Єдиний унікальний номер 260/8217/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1631/2014
Головуючий у 1 інстанції: Шестопалова
Доповідач: Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Безрученко Ю.О. Могутової Н.Г.

при секретарі: Забавіній М.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду міста
Донецька від 27 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду
міста Донецька від 27 грудня 2013 року
позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Комерційний банк «ПриватБанк» суму
боргу за кредитним договором б/н від
08.12.2006 року в розмірі 27 135 грн. 24 коп. та
судовий збір у сумі 271 грн. 35 коп.

У апеляційній скарзі відповідач
просить частково скасувати вказане
рішення та ухвалити нове рішення, яким
застосувати до спірних правовідносин
трьохрічний строк позовної давності
та стягнути заборгованість в сумі 11 754,
84 грн. Посилається на порушення судом
вимог матеріального і процесуального
права. Зокрема, зазначає, що суд
безпідставно не врахував його заяви
про застосування строку позовної
давності, пропущеного позивачем щодо
вимог за період до 15.08.2010р. та
неправильно прийшов до висновку про те,
що перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання зобов'язання, яким є строк
дії договору. Строк виконання
зобов'язань щодо погашення кредиту
встановлений договором, оскільки
пам'яткою клієнта передбачено
щомісячну плату з обов'язковою
мінімальною оплатою 7% від загальної
суми боргу, отже встановлено строк
виконання зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів 1 місяць з
дня їх отримання. 14 січня 2009р. він
востаннє отримав 364.00 грн., після цієї
дати кредитні кошти не отримував та
оплати боргу не здійснював. Тому банк
саме на цю дату мав сформувати баланс
розрахунків, однак не зробив цього, а
продовжував нараховувати як
прострочену заборгованість кошти, які
нібито були отримані відповідачем та
штучно збільшив основний борг до 7 973
грн. 80 коп. Також банком невірно
нараховані відсотки без застосування
пільгового періоду і процентної ставки
за цей період та без врахування
фактично отриманих кредитних коштів.
Привівши розрахунки апелянт зазначає,
що на його думку заборгованість за
кредитом становить 5621,81 грн., за
процентами 6076,82 грн., штраф за
несвоєчасне повернення кредиту - 56, 21
грн. При цьому комісія в сумі 4 305 грн. 96
коп. банком нарахована невірно,
оскільки вона нараховується на суму
отриманого кредиту, а за період з
14.01.2009р. він кредитні кошти не
отримував. Штраф в сумі 1 768,34 грн. також
нарахований незаконно, оскільки банк
впродовж 6 років не інформував його
про здійснені за попередній місяць
операції по картковому рахунку шляхом
СМС повідомлень. Крім того, в судовому
засіданні не були надані докази того,
що при підписанні заяви на отримання
кредитної картки він був ознайомлений
саме із тими Умовами та правилами
надання банківських послуг, що є у
справі. Не надано тарифи та пам'ятку
клієнта, які є невід'ємною частиною
договору. Згідно з п. 9.5 Умов при
нульовому залишку коштів на
неактивному рахунку картки рахунок
закривається, банк не надав доказів
відкриття нових рахунків. Строк дії
кредитної картки сплив у січні 2010р.,
банк не мав права продовжувати строк
дії картки і не продовжував його, нову
картку він не замовляв і доказів її
виготовлення банк не надав.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення виходив із
наступних встановлених ним обставин.
08.12.2006 року ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк», з письмовою
заявою-анкетою про відкриття
кредитного карткового рахунку з
кредитним лімітом в розмірі 4000 грн.,
базовою відсотковою ставкою за
кредитним лімітом 3 відсотки на місяць
із розрахунку 360 днів на рік, з видачею
кредитної карти типу VISA Універсальна.
Строк дії кредитного ліміту співпадає
зі строком дії платіжної картки. Своїм
особистим підписом відповідач
ствердив, що дана заява разом з
Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами
надання банківських послуг, а також
Тарифами, з якими він ознайомився і
згоден, становить між ним та Банком
договір про надання банківських
послуг. 26.01.2007 року банком відкрито
кредитний картковий рахунок на ім'я
ОСОБА_1, а 08.02.2007 року йому видано
кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії
до січня 2010 року. Позичальник умови
кредитного договору виконував
неналежним чином, станом на 31.07.2013 року
заборгованість відповідача становить
27 135,24 грн., з яких: заборгованість за
кредитом - 7 973,80 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом - 13
087,14 грн. , заборгованість по комісії за
користування кредитом - 4 305,96 грн., штраф
(фіксована ціна) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1 268,34 грн. Умовами
договору визначено, що він діє протягом
12 місяців з дня підписання, та у разі,
якщо протягом цього терміну жодна із
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на це же
термін. Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку із збереженням
тих умов, на яких його було укладено,
зокрема, щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними. Строк дії
платіжної картки також продовжується
на новий строк, якщо не надійшла заява
про закриття карткового рахунку.
Встановлено, що відповідач не
звертався до банку із письмовою заявою
про закриття карткового рахунку, тому
строк дії договору та кредитної картки
продовжувався. Тому суд прийшов до
висновку про те, що строк позовної
давності не пропущено, оскільки
договір є продовженим. Суд також
врахував, що кредитний ліміт, який при
укладенні договору був встановлений у
4000 грн. був збільшений 4.12.2008р.до 8 000грн.,
відповідач використав кредитні кошти
в розмірі 7 764, 24 грн. без врахування
нарахованої комісії та поточних
платежів банку, кошти не повернув, у
зв'язку з чим суд прийшов до висновку
про задоволення позову банку.

