У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Комсомольського районного суду
м. Херсона від 29 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 10 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
19 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за яким
останній надано кредит у сумі 8 640 грн.
зі сплатою 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом із Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між нею та банком
кредитний договір. ОСОБА_3 своїх
обов'язків по поверненню кредиту не
виконує, внаслідок чого утворилась
заборгованість. У зв'язку із цим
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь суму
заборгованості станом на 23 липня 2013
року у розмірі 76 375 грн. 19 коп., яка
складається із: заборгованості за
кредитом у сумі 7 307 грн. 49 коп.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом у сумі 29 768 грн. 41
коп., 4 767 грн. 95 коп. - комісії, 30 418 грн. 24
коп. - пені, 500 грн. - штрафу (фіксована
частина), 3 613 грн. 10 коп. - штрафу
(процентна складова).

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 29 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 10 червня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 43 910 грн.
02 коп. У задоволенні решти позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить вказані судові рішення
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що внаслідок
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за кредитним договором у
банка виникло право на стягнення
відсотків за користування кредитом,
комісії, пені та штрафу.

З таким висновком судів погодитись не
можна, оскільки він не ґрунтується на
матеріалах справи та суперечить нормам
матеріального та процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судом установлено, що 19 вересня 2007 року
між банком та ОСОБА_3

укладено кредитний договір, за яким
останній надано кредит у сумі 8 640 грн.
зі сплатою 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом на строк
24 місяці з 19 вересня 2007 року по 19
вересня 2009 року (а. с. 8).

Судовим наказом Комсомольського
районного суду м. Херсона від 30 січня 2009
року стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
від 19 вересня 2007 року станом на 12 грудня
2008 року у сумі 18 296 грн. 44 коп. (а.
с. 51).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

З наданих позивачем розрахунків
вбачається, що у зв'язку з порушенням
ОСОБА_3 умов кредитного договору за
період з 13 грудня 2008 року 04 березня 2014
року утворилася заборгованість у сумі
57 163 грн. 93 коп., яка складається із:
заборгованості за відсотками - 25 384 грн.
22 коп., заборгованості з комісії -
2 073 грн. 61 коп., заборгованості з пені - 26
507 грн. 82 коп., штрафу 500 грн. (фіксована
частина), штрафу - 2 698 грн. 25 коп.
(процентна складова) (а. с. 91,
97-98).

Суди, посилаючись на п. 6.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), виходили із
того, що терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років та дійшли
висновку, що сума пені за вказаний
період (26 507 грн. 82 коп.) є значно
завищеною, що у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК
України є підставою для зменшення
розміру неустойки до 13 253 грн. 91 коп. (а.
с. 111-117).

Проте судами не було враховано
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
січня 2009 року суддею Комсомольського
районного суду м. Херсона було видано
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості за вищевказаним
договором кредиту у сумі 18 296 грн. 44 коп.

Зазначена сума складалася у тому числі
з: 8 307 грн. 49 коп. - заборгованості за
кредитом; 4 384 грн. 19 коп. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 2 694 грн. 35 коп. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом; 1 801 грн. 06 коп. -
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, станом на 12
грудня 2008 року (а. с. 53).

Таким чином, звернувшись до суду із
заявою про видачу судового наказу та
стягнувши у повному обсязі
заборгованість по кредиту, банк
скористався право на дострокове
повернення кредиту у зв'язку із
порушенням ОСОБА_3 зобов'язань по його
поверненню.

Крім того, суди не звернули уваги на те,
що строк дії договору, укладеного 19
вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3,
складає 24 місяці з 19 вересня
2007 року по 19 вересня 2009 року та
безпідставно вважали, що стягненню з
боржника підлягає заборгованість по
відсотках за користування кредитом з 13
грудня 2008 року 04 березня 2014 року у сумі -
25 384 грн. 22 коп. та пені у сумі 26 507 грн. 82
коп.

Таким чином суди у порушення вимог ст.
ст. 212-214, 315 ЦПК України не врахували
норми матеріального та процесуального
права, які регулюють спірні
правовідносини, не встановили
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 29 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 10 червня
2014 року скасувати, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко