У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
який діє в інтересах малолітньої дочки
ОСОБА_5 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Житломасив», треті
особи: виконавчий комітет
Мелітопольської міської ради
Запорізької області, комунальне
підприємство «Житломасив»
Мелітопольської міської ради
Запорізької області, про відшкодування
майнової та моральної шкоди за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житломасив» на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 24 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 24 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4, який діє в
інтересах малолітньої дочки
ОСОБА_5, звернувся до суду з указаним
вище позовом, посилаючись на те, що
29 травня 2013 року під час гри на
дитячому майданчику, що розташований
на прибудинковій території будинку
АДРЕСА_1, його дочка - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, була травмована від удару
саморобної гойдалки, встановленої на
цьому дитячому майданчику. Внаслідок
удару гойдалки ОСОБА_5 отримала тілесні
ушкодження у вигляді розриву правої
нирки, з наступним її видаленням в
реанімаційному відділенні Запорізької
обласної клінічної дитячої лікарні, що
призвело до настання тяжких наслідків.
Вказує, що зазначена вище гойдалка є
немеханізованою, з кутом відхилу
посадкового місця на величину більше
ніж 45° і підійманням посадкового місця
більше ніж 1,5 м, тобто є джерелом
підвищеної небезпеки в розумінні
п. 3.1.3. Правил будови і
безпечної експлуатації атракціонної
техніки від 1 березня 2006 року № 110, а
також в розумінні п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27 березня 1992 року № 6 та ст. 1187 ЦК
України.

Крім того, зазначена гойдалка
побудована та експлуатувалася на
зазначеному дитячому майданчику з
порушенням вказаних Правил, зокрема із
застосуванням заборонених п 5.17.9
зазначених Правил, жорстких елементів
підвішування (металевої арматури), та з
порушенням п. 5.17.2.Правил щодо
непередбачених елементів в її
конструкції, зокрема металевих
поручнів, жорстко закріплених до
сидіння гойдалки та арматури (елементу
підвішування), з іншими порушеннями
Правил, зокрема встановлених розмірів
гойдалок і додаткових вимог безпеки,
визначених п. 5 цих Правил. Між
відповідачем та балансоутримувачем -
комунальним підприємствов
«Житломасив» Мелітопольської міської
ради Запорізької області (далі - КП
«Житломасив») було укладено договір
про надання послуг з управління
будинками, спорудами, житловими
комплексами або комплексами будинків і
споруд та відповідач отримує
комунальні платежі від мешканців
будинку АДРЕСА_1 за утримання цього
будинку, споруд та прибудинкової
території. Відповідач не забезпечив
належного огляду обслуговуючого ТОВ
«Житломасив» вказаного дитячого
майданчику, та не вжив будь-яких
заходів по виявленню факту
невідповідності конструкції гойдалки
встановленим нормам щодо її безпечної
експлуатації.

Вважав, що саме така бездіяльність
відповідача призвела до того, що
малолітня дитина під час гри на
дитячому майданчику отримала травму
від дії небезпечної гойдалки,
внаслідок чого втратила нирку у
семирічному віці. Витрати на лікування
ОСОБА_5 за період з 29 травня 2013 року до 30
січня 2014 року
складають 2 451 грн 67 коп.

Також у зв'язку з розладом здоров'я,
потерпіла змушена щомісячно, протягом
усього свого життя, здавати відповідні
медичні аналізи, наглядатися у лікарів
та проходити відповідне лікування,
отримувати препарати, що стимулюють і
підтримують роботу останньої нирки, що
істотно змінило образ її життя. Дитина
припинила заняття в дитячій спортивній
школі, де вона до отримання травми
займалася акробатикою. У майбутньому
ОСОБА_5 має певні ризики щодо стану
свого здоров'я та, згідно з вимогами
лікарів потребує строгої дієти в
харчуванні впродовж всього свого
життя. Крім того, при вищезазначених
обставинах малолітня дитина позивача
отримала як фізичний біль так і
моральну, психологічну травму.

Ураховуючи викладене, позивач на
підставі ст. 1167 ЦК України просив суд
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 2 451 грн 67 коп.
витрат на лікування за період з 29
травня 2013 року до 30 січня 2014 року
та 60 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 липня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 24 вересня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ТОВ
«Житломасив» на користь ОСОБА_4,який
діє в інтересах малолітньої дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрат на
лікування в розмірі 2 426 грн 67 коп. та 60
тис. грн на відшкодування моральної
шкоди та 843 грн 60 коп. на відшкодування
сплаченого судового збору. У решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Житломасив»
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права, та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про те,
що ТОВ «Житломасив», яке рішенням
виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради Запорізької області від 20
грудня 2012 року визначено виконавцем
(надавачем) послуг з утримання будинків
(у тому числі будинку АДРЕСА_1
Запорізької області), споруд, житлових
комплексів або комплексів будинків і
споруд та прибудинкових територій, та з
яким КП «Житломасив»
(балансоутримувач) 29 грудня 2013 року
уклало договір про надання послуг з
управління будинками, спорудами,
житловими комплексами або комплексами
будинків і споруд, порушило вимоги ст. 25
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», Правила утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, що призвело до завдання
шкоди на дитячому майданчику, який
розташований на прибудинковій
території будинку АДРЕСА_1, малолітній
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розмір шкоди судами визначено з
урахуванням наданих сторонами доказів
та положень ст. 23 ЦК України, п. 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», що відповідає вимогам
розумності та справедливості.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житломасив» відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 24 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта