АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/884/2014
Головуючий в І інстанції
Хоменко В.Г. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від
10.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, -

В С Т А
Н О В И Л А:

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 10.01.2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено у
повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що рішення суду в частині
визначення розміру неустойки не є
вірним, оскільки суперечить нормам
чинного законодавства. Крім того,
ОСОБА_5 є інвалідом і не може працювати,
майже всю свою пенсію витрачає на ліки.
Іншої допомоги, крім тих виплат, які
стягувалися з батька - ОСОБА_6 на його
користь за попереднім рішенням суду,
ОСОБА_5 не отримує. У зв'язку з чим,
просив рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_6 пені за
прострочення сплати аліментів
скасувати та ухвалити нове, яким
стягнути з відповідача на його користь
81765, 36 грн.(85635, 39 грн. - 3870, 03 грн.)

ОСОБА_5 до суду не з'явився, надіслав на
адресу суду заяву, в якій просив суд
розглядати справу за його відсутності.
На своїх вимогах наполягав та просив
задовольнити його апеляційну скаргу.

ОСОБА_6 до суду не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав. За
таких обставин, колегія суддів, вважає
за можливе розглянути справу без його
участі на підставі ч. 2ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі виконавчого листа від 06.08.1999
року виданого Генічеським районним
судом Херсонської області по справі №
2-765/99, ОСОБА_6 зобов'язаний сплатити
аліменти ОСОБА_7 на утримання
неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частин усіх видів заробітку.

28.12.2007 року державним виконавцем ВДВС
Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_8
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження по виконанню
вищевказаного виконавчого листа, у
зв'язку з закінченням строку для
виконання даного виду стягнення (а.с.4).
Також державним виконавцем видано
довідку про заборгованість по
аліментам від 28.12.2007 року за № 13-27,
згідно якої за боржником ОСОБА_6
рахується заборгованість зі сплати
аліментів з червня 2001 року по 17.02.2007
року у сумі 10 427, 44 грн. (а.с.5-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що в частині стягнення
заборгованості по сплаті аліментів у
розмірі 10427, 44 грн. позов не підлягає
задоволенню, оскільки ОСОБА_6 у період з
вересня 2009 року по листопад 2013 року
сплачено аліменти на користь ОСОБА_5 у
розмірі 14297, 47 грн., що підтверджується
довідкою № 79 від 19.12.2013 року виданою ТОВ
«Веллекс», на якому працює відповідач
(а.с. 141). Тобто, заборгованості по сплаті
аліментів на користь позивача у ОСОБА_6
відсутня.

Також суд першої інстанції правильно
зазначив, що відповідно до розрахунків
позивача про нарахування неустойки за
період з червня 2001 року по 17.02.2007 року у
розмірі 85635, 39 грн., не є обґрунтованими,
оскільки згідно з положеннями СК
України аліменти призначаються та
виплачуються (стягуються) щомісячно,
тому за змістом ст. 196 СК України пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому
проводилася стягнення аліментів, у
зв'язку з цим сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певної суми
заборгованості.

Також судом першої інстанції
встановлено, що неустойка за
прострочку сплати аліментів за
пред'явленим позивачем період складає
3173, 35 грн. Однак, з наданою відповідачем
довідки за № 79 від 19.12.2013 року виданої
ТОВ «Веллекс», вбачається, що сплачені
аліменти у сумі 3870, 03 грн., повністю
погашають суму нарахованої пені у сумі
3173, 35 грн. (а.с.141).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не вірно визначив
розмір неустойки, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки при
нарахуванні неустойки за прострочку
сплати аліментів, суд першої інстанції
керувався нормами чинного
законодавства, зокрема ст. 196 СК
України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції, а відтак
і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 10.01.2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: