Справа № 541/408/14-ц
Провадження №2/541/285/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої, судді -
Куцин В. М.,

при секретарі -
Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду до суду з
позовом про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини всіх
видів заробітку (доходу) відповідача,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, до досягнення дитиною
повнолітнього віку, оскільки
відповідач ОСОБА_2, який є батьком
дитини, добровільно допомоги на
утримання дитини не надає, хоча є
працездатним, має постійні доходи.
Дитина проживає з матір'ю і перебуває
на її утриманні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити, оскільки
відповідач добровільно матеріальної
допомоги не надає, хоча має постійні
доходи від ведення підсобного
господарства та обробітку земельного
паю, інших утриманців не має.

Відповідач позов визнав, суду пояснив,
що його середньомісячний дохід
становить в межах 1000 гривень. Він не
заперечує проти надання допомоги на
утримання дитини, підтвердивши, що
дочка насправді перебуває на утриманні
матері.

Відповідно до статті 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу
України передбачає розмір аліментів,
який в будь-якому разі не може бути
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб(не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, заслухавши
сторони, приходить до висновку, що
визнання позову відповідачем не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, є
безумовним, тому позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України
рішення у межах суми платежу за один
місяць необхідно допустити до
негайного виконання.

В зв'язку із задоволенням позову судові
витрати від сплати яких при зверненні
до суду була звільнена позивачка,
відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5
Закону України "Про судовий збір",
ст.ст.10, 11, 81, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223,367
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
аліменти на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2
частини всіх видів доходу відповідача,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку з 18 лютого
2014 року, щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
гривень 60 коп. судового збору від
сплати якого при зверненні до суду був
звільнений позивач.

Рішення може бути апеляційно оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з часу його
проголошення до апеляційного суду
Полтавської області через
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області.

Суддя: В. М. Куцин