В засіданні апеляційного суду
представник відповідача ОСОБА_2
підтримував апеляційну скаргу та
наполягав на її задоволенні,
представник позивача Власенко А.О.
проти скарги заперечував та просив
рішення залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Задовольняючи позов суд обґрунтовано
виходив із встановлених у справі
фактичних обставин та дотримався
вимог матеріального і процесуального
закону.

Так, судом встановлено, і це вбачається
з матеріалів справи, що 08.12.2006 року
відповідач уклав із ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитний
договір, який складається із
заяви-анкети про відкриття кредитного
карткового рахунку, Пам'ятки клієнта,
Умов та правил надання банківських
послуг, а також Тарифів, з якими ОСОБА_1
ознайомився та згоден, що підтверджено
його підписом у заяві. За умовами
договору відповідачу відкрито
кредитний картковий рахунок з
кредитним лімітом в розмірі 4000 грн.,
базовою відсотковою ставкою за
кредитним лімітом 3 відсотки на місяць
із розрахунку 360 днів на рік, з видачею
кредитної карти типу VISA Універсальна,
строк дії картки до січня 2010р. 08.02.2007
року йому видано кредитну картку
НОМЕР_1.

Відповідач не заперечує, що він
підписав заяву - анкету, отримав
кредитну картку та користувався
кредитними коштами і частково їх
повертав. В процесі користування
кредитною карткою банком був
збільшений кредитний ліміт до 8 000 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач
неналежно виконував умови договору, не
повертав у повному обсязі отримані
кредитні кошти станом на 31.07.2013р.
утворилась заборгованість в сумі 27 135, 24
грн., з яких: заборгованість за кредитом
- 7 973,80 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 13 087,14 грн. ,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 4 305,96 грн., штраф
(фіксована ціна) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1 268,34 грн.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг ( далі - Умов)
визначено, що договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує другу сторону про
припинення договору, він автоматично
продовжується на такий же строк.

Встановлено, що сторони не ініціювали
припинення договору, отже він
автоматично продовжувався через кожні
12 місяців.

Згідно з пунктом 9.3 Умов карткові
рахунки відкриті на невизначений
строк за виключенням настання умов,
передбачених у пунктах 9.6, 9.7 цих Умов.

У пункті 9.6 Умов визначено, що при
відсутності на картковому рахунку
карти грошових коштів у розмірі,
достатньому для оплати послуг банку
для продовження дії карти і при
ненадходженні коштів протягом 3-х
місяців з моменту закінчення строку
дії карти банк стягує комісію за
обслуговування рахунку згідно діючих
тарифів. Вказана комісія стягується
банком по закінченню вказаного у цьому
пункті строку щомісячно. У разі, якщо
залишок на картковому рахунку менше
розміру комісії, встановленої тарифами
банку, то розмір комісії за
обслуговування картрахунку
встановлюється в розмірі залишку
коштів на картрахунку держателя. При
нульовому залишку коштів на
неактивному картрахунку останній
закривається.

На картковому рахунку не було
нульового залишку коштів, навпаки, на
рахунку обліковується заборгованість
відповідача перед банком за
несплаченим кредитом, тому доводи
відповідача про те, що рахунок мав бути
закритим, безпідставні.

Пунктом 9.7 передбачено, що при
ненадходженні заробітної плати
держателя на картрахунок заробітної
плати протягом 6 місяців, пенсії або
соціальних виплат на картрахунок
пенсійної (соціальної карти) протягом 6
місяців, строк дії відповідної карти
не продовжується, обслуговування карти
проводиться відповідно до пункту 9.6.

