Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/4727/14
Головуючий у 1-й інстанції: Галянчук Н.М.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 25 вересня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про захист права власності
шляхом усунення перешкод, -

ВСТАНОВИЛА :

В липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про захист
права власності шляхом усунення
перешкод.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 18 вересня 2009 року він
придбав земельну ділянку площею 0,0610 га
для ведення садівництва, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки та садового будинку.

У 2012 році він вирішив провести
реконструкцію розташованого на
вищевказаній земельній ділянці
садового будинку та звести необхідні
прибудови. На підставі геодезичних
даних та проведених розрахунків
оформив будівельний паспорт, договір
на ведення технічного контролю,
повідомлення про початок будівельних
робіт та іншу необхідну для
будівництва документацію та почав
будівництво. Однак проти будівництва
почала заперечувати ОСОБА_3, яка є
власником суміжної земельної ділянки
площею 0,0436 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2.

Для з'ясування спірних питань він
звернувся до ДП «Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою». Відповідно до
акту встановлення меж земельної
ділянки в натурі від 25.06.2012,
кадастрового плану та схеми земельної
ділянки з'ясувалося, що будівля
гаражу-сараю відповідача знаходиться
на території його земельної ділянки.
Так, ОСОБА_3 самовільно зайнято 0,2117 м, а
з іншого боку межі 0,6678 м його земельної
ділянки.

Вважає, що такими діями відповідач
грубо порушила його право власності на
землю.

Враховуючи вищевикладене просив суд
усунути перешкоди у здійсненні права
користування земельною ділянкою
шляхом зобов'язання відповідача знести
сарай-гараж Б-2 та відновити фактичні
межі земельної ділянки згідно до
встановлених державник актом серії ЗП
№140047 від 11.06.2009 року та державним актом
серії ЯЖ №456388 від 10.07.2009 рок меж, судові
витрати покласти на відповідача.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 25 вересня 2014
року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні
права користування належною йому
земельною ділянкою, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_3
знести сарай-гараж літ. Б-2,
розташований за адресою: АДРЕСА_2, та
відновити фактичні межі земельної
ділянки, відповідно до встановлених
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 140047 від
11.06.2009 року та Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії
ЯЖ№ 456388 від 10.07.2009 року меж.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи,порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права .

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки та садового будинку,
укладеного між ОСОБА_5 з однієї сторони
(продавець) та ОСОБА_4 з іншої (покупець),
посвідченого 18 вересня 2009 року
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 3718 (а.с.
5-8), позивач придбав садовий будинок з
будівлями та спорудами та земельну
ділянку площею 0,0610 га для ведення
садівництва, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Відчужена на підставі вказаного
договору земельні ділянка має
кадастровий номер :03:001:0715, право
власності на неї оформлене згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 140047 від
11.06.2009, на якому міститься відмітка
приватного нотаріуса Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про перехід права власності на вказану
земельну ділянку до ОСОБА_4 (а.с. 12).

Власником суміжної земельної ділянки
площею 0,0436 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору
дарування земельної ділянки,
посвідченого 16 липня 2009 року приватним
нотаріусом Вільнянського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_7, зареєстрованого в
реєстрі за № 659 (а.с. 22-25), є відповідач по
справі ОСОБА_3 Вказана земельна ділянка
має кадастровий номер :03:001:0721 та
посвідчена Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 456388 від 10.07.2009, на якому міститься
відмітка приватного нотаріуса
Вільнянського районного нотаріального
округу ОСОБА_7, про перехід права
власності на вказану земельну ділянку
до ОСОБА_3 (а.с. 52).

Згідно з технічним паспортом на
садовий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_2, на вищевказаній
земельній ділянці, належній
відповідачу, розміщені: садовий
будинок, сараї, навіс літ. Д, гараж-сарай
літ. Б-2 та інші побудови (а.с. 26-27).

Посилаючись на те, що у 2012 році позивач
вирішив провести реконструкцію
розташованого на його земельній
ділянці садового будинку та звести
необхідні прибудови ним з'ясувалося, що
будівля гаражу-сараю відповідача
знаходиться на території його
земельної ділянки і тому просив
усунути перешкоди у здійсненні права
користування земельною ділянкою
шляхом зобов'язання відповідача знести
сарай-гараж Б-2 та відновити фактичні
межі земельної ділянки згідно до
встановлених державних актів.

Згідно до ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом ,зокрема із
правочинів.

Попередній власник земельної ділянки
,яка належить позивачу ОСОБА_5 будь
яких претензій к власнику суміжної
земельної ділянки АДРЕСА_2, яка
належить відповідачу з приводу меж
земельної ділянки та будівництва не
мала, про що свідчить її власноручна
заява.а.с.55

Право власності за вимогами ст.321 ЦК
України є непорушним.

У відповідності до п. г ч.1 ст.91
Земельного Кодексу України власники
земельних ділянок зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів .

Згідно до ч.2 ст.152 Земельного Кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Суд першої інстанції дійшовши висновку
що будівля гаражу-сараю відповідача
знаходиться на території земельної
ділянки позивача ,як на підставу
доведеності цього факту послався на
акт встановлення меж земельної ділянки
в натурі від 25.06.2012 року, кадастрового
плану та схеми земельної ділянки (а.с.
28-31)

Цей акт складено за відсутності
відповідача, даних про те , що йому було
відомо про його складання не має. Але не
зважаючи на те, що виникає сумнів в
належності цього доказу, в п 2.
вказаного акту зазначено, що власник
земельної ділянки позивач претензій
до меж та конфігурації земельної
ділянки не має.

Також в основу рішення суду першої
інстанції про задоволення позову
покладений висновок експерта № 83-14 від
25.07.2014 року (а.с. 178-190).

За висновком експерта : згідно наданої
на дослідження схеми геодезичної
кадастрової зйомки , місцезнаходження
фактичної межі між земельними
ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,не
відповідає державним актам на ці
земельні ділянки. Зміщення фактичної
межі між земельними ділянками
,відносно межі зазначеної у державних
актах, складає 0,83 м. а.с.180

У висновку експерту не зазначено з боку
якої і у бік якої земельної ділянки має
місце зміщення, і невідомо з яких
підстав суд зробив висновок про
порушення прав позивача саме
відповідачем з приводу наявності
гаражу.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів згідно до ч.2 ст.16 ЦК України
та п. б ч.3 ст.152 Земельного Кодексу
України передбачено відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права та створюють
небезпеку порушення.

Це свідчить ,що позивачем не визначені
правові підстави захисту порушених на
її думку земельних прав саме шляхом
знесення усього сараю-гаражу літ.Б-2
,який розташований на земельній
ділянці відповідачки.

Окрім цього суд першої інстанції не
надав правової оцінку тому факту, що
згідно рішення Люцернянської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області за № 318 від 11.11.2008
року гараж-сарай Б-2 розташований на
земельній ділянці АДРЕСА_2 узаконено на
ім'я ОСОБА_8.

Тобто за рішенням районного суду права
власності фактично позбавлена особа,
яка не приймала участі у справі ,що
діючим законодавством не допускається.

Судова колегія приходе до висновку , що
позовні вимоги є необґрунтованими і
позов задоволенню не підлягає.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія вважає,
що висновки суду першої інстанції не
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи ,доказам по справі
дана неналежна оцінка і тому судове
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307,309,317 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 25вересня 2014
року по цій справі - скасувати та
ухвалите нове рішення ,за яким:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про захист права власності шляхом
усунення перешкод - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: