Номер провадження: 22-ц/785/9247/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при
секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 05 березня 2009року по справі
за позовом ЗАТ «ПроКредитБанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

встановила:

06 червня 2008р. представник ЗАТ
«ПроКредитБанк» звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в обґрунтування якої
послався на те, що 22 квітня 2007р. між
банком та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір на суму 25000грн. на
строк 18 місяців із сплатою відсотків в
розмірі 28% на рік. З ОСОБА_2 банк уклав 25
квітня 2007р. договір поруки в
забезпечення даного кредитного
договору. У зв'язку з невиконанням
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань,
станом на 16 травня 2008р. виникла
заборгованість в розмірі 14040грн.31коп.,
яка складається з: заборгованості по
тілу кредиту в сумі 12430грн.37коп.;
заборгованості за відсотками -
783грн.11коп., пені за прострочення
погашення кредиту в розмірі 0,5% від суми
прострочених зобов'язань за кожний
день прострочення, але не менш ніж 15грн.
за кожний день прострочення
зобов'язань в сумі 826грн.83коп. Стягнення
вказаної заборгованості банк просив
провести в солідарному порядку з
відповідачів та просив суд стягнути з
відповідачів на користь банку судовий
збір у розмірі 140грн.40коп. та 30грн. (а.с.2).

Справа була розглянута у заочному
порядку.

Заочним рішенням суду від 05 березня
2009р. позовні вимоги ЗАТ
«ПроКредитБанк» задоволені в повному
обсязі. Суд стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
солідарному порядку на користь ЗАТ
«ПроКредитБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі
14040грн.31коп. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 140грн.40коп.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі
30грн. (а.с.34-35).

Ухвалою суду від 30 вересня 2014р. в
задоволені заяви ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення суду відмовлено
(а.с.47-48).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування заочного
рішення суду, з посиланням на те, що
рішення суду постановлено з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, невідповідністю висновків
суду обставинам справи, порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що у порушення умов договору
поруки, позивач не довів до відома
ОСОБА_2 про виникнення заборгованості
за кредитним договором, що суд взагалі
не встановив за який період виникла
заборгованість, у яких окремих
розмірах стягується заборгованість за
кредитом, заборгованість по процентам
за користування кредитом, штрафних
санкцій відповідно до договору (а.с.51-52).

ОСОБА_3 заочне рішення суду не оскаржив.

Справа розглянута у відсутності
сторін, які були належним чином
сповіщені про слухання справи в
судовому засіданні апеляційної
інстанції (а.с.60, 61, 62).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд 1 інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов банку, суд першої
інстанції виходив з того, що кредитний
договір та договір поруки укладені у
відповідності до вимог діючого
законодавства, відповідачі допустили
порушення умов договору і свої
зобов'язання за договором не виконують,
що призвело до утворення
заборгованості по кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи,
зібраним доказам, яким суд дав належну
оцінку та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції були
встановлені факти і відповідні їм
правовідносини, які виникли між
сторонами.

25 квітня 2007р. між ЗАТ «ПроКредитБанк»
та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір №5.13317, згідно умов якого ОСОБА_3
отримав кредит в розмірі 25000грн. на
строк користування 18 місяців зі
сплатою відсотків в розмірі 28% на рік.
Зазначений договір сторони підписали
(а.с.5-6).

Згідно п.1.3. Кредитного договору кредит
надається шляхом перерахування коштів
на рахунок позичальника НОМЕР_1 у ЗАТ
«ПроКредитБанк». Позичальник
уповноважує та доручає кредитору у
день видачі кредиту утримати із
належних до видачі кредитних коштів
комісію за надання кредиту в розмірі 3%
від суми кредиту (а.с.5).

На підставі наведеного ОСОБА_3 отримав
на свій рахунок в ЗАТ «ПроКредитБанк»
кредитні кошти в сумі 24250грн., що є
різницею між розміром кредиту та
комісією за видачу кредиту.

Таким чином, Банк виконав умови
кредитного договору належним чином,
надавши ОСОБА_3 кредит у сумі 24250грн., що
підтверджується меморіальним ордером
за №2725_14 від 25 квітня 2007р. (а.с.9).

Крім того, 25 квітня 2007р. між ЗАТ
«ПроКредитБанк» та ОСОБА_2 було
укладено Договір поруки за №5.13317-ДП,
відповідно до якого ОСОБА_2 поручилася
перед Кредитором за належне виконання
ОСОБА_3 зобов'язань згідно Кредитного
договору № 5.13317 від 25 квітня 2007р.
Зазначеним договором була встановлена
солідарна відповідальність боржника і
поручителя перед кредитором, що
відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України
(а.с.8).

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 не
були виконанні належним чином умови
кредитного договору по поверненню
кредитних грошових коштів, внаслідок
чого перед банком за договором
кредитування у нього виникла
заборгованість по кредиту станом на
станом на 16.05.2008року в розмірі
14040грн.31коп., яка складається з:

· заборгованості по тілу кредиту -
12430грн.37коп.;

· заборгованості за відсотками -
783грн.11коп.,

· пені за прострочення погашення
кредиту - 826грн.83коп.

Розрахунок заборгованості міститься
на аркуші справи 13.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Згідно
ст.525 ЦПК України, одностороння відмова
від виконання договірного зобов'язання
не допускається.

На підставі викладеного, оцінюючі
зібрані по справі докази в їх
сукупності, виходячи із встановленого
в судовому засіданні факту неналежного
виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань
та з боку ОСОБА_2 умов договору поруки
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що пред'явлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього
Кодексу).

Доводи апелянта відносно того, що у
порушення умов договору поруки,
позивач не довів до відома ОСОБА_2 про
виникнення заборгованості за
кредитним договором - є
необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що 29
квітня 2008р. Банк направляв на ім'я
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листи-вимогу про повне
дострокове погашення кредиту, де
повідомляється про виникнення
заборгованості за кредитним договором
(а.с.10,11). ОСОБА_3 отримав зазначений лист
29 квітня 2008р., про що розписався на а.с.10,
а ОСОБА_2 отримала зазначений лист
поштою, про що розписалась у поштовому
повідомлені на а.с.12.

Доводи апелянта відносно того, що суд
першої інстанції взагалі не встановив
за який період виникла заборгованість,
у яких окремих розмірах стягується
заборгованість за кредитом,
заборгованість по процентам за
користування кредитом, штрафних
санкцій відповідно до договору - є
безпідставними, оскільки в
мотивувальній частині рішення суду,
суд зазначив загальну заборгованість
таз чого саме вона складається.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів. Представник позивача надав
суду докази на підтвердження своїх
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду
жодного доказу на підтвердження своїх
заперечень проти позову банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, а доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.297 ЦПК України з
апелянта ОСОБА_2 підлягає стягненню
судовий збір за подачу апеляційної
скарги в сумі 121грн.80коп. до
апеляційного суду Одеської області,
який вона не сплатила, не зважаючи на
те, що отримала листа від апеляційного
суду про сплату судового збору ще 02
листопада 2014р. (а.с.59, 61).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 05 березня
2009року по справі за позовом ЗАТ
«ПроКредитБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 121грн.80коп.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
Т.В.Цюра

С.О.Погорєлова