Справа
№ 230/113/14-ц
№
провадження: 2/230/393/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року. Єнакіївській
міський суд Донецької області у складі:
судді Подколзіна В.М. при секретарі
Маліхової Н.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Єнакієве справу за позовом
ОСОБА_1 до Єнакіївської міської ради
„Про визнання права власності " -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 як у позовної
заяві, так і його представник у
судовому засіданні просять суд
визнати за позивачем право власності
на жилий будинок АДРЕСА_1. Посилається
на те, що вона є єдиним спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
свого чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис про
смерть № 2035. Після смерті чоловіка
залишилося спадкове майно - вказаний
жилий будинок зо всіма будівлями.
Позивачка не має змоги оформити свої
спадкові права, оскільки
правовстановлюючі документи на
спадковий будинок - договір дарування
втрачений. У обмін на втрачені
документи її чоловіку державним
нотаріусом було видано дублікат, який
має силу оригіналу, але в наслідок
обізнаності її чоловіка цей дублікат
договору дарування вказаного будинку
своєчасно не пройшов реєстрацію у
відповідності із Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».
Рішенням державного реєстратора
позивачу було відмовлено у державній
реєстрації прав на спадкове майно та
позивачка вимушена звернутись до суду.

Представник відповідача Єнакіївської
міськради в судовому засіданні позов
визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України
закріплено основні правові принципи
регулювання відносин власності,
головним із яких є принцип рівного
визнання й захисту усіх форм власності
(статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13
Конституції України власність не
повинна використовуватися на шкоду
людині і суспільству. У такій редакції
конституційна норма не лише покладає
на власника обов'язки, а й орієнтовно
вказує на його зобов'язання.

Основоположні принципи
здійснення правомочностей власника
сформульовані у статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (Рим, 04
листопада 1950 року), що набрала чинності
для України з 11 вересня 1997 року та є
складовою її правової системи
відповідно до вимог статті 9
Конституції України.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається у порядку,
визначеному законом.

З досліджених в судовому засіданні
доказів в їх сукупності витікає, що
спадкодавцю ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис про
смерть № 2035 належав на праві особистої
власності жилий будинок АДРЕСА_1.

У відповідності із свідоцтвом про
народження позивач ОСОБА_1, як рідна
донька спадкодавця є спадкоємцем
першої черги за законом, прийняла
спадщину оскільки постійно проживає у
вказаному будинку і проживала на час
смерті спадкодавця. Інших спадкоємців
немає.

Рішенням державного реєстратора
Єнакіївського міського управління
юстиції позивачу було відмовлено у
реєстрації прав на спадкове майно -
вказаного будинку.

Таким чином, суд вважає можливим
визнати за позивачами право
власності на вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.9,13.41 Конституції України,
ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, Конвенцією про
захист прав людини і основоположних
свобод, ст. ст. 10,11,209,212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 права
власності жилий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
через Єнакіївський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя
Подколзін В.М.