Справа № 462/2120/14
Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/5793/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 6
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника позивача Зварича
В.В., відповідача ОСОБА_4, третьої
особи-ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Залізничного районного суду міста
Львова від 27 червня 2014 року по справі за
позовом Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_4, треті особи: Львівська
міська рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Львівське
комунальне підприємство /ЛКП/
"Богданівна" про демонтаж самочинно
влаштованого балкону,-

В С Т А Н О В И Л А:

Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради у березні 2014
року звернулася до суду із позовом,
який в подальшому уточнила, просить
зобов'язати відповідача демонтувати
самочинно влаштований балкон розміром
1,20 х 2,50 м до квартири АДРЕСА_1. Свої
позовні вимоги позивач мотивує тим, що
відповідач самочинно, з порушенням п.1.4
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
Наказом державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року № 76,
здійснив будівництво балкону розміром
1,20 х2,50 м до належної йому квартири
АДРЕСА_1, в зв»язку з чим розпорядженням
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради від 20.11.2013 року
№ 708 його було зобов'язано демонтувати
такий в термін до 15.01.2014 року. На
виконання вказаного розпорядження ЛКП
«Богданівка» 03.12.2013 року та 20.12.2013 року
скеровувало на адресу відповідача
попередження про добровільне
виконання розпорядження районної
адміністрації, однак як встановлено
актом ЛКП «Богданівка» від 31.01.2014 року
таке відповідачем не виконано.

Рішенням Залізничного районного суду
міста Львова від 27 червня 2014 року позов
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради задоволено.

Зобов"язано ОСОБА_4 демонтувати,
протягом місяця після вступу рішення у
законну силу, самочинно влаштований
балкон розміром 1,20 х 2,50 м. до квартири
АДРЕСА_1, з зазначенням, що в противному
разі демонтувати такий та кошти
відповідача силами ЛКП "Богданівка".

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в
апеляційному порядку оскаржив
відповідач - ОСОБА_4. Апелянт вважає
рішення суду незаконним та
необгрунтованим, таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Також вважає, що суд
при ухваленні рішення всупереч ст. 11
ЦПК України вийшов за межі позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Однак таким вимогам оскаржуване
рішення не відповідає, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власної: відповідачу - ОСОБА_4, його
дружині - ОСОБА_5 та його доньці - ОСОБА_6.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Встановлено, що відповідач самочинно,
без дозволу і належно затвердженого
проекту, у 2013 році влаштував балкон
розміром 1,20х2,50м. до належної йому
квартири АДРЕСА_1. Наведене
стверджується поясненнями сторін і
третьої особи, актами ЛКП "Богданівка"
/а.с. 8,13/, технічним паспортом на
приватизовану квартиру /а.с.41/,
викопіюванням поверхового плану
квартири АДРЕСА_1 /а.с.14/, розпорядженням
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради від 2011.2013 року
№708 /а.с.5/.

Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
від 20.11.2013 року №708, зобов"язано ОСОБА_4
мешканця квартири АДРЕСА_1 в термін до
15.01.2014 року демонтувати самочинно
збудований балкон розміром 1,20х2,50 м.
влаштований до квартири АДРЕСА_1 /а.с.5/,
на виконання якого адміністрація ЛКП
"Богданівка" двічі попереджала
відповідача про необхідність
демонтажу вказаного балкону в
добровільному порядку /а.с. 9, 11/.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вважав, що ОСОБА_4 самочинно
влаштував балкон розміром 1,20 х 2,50 м. до
квартири АДРЕСА_1, без належного
дозволу і належного затвердження
проекту, в зв"язку з чим такий підлягає
демонтажу самим відповідачем - ОСОБА_4
або за його рахунок силами ЛКП
"Богданівка".

З таким висновком колегія суддів
погодитися не може.

Частино 1 ст.11 ЦПК України передбачено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

В уточнених позовних вимог позивач
просив зобов'язати відповідача
демонтувати самочинно влаштований
балкон розміром 1,20 х 2,50 м до квартири
АДРЕСА_1. Оскаржуваним рішення суд
зобов"язав відповідача демонтувати
самочинно влаштований балкон протягом
місяця після вступу рішення в законну
силу, а в противному разі демонтувати
такий за рахунок відповідача силами
ЛКП "Богданівка"- тим самим, суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог, що є підставою для скасування
рішення суду.

Також слід зазначити, що зобов"язуючи
ЛКП "Богданівка" у випадку не
проведенням демонтажу ОСОБА_4 в
місячний строк з дня набрання рішенням
законної сили, суд фактично поклав на
ЛКП "Богданівка" обов"язок державної
виконавчої служби по виконанню рішення
суду.

У зв'язку з порушенням судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
рішення суду першої інстанції
відповідно до ч. 1 п.4, ч. 3 ст.309 ЦПК
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
в межах заявлених вимог.

З врахуванням представлених позивачем
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, оскільки ОСОБА_4
самочинно влаштований балкон розміром
1,20х2,50 м до квартири АДРЕСА_1 без
належного дозволу і належного
затвердження проекту, такий підлягає
демонтажу, в зв"язку з чим позов
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради в межах
заявлених позовних вимог підлягає до
задоволення.

Доводи ОСОБА_4 в його апеляційній
скарзі як на підставу для відмови у
задоволенні позовних вимог
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради не
спростовують вищезгаданих висновків
суду першої інстанції.

Частино 1 ст.88 ЦПК України передбачено,
що стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Оскільки
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі, а при зверненні до суду
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 243,60 грн., такий підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, 309, ч.2
ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду
міста Львова від 27 червня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_4 мешканця квартири
АДРЕСА_1 демонтувати самочинно
влаштований балкон до квартири
АДРЕСА_1, розміром 1,20 х 2,50 м.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради 243 грн.60
коп.-судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням рішення законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
Н.М.Курій

Н.П. Крайник