Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 листопада 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в свої та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя
особа Служба у справах дітей
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
виселення та вселення,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року Позивач звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
неповнолітньої ОСОБА_4 та просила
усунути перешкоди у здійсненні нею
права власності на своє майно шляхом
виселення Відповідачів з квартири
АДРЕСА_1, та вселення Позивача у
зазначену квартиру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
квартира АДРЕСА_2 належала чоловікові
Позивачки - ОСОБА_5, на підставі
договору довічного утримання
укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та
посвідченого дев'ятою Київською
державною нотаріальною конторою за Р№
1-1626 від 04.08.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, і
ОСОБА_1, як його єдина спадкоємиця,
прийняла спадщину у вигляді, серед
іншого, квартири АДРЕСА_2.

Позивач зазначає, що після смерті свого
чоловіка ОСОБА_1 особисто продовжила
догляд за ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно з рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 06.06.2013 року,
яке набрало чинності у відповідності
до Постанови Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27.08.2014року,
ОСОБА_1 на праві особистої власності
належить двокімнатна квартира АДРЕСА_3.

ОСОБА_1 у позові вказує, що неодноразово
і усно, і письмово просила відповідача
ОСОБА_2, який фактично зі своєю сім'єю
безпідставно проживає в АДРЕСА_1,
добровільно звільнити спірну квартиру,
проте Відповідач категорично
відмовляється і навпаки погрожує їй
фізичною розправою з приводу чого вона
була змушена звертатися до міліції.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2,
відмовляючись звільняти квартиру
посилається на заповіт ОСОБА_6, яким
вона заповідала спірну квартиру саме
йому.

У судовому засіданні представник
Позивача позовну заяву підтримала у
повному обсязі та просила її
задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи
повідомлялись. За згоди представника
Позивача суд ухвали розглядати справу
у відсутність Відповідачів із
постановленням заочного рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника Позивача, свідка,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 06.06.2013 року, яке було
залишено в силі Постановою Вищого
спеціалізованого суду від 27.08.2014 року,
Позивачу ОСОБА_1 на праві особистої
власності належить двокімнатна
квартира АДРЕСА_3.

З пояснень Позивача, викладених у
позові, та представника Позивача,
наданих у судовому засідання судом
встановлено, що Відповідачі самовільно
займають спірну квартиру та
відмовляються від її звільнення, чим
порушують законні права Позивача
володіння та користування своєю
власністю.

Згідно з ч.4 ст.109 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Згідно зі ст. 317, 319 ЦК власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК зазначає, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 386 ЦК власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

За наведених вище обставин порушене
право Позивача на усунення порушень у
реалізації повноважень власника
житлового приміщення підлягає
судовому захисту, особи (Відповідачі),
які займають належне їй на праві
власності житлове приміщення без її
дозволу, підлягають виселенню без
надання іншого житлового приміщення, а
сам Позивач, відповідно, підлягає
вселенню у квартиру.

Стягненню з повнолітніх відповідачів у
рівних частках підлягає судовий збір в
розмірі 243,60 гривень

Керуючись ст.ст. 61, 63, 109, 116 ЖК України,
ст. 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, статтями
3,10, 31-32, 57-60, 118, 119, 169, 158, 195 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_4 без надання іншого
житлового приміщення.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без
попереднього подання заяви протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
або протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: