У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоМакарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,
Писаної Т.О.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Запорізької області від 22 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 23 520 грн 17 коп. та судові
витрати.

Вимоги обґрунтовував тим, що 29 червня
2006 року між сторонами укладено договір
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою 36%
річних з кінцевим строком повернення,
що відповідає строку дії картки.

Відповідач своїх зобов'язань за
вказаним договором належним чином не
виконує, внаслідок чого станом на 29
березня 2013 року у неї утворилась
заборгованість за вказаним кредитним
договором в розмірі 23 520 грн 17 коп., що
складається із заборгованості по
кредиту - 5 996 грн 67 коп., заборгованості
по процентам за користування кредитом -
15 928 грн 30 коп., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн, штраф
(процентна ставка) - 1 096 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 15
серпня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 22 жовтня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Не погоджуючись із оскаржуваним
судовим рішенням апеляційного суду
відповідач звернулася із касаційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
судове рішення апеляційного суду
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції як помилково
скасоване, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши викладені в
касаційній скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що у
заяві позичальника від 29 червня 2006 року
передбачено, що платіжна карта видана
на строк до червня 2009 року, що становить
строк дії договору. Таким чином, 01 липня
2009 року сплив строк виконання даного
договору і почався перебіг строку
позовної давності, який закінчився
01 липня 2012 року.

Оскільки відповідач заявила про
застосування позовної давності, суд
відмовив у задоволенні позову.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд виходив з того, що
строк дії кредитного договору від 29
червня 2006 року було продовжено,
відповідно до п. 9.12 Умов і правил,
згідно якого договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання, якщо
протягом цього строку жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий
самий строк.

Разом із тим, висновки судів є
помилковими та такими, що здійснені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права з огляду на таке.

Судами встановлено, що 29 червня 2006 року
між сторонами укладено кредитний
договір відповідно до умов якого банк
надав відповідачу кредит в розмір 5 000
грн у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою 36%
річних з кінцевим строком повернення,
що відповідає строку дії картки.

Відповідно до змісту заяви, яку
підписала відповідач для отримання
кредиту вбачається, що заява разом з
Умовами і правилами надання
банківських послуг складають договір,
укладений між сторонами про надання
банківських послуг.

Відповідно до положень Умов та правил
надання банківських послуг (надалі -
умови), що разом із заявою відповідача
складають договір про надання
банківських послуг передбачено, що для
надання послуг банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Погашення кредиту
здійснюється шляхом поповнення
рахунку готівкою або у безготівковому
вигляді. При порушенні строків
платежів позичальник зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі 500 грн і 5% від
суми позову. Картковий рахунок
відкритий на невизначений строк.

Згідно із п. 3.1. Умов та правил надання
банківських послуг, для виконання
послуг банк відкриває клієнту
картковий рахунок, видає клієнту карти,
їх вид та строк дії визначений в заяві
та в пам'ятці клієнта.

Згідно з п. 3.5. пам'ятка клієнта
оформлюється і є невід'ємною частиною
договору тільки у випадку оформлення
та видачі платіжної картки по
кредитній схемі.

Відповідно до ст. 633 ЦК України
публічним є договір, в якому одна
сторона - підприємець взяла на себе
обов'язок здійснювати продаж товарів,
виконання робіт або надання послуг
кожному, хто до неї звернеться.

Умови публічного договору
встановлюється однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства
можуть бути встановлені правила,
обов'язкові для сторін при укладенні і
виконанні публічного договору.

Таким чином судам необхідно було
залучити у справі і пам'ятку клієнта,
яка є невід'ємною частиною кредитного
договору, який є публічним договором,
та надати правову оцінку умовам, які
встановлені у неї щодо строку дії
кредитної картки.

Згідно з п. 9.3. правил картковий рахунок
відкрити на невизначений строк за
виключенням випадків, визначених в п.п.
9.6., 9.7. вказаних Правил.

З огляду на це з'ясуванню підлягав
обсяг наданих позичальнику кредитних
коштів і умови їх повернення кредитору,
строки дії договору та строки позовної
давності за кожним видом із платежів.

Оскільки судами не надано належної
правової оцінки обставинам по справі,
оскаржувані судові рішення не можна
вважати законними та обґрунтованими, а
тому вони підлягають скасуванню із
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 15 серпня 2013
року та рішення апеляційного суду
Запорізької області від 22 жовтня 2013
року скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

ГоловуючийМ.А. МакарчукСудді: А.О.
ЛеванчукЛ.М. МазурА.В. Маляренко Т.О.
Писана