Справа № 182/9483/13-ц
Провадження № 2/0182/412/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.03.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіальної громади
Нікопольського виконкому
Дніпропетровської області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання за нею права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом після смерті матері.

В обгрунтування своїх
вимог позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_2. При житті її мати заповіту
не залишила. Після її смерті відкрилась
спадщина, яка складається з
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, згідно свідоцтва на
право особистої власності на
домоволодіння від 10.03.1966 року на 11/34
частини вказаного домоволодіння,
договору купівлі - продажу від 30.05.1974
року на 12/34 частини, договір дарування
від 20.05.1970 року - 11/34 частин, що в цілому
складає цілу частину домоволодіння. За
законом спадкоємцями після смерті її
матері ОСОБА_2 є чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
син - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_5 та вона -
дочка ОСОБА_1. Ніхто з перелічених
спадкоємців з заявою про прийняття
спадщини до державного нотаріуса не
звернувся. На момент смерті її матері
ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 був
зареєстрований її батько ОСОБА_3 та її
брат ОСОБА_4 Але фактично вступив в
управління та володіння
домоволодінням її батько ОСОБА_3,
оскільки її брат ОСОБА_4 був тільки
зареєстрований за вказаною адресою, а
проживав зі своєю дружиною за адресою:
АДРЕСА_2. Таким чином, її батько ОСОБА_3
прийняв спадщину за законом після
смерті своєї дружини ОСОБА_2 в повному
обсязі. Зазначена спадщина складається
з домоволодіння АДРЕСА_1, але свідоцтво
про право на спадщину за законом він не
отримав, так як помер. Відповідно до
ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті
дії повинні бути вчинені протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно Листа Верховного суду України
судової колегії в цивільних справах
від 01 грудня 1997 року, правові позиції,
висловлені судовою колегією в
цивільних справах Верховного Суду
України в зв'язку з аналізом причин
перегляду судових рішень у цивільних
справах у 1996 році такі. Відповідно до
п.1 ст.549 ЦКУ, прийняття спадщини може
підтверджуватися діями спадкоємців,
які за своїм характером свідчать, що в
шестимісячний строк з дня відкриття
спадщини вони фактично вступили в
управління або володіння спадковим
майном. Разом з тим само по собі
проживання в іншій частині будинку,
поділеного в натурі, зберігання
відсутньою особою прописки у спадковій
частині будинку не є такими діями.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3. При
житті він заповіту не залишив. Після
його смерті відкрилась спадщина, яка
складається з домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Із
заявою про прийняття спадщини
звернулась вона, його рідна донька
ОСОБА_1, її рідна сестра ОСОБА_5 та онук
померлого ОСОБА_7. Свідоцтв про право на
спадщину ніхто не отримав. Згідно ст.529
ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців
першої черги належить також дитина
померлого, яка народилася після його
смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем;
вони успадковують порівну в тій
частці, яка належала б при спадкоємстві
за законом їх померлому батьку. На
підставі вказаного, після смерті її
батька ОСОБА_3, такими, що прийняли
спадщину в рівних частинах є: вона, його
рідна донька ОСОБА_1, її рідна сестра
ОСОБА_5 та онук померлого ОСОБА_7, тобто
по 1/3 частині кожному. ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її сестра ОСОБА_5 Після її
смерті з заявою про прийняття спадщини
звернувся її син ОСОБА_8, який в свою
чергу відмовився від зазначеної
спадщини на її користь. Таким чином
вона має право на визнання за собою
право власності на 2/3 частини
домоволодінні АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті її
батька ОСОБА_3. Приблизно з 1999 року, на
протязі вже як 14 років, вона мешкає в
зазначеному домоволодінні, фактично
отримавши спадщину після смерті своїх
батьків, доглядає за його технічним
станом, саджає городину, сплачує всі
комунальні платежі та вважає, що,
відповідно до діючого законодавства,
має цілком законне право на оформлення
за собою спадкових прав. За таких
обставин звернулась до суду.

В судове засідання сторони
не прибули, надали до суду заяви про
розгляд справи у їх відсутність.
Позивач на задоволенні позовних вимог
наполягала. Відповідач проти
задоволення позовних вимог не
заперечував.

Вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР,
спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ст.529 ЦК УРСР, при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті. Онуки і
правнуки спадкодавця є спадкоємцями за
законом, якщо на час відкриття
спадщини немає в живих того з їх
батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці, яка
належала б при спадкоємстві за законом
їх померлому батьку.

Як встановлено в
судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивачки ОСОБА_2 (а.с.8).
При житті ОСОБА_2 заповіту не залишила.
Після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається з домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
згідно свідоцтва на право особистої
власності на домоволодіння від 10.03.1966
року на 11/34 частини вказаного
домоволодіння, договору купівлі -
продажу від 30.05.1974 року на 12/34 частини,
договір дарування від 20.05.1970 року - 11/34
частин, що в цілому складає цілу
частину домоволодіння (а.с.9-17). За
законом спадкоємцями після смерті
ОСОБА_2 були чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3, син
ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та позивачка.
Ніхто з перелічених спадкоємців із
заявою про прийняття спадщини до
державного нотаріуса не звернувся. На
момент смерті ОСОБА_2 в домоволодінні
АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (а.с.22). Але фактично вступив в
управління та володіння
домоволодінням лише ОСОБА_3, оскільки
ОСОБА_4 був тільки зареєстрований за
вказаною адресою, а проживав зі своєю
дружиною за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.25-26).
Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину за
законом після смерті своєї дружини
ОСОБА_2 в повному обсязі. Зазначена
спадщина складалась з домоволодіння
АДРЕСА_1, але свідоцтво про право на
спадщину за законом ОСОБА_3 не отримав,
так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до п.1 ст.549 ЦКУ,
прийняття спадщини може
підтверджуватися діями спадкоємців,
які за своїм характером свідчать, що в
шестимісячний строк з дня відкриття
спадщини вони фактично вступили в
управління або володіння спадковим
майном.

Разом з тим само по собі
проживання в іншій частині будинку,
поділеного в натурі, зберігання
відсутньою особою прописки у спадковій
частині будинку не є такими діями.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на вищевказане домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. При
житті ОСОБА_3 заповіту не залишив. Із
заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори звернулась
позивачка, її рідна сестра ОСОБА_5 та
онук померлого ОСОБА_7 Свідоцтв про
право на спадщину ніхто з них не
отримав. На підставі вказаного, після
смерті батька позивачки ОСОБА_3, такими,
що прийняли спадщину в рівних частинах
є: позивачка, її рідна сестра ОСОБА_5
та онук померлого ОСОБА_7, тобто по 1/3
частині кожному. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
сестра позивачки ОСОБА_5 Після її
смерті з заявою про прийняття спадщини
звернувся її син ОСОБА_8, який в свою
чергу відмовився від зазначеної
спадщини на користь позивачки. Таким
чином, позивачка має право на визнання
за собою права власності на 2/3 частини
домоволодінні АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті її
батька ОСОБА_3 З 1999 року позивачка
мешкає в зазначеному домоволодінні,
фактично отримавши спадщину після
смерті своїх батьків, доглядає за його
технічним станом, саджає городину,
сплачує всі комунальні платежі. Тому
суд вважає за можливе позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на 2/3 частини житлового
будинку з надвірними будівлями, який
складається з: житлового будинку
(літ.А), загальною площею 68,9 кв.м.,
житловою площею - 42,9 кв.м.; гаражу (літ.Б),
підвалу (літ.Г), сараю (літ.Д), сараю
(літ.Е), 1,2,4-6 І споруджень, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал