Справа № 189/787/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Олександрівської сільської ради, третя
особа: Покровська районна державна
адміністрація про визнання права
власності на земельну частку (пай)
внаслідок розпаювання землі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою, яку в подальшому
уточнила, про визнання права власності
на земельну частку (пай) внаслідок
розпаювання землі. В позовній заяві
вона зіслалася на те, що
Олександрівською сільською радою
Покровського району Дніпропетровської
області було безоплатно передано у
колективну власність Колективному
сільськогосподарському підприємству
«ім. Карла Маркса» земельну ділянку для
виробництва сільськогосподарської
продукції з метою подальшого її
паювання, тобто визначено розмір
земельної частки (паю) у колективній
власності на землю кожного члена
колективного сільськогосподарського
підприємства без виділення земельної
ділянки в натурі. В подальшому,
колективному сільськогосподарському
підприємству був виданий Державний акт
на право колективної власності на
землю до якого був доданий список
громадян, які на момент видачі цього
державного акту були членами
Колективного сільськогосподарського
підприємства «ім. Карла Маркса» для
одержання земельного паю. До вказаного
списку, що додавався до Державного акту
на право колективної власності на
земельну ділянку, було включено
позивача, яка була членом Колективного
сільськогосподарського підприємства
«ім. Карла Маркса» на момент отримання
Державного акту на право колективної
власності на земельну ділянку НОМЕР_1.
Але позивач на момент розпаювання
знаходилася у декретній відпустці, у
неї народилася донька - ОСОБА_2, про що
свідчить її свідоцтво про народження, і
тому позивач не отримала своєї частки
земельного паю. До того ж, нею пропущено
строк позовної давності з поважних
причин, оскільки про порушення свого
права вона дізналася лише в 2013 році. На
підставі зазначеного просить поновити
строк позовної давності, визнати за
позивачем право власності на земельну
частку (пай), в умовах кадастрових
гектарах, яка знаходиться в
адміністративних межах
Олександрівської сільської ради
Покровського району Дніпропетровської
області.

Ухвалою суду від 24.10.2014 року залучено до
участі у цивільній справі - Покровську
районну державну адміністрацію (смт.
Покровське, вул. Карла Маркса, 128), в
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору /а.с. 42/.

Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК
України у відсутності представника
позивача, який надіслав до суду заяву з
проханням справу розглянути за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
та просить позов задовольнити.

Представник відповідача -
Олександрівської сільської ради
Покровського району у судове засідання
не з'явився, надав суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи -
Покровської районної державної
адміністрації у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву у якій
просить суд про розгляд справи за його
відсутності, позов не визнає та
заперечує проти його задоволення,
також просить застосувати строк
позовної давності.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно п. 2 Указу Президента України №
720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям", право на земельну частку
(пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

Судом встановлено, що 12 березня 1985 року
позивача ОСОБА_1 прийнято в члени
колгоспу «ім. Карла Маркса» та 12 жовтня
1996 року останню звільнено з членів
колгоспу «ім. Карла Маркса» за
порушення трудової дисципліни, що
підтверджується копією вкладишу до
трудової книжки /а.с. 5-6/.

Отже, ОСОБА_1 перестала бути членом
зазначеного сільськогосподарського
підприємства 12 жовтня 1996 року.

Як вбачається з витягу з протоколу № 1
звітних зборів уповноважених
представників колгоспу «ім. Карла
Маркса» Покровського району
Дніпропетровської області від 04 лютого
1997 року, зборами уповноважених
працівників вирішено провести
паювання землі переданої підприємству
у колективну власність з видачею
сертифікатів без виділення землі в
натурі. Визнано, що право на земельну
ділянку мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства
(колгоспу) в тому числі пенсіонери, які
раніше працювали в ньому і залишаються
членами підприємства (колгоспу) на
момент затвердження списків для видачі
сертифікатів відповідно до списку,
доданого до Державного Акту на право
колективної власності.

Рішенням загальних зборів членів
(уповноважених) колгоспу «ім.
Карла Маркса» Покровського району
Дніпропетровської області від 21.08.1997
року затверджено кількість членів
колективного сільськогосподарського
підприємства, які мають право на
одержання сертифікатів на право на
земельний пай.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на викладене, оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про те, що у задоволенні
позовної заяви необхідно відмовити,
оскільки позивачем не доведено суду
належними та допустимими доказами
факту перебування її у статусі
дійсного члена колективного
сільськогосподарського підприємства
«ім. Карла Маркса» Покровського району
Дніпропетровської області на момент
фактичного розпаювання землі, яка
знаходиться в колективній власності, а
отже і факту порушення права позивача.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно вимог ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Нормою ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено,
що сплив позовної давності, про
застосуванні якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмовленні у
позові; п. 5 цієї ж статті передбачає, що
якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Втім, позивачем жодним чином не
обґрунтовано причини пропущення нею
позовної давності, а отже суд визнає їх
неповажними.

В зв`язку з відмовою в задоволенні
позову в повному обсязі в силу ст. 88 ЦПК
України, судові витрати слід покласти
на позивача.

На підставі наведеного та керуючись п. 2
Указу Президента України № 720/95
від 08.08.1995 року "Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям", ст.ст. 257,
267 ЦК України, ст.ст. 88, 209-218 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Відмовити у повному обсязі в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Олександрівської сільської ради, третя
особа: Покровська районна державна
адміністрація про визнання права
власності на земельну частку (пай)
внаслідок розпаювання землі.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
К.С. Лукінова