Зі змісту цього пункту вбачається, що
він регулює питання обслуговування
картрахунку заробітної плати та
картрахунку пенсійної (соціальної
карти), тому цей пункт не регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами, оскільки відповідач
отримав кредитну карту
«Універсальна».

Отже, умови, передбачені пунктами 9,6, 9.7
Умов не настали, картковий рахунок
відкритий на невизначений строк.

Пунктом 9.5 Умов передбачено, що
відповідний картковий рахунок може
бути закритий на підставі заяви
держателя, або банк має право закрити
картковий рахунок, письмово
повідомивши держателя. При цьому
держатель повинен не пізніше 30 днів з
дня повідомлення повернути карту в
банк, після чого обслуговування карти
припиняється. Держатель повинен
погасити всі види заборгованості
перед банком, в тому числі ті, що
виникли протягом 30 днів з моменту
повернення карти. Банк закриває
картковий рахунок в строк не раніше 30
днів з дня припинення обслуговування
карти.

Відповідач не подавав заяву про
закриття карткового рахунку,
заборгованість не погасив, тому
підстав для закриття карткового
рахунку банком не було.

Суд також обґрунтовано прийшов до
висновку про те, що строк на звернення
до суду з даним позовом банком не
пропущено та немає підстав для відмови
у позові з підстав пропуску строку, як
просив відповідач.

Договором передбачено пільговий
період 30 днів з моменту кожної
транзакції - протягом цього часу
проценти не нараховуються, розмір
обов'язкового щомісячного платежу 7%
від суми заборгованості, базова
процентна ставка 3% в місяць на залишок
заборгованості. У разі несплати
вказаного платежу та процентів
наступають наслідки, визначені
договором - стягується комісія в
розмірі 1% від суми заборгованості, та
штраф відповідно до п. 8.6 Умов в розмірі
500грн. +5% від суми заборгованості.
Обов'язку негайно повертати кошти в
разі несплати 7% від використаного
кредиту після закінчення пільгового
періоду 30 днів не передбачено,
позичальник може продовжувати
користуватись кредитними коштами, але
вже за плату та з врахуванням комісії
та штрафів. Згідно з пунктом 9,5 Умов
строк повернення кредиту визначений
моментом закриття карткового рахунку,
який закривається, коли про це подасть
заяву держатель карти, або коли
рахунок закриє банк, який має право
його закрити, але не зобов'язаний. Заява
про закриття рахунку не подавалась,
отже, строк повернення коштів наступив
в момент, коли позивач заявив про це
вимогу, відповідно строк позовної
давності не пропущено.

Отже, оскільки відповідач не виконав
умови договору, не повернув отриманий
в банку кредит та продовжує
користуватись коштами банку, суд
обґрунтовано стягнув на користь банку
заборгованість за кредитом та
проценти за користування кредитними
коштами, а також комісію і штраф,
передбачені договором.

Доводи скарги про відсутність номера
кредитного договору, що, на думку
апелянта, свідчить про те, що в обліку
банку відсутній кредитний договір,
укладений між позивачем і
відповідачем, не є підставою для
скасування рішення та відмови у позові
з врахуванням доведеності фактів
отримання відповідачем коштів в банку
та їх неповернення.

Безпідставні доводи скарги про те, що
позивач не надав доказів про
ознайомлення його саме з тими Умовами і
правилами надання банківських послуг,
що додані до позову. В засіданні
апеляційного суду представником
позивача надані Умови та правила
надання банківських послуг, які є
додатком №1 до наказу Приватбанку від
23.08.2006р. №С-169, текст яких співпадає з
текстом, доданим до позовної заяви.
Крім того, відповідач не надав доказів
про те, що він знайомився з іншими
Умовами, та не посилався на інші
домовленості щодо умов кредиту.

Також безпідставне посилання апелянта
на невиконання банком п. 4.9 Умов щодо
обов'язку банку не рідше за один раз в
місяць способом, зазначеним у заяві,
надавати держателю виписки про стан
карткових рахунків та про проведені
операції та при підключенні клієнта до
комплексу Mobil - banking надавати
можливість доступу до інформації про
стан рахунку шляхом використання
функції SMS - повідомлень. Відповідач
не зазначав у заяві спосіб, яким йому
слід надавати виписки та не ініціював
підключення до комплексу Mobil - banking.

Доводи скарги щодо неправильності
розрахунку заборгованості не
обґрунтовані та спростовуються
випискою по картковому рахунку,
розрахунком заборгованості.
Розрахунок відповідача ґрунтується на
застосуванні трьохрічного строку
позовної давності, який позивачем не
пропущений, тому розрахунок апелянта є
невірним. Інші доводи скарги висновків
суду не спростовують.

Згідно із ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
міста Донецька від 27 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: