предмета іпотеки на рівні
ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчого
провадження; за рахунок коштів,
отриманих від реалізації предмету
іпотеки, задовольнити вимоги позивачів
за кредитними договорами. В
задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі,
посилаючись на не застосування норм
матеріального права, які підлягали
застосуванню й неврахування того, що
іпотечним договором встановлено ціну
предмету іпотеки; що договором
передбачено можливість звернути
стягнення на зазначений предмет
іпотеки шляхом продажу
іпотекодержателями від свого імені
будь-якій особі-покупцеві на підставі
договору купівлі-продажу, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови у позові
та ухвалити в цій частині нове рішення
про задоволення позову у повному
обсязі.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає частковому задоволенню, з
огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 22 лютого 2011 р. між КС
«Український фінансовий союз» та
позивачами було укладено договір про
відступлення права вимоги по договорам
кредитної лінії №ГО-175 від 08 травня 2008
р. до ОСОБА_13 та №ГО-174 від 08 травня 2008 р.
до ОСОБА_14 /а.с.11-14 т.1/

25 лютого 2011 р. між КС «Український
фінансовий союз» та позивачами було
укладено договір відступлення права
вимоги по іпотечному договору №1 від 12
травня 2008 р., з відповідними змінами, й у
подальшому - 27 липня 2011 р. було укладено
договір відступлення права вимоги по
іпотечному договору №2 від 12
травня 2008 р., з відповідними змінами.
/а.с.8-10/

Предметом іпотечних договорів є нежилі
приміщення №1,2,3 групи приміщень №52,
№1,2 групи приміщень №53 у літ.А, в
будинку АДРЕСА_1

Рішення суду в частині вирішення вимог
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - нежилі приміщення №1,2,3 групи
приміщень №52, №1,2 групи приміщень №53 у
літ.А, в будинку АДРЕСА_1, встановлення
початкової ціну реалізації предмета
іпотеки на рівні ціни, не нижчої за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчого
провадження; та задоволення вимог
співвідповідачів за кредитними
договорами за рахунок коштів,
отриманих від реалізації предмету
іпотеки не оскаржено, тому у
відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК
України колегія суддів перевіряє
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги.

Встановлюючи спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом продажу з
прилюдних торгів в межах процедури
виконавчого провадження, районний суд
керуючись положеннями ст. ст. 38, 41
Закону України «Про іпотеку», дійшов
висновку, що суду не надано право
встановлювати або наділяти певними
повноваженнями співпозивачів щодо
здійснення заходів, пов'язаних з
реалізацією предмета іпотеки.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися не
можливо.

Так, положеннями ст.38 Закону України
«Про іпотеку» встановлено, що дії щодо
продажу предмета іпотеки та укладання
договору купівлі-продажу здійснюються
іпотекодержателем від свого імені, на
підставі іпотечного договору, який
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, що передбачає
право іпотекодержателя на продаж
предмета іпотеки, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця.

Отже, законодавець надав
іпотекодержателям право самостійно
вчиняти дії по реалізації предмета
іпотеки.

Окрім цього, умовами п.4.5.4
договорів іпотеки встановлено право
іпотекодержателя за своїм вибором
звертати стягнення на предмет іпотеки
й шляхом продажу предмета іпотеки
іпотекодержателем від свого імені
будь-якій особі покупцеві в порядку,
встановленому ст.38 Закону України «Про
іпотеку».

Зазначене дає підстави для
висновків про те, що районний суд
неправильно витлумачив зміст вимог
ст.38 Закону України «Про іпотеку»,
належним чином не врахував п.4.5.4
договорів іпотеки й прийшов до
поспішних висновків про відсутність у
позивачів права вчинення дій по
реалізації предмета іпотеки від свого
імені будь-якій особі.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність встановлення ціни
предмету іпотеки, яка була визначена
умовами договору іпотеки, а також
наділення позивачів правом отримання
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухоме майно,
технічної документації та реєстрації
їх в державній реєстраційній службі -
безпідставні.

Заявляючи вимоги, з урахуванням
внесених уточнень, позивачі просили
суд ухвалити рішення про уповноваження
їх на продаж іпотечного майна за
ціною, встановленою на підставі оцінки
суб'єкта оціночної діяльності на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна /а.с.142 т.1/.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних і
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог..

У межах заявлених вимог у цій частині,
районним судом і було ухвалено
рішення, яке до того ж повністю
узгоджується з вимогами ст.43 Закону
України «Про іпотеку».

Окрім цього, у матеріалах справи
відсутні докази згоди відповідачів про
встановлення ціни іпотечного майна,
яка була дійсною на дату укладення
договору зі змінами до нього - 23 червня
2008р., в той час як після визначення
вартості нерухомого майна сплинув
значний період часу, а ціни на
нерухомість носять нестабільний,
змінний характер.

Не долучено до справи й доказів, які б
свідчили про порушення прав позивачів
в частині отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
іпотечне майно й іншої технічної
документації та які були б перешкодою
до продажу ними іпотечного майна.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції в частині
встановлення способу реалізації
предмета іпотеки в межах процедури
виконавчого провадження, як ухвалене з
неправильним застосуванням норм
матеріального права, слід змінити та
визначити спосіб реалізації предметів
іпотеки шляхом продажу нежилих
приміщень №1,2,3 групи приміщень №52, №1,2
групи приміщень №53 у літ.А, в будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 від їх імені будь-якій
особі-покупцеві на підставі договору
купівлі-продажу.

Окрім цього, підлягає зміні й висновок
суду про встановлення ціни предмету
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності під час проведення
виконавчого провадження на
встановлення ціни предмету іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності під час
продажу позивачами нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 задовольнити
частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 серпня 2013
року в частині встановлення способу
реалізації предмету іпотеки та стадії
оцінки нерухомого майна змінити :

Замість реалізації предмета іпотеки
шляхом продажу з прилюдних торгів в
межах процедури виконавчого
провадження визначити спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
продажу нежилих приміщень №1,2,3 групи
приміщень №52, №1,2 групи приміщень №53 у
літ.А, в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 від їх
імені будь-якій особі-покупцеві на
підставі договору купівлі-продажу та
встановити початкову ціну для
реалізації предмету іпотеки на рівні
ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей
вид майна на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час вчинення позивачами дій по
продажу нерухомого майна.

В решті рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2610/24862/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/609/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
ОСОБА_17

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.