Справа № 387/322/14-ц
Номер провадження по справі 2/387/129/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
смт.
Добровеличківка

Добровеличківський
районний суд Кіровоградської області
в складі :

Головуючого судді
Цоток
В.В.

при секретарі

Придатченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
в якому зазначив, що відповідно до умов
кредитного договору №1125 від 26.12.2006 року
укладеного між сторонами, банк надав
ОСОБА_1 кредит в сумі 122 900 гривень, з
кінцевим терміном повернення до 24.12.2012
року, з відсотковою ставкою 17% річних.
Однак відповідач не виконує взятих на
себе зобов'язань по поверненню кредиту
та сплаті відсотків і станом на 24.02.2014
року має заборгованість перед банком в
сумі 225 088 гривень 76 копійок, яку в
добровільному порядку сплатити не
бажає.

Представник позивача, будучи
належним чином повідомленим про день,
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилася. Надала до суду
заяву в якій позовні вимоги підтримує
повністю, просить розгляд справи
провести за її відсутності, не
заперечує проти заочного розгляду
справи .

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Судова повістка, направлена
за адресою місця проживання ОСОБА_1
зареєстрованою у встановленому
законом порядку, повернулася до суду з
відміткою " адресат за зазначеною
адресою не проживає ". За таких обставин
відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України
вважається, що відповідач належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи .

З огляду на ті обставини, що
представник позивача не заперечує
проти проведення заочного розгляду
справи, суд вважає можливим провести
такий розгляд на підставі наявних у
справі доказів .

Дослідивши письмові докази, суд
вважає встановленими наступні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини : 26.12.2006 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Дьяченко Тетяни Володимирівни
(кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник),
укладено кредитний договір №1125,
відповідно до якого банк надав ОСОБА_1
грошовий кредит в сумі 122 900 гривень зі
сплатою процентів за користування
кредитом в розмірі 17% річних ( далі по
тексту кредитний договір) терміном
повернення не пізніше 24.12.2012 року.

Відповідно до п.п. 1.4 договору
позичальник зобов'язався проводити
погашення основного боргу за кредитом
та сплачувати відсотки в розмірі
визначеному договором щомісячно до 30
числа кожного звітного місяця,
ануїтетними платежами в сумі 1707
гривень 02 копійки шляхом внесення
готівки до каси банку, починаючи з
січня 2007 року . Останнє погашення
здійснити не пізніше 24 грудня 2012 року.

Відповідно до п.п. 1.6.1.1 договору на
період з дня видачі кредиту та до
моменту закінчення терміну , на який
було надано кредит а саме по 24.12.2012 року
включно, відсотки за користування
кредитом розраховуються банком на
основі процентної ставки 17% річних.

Відповідно до п.п. 1.6.1.2 договору
проценти нараховуються на фактично
отриману позичальником суму кредиту
починаючи з дати видачі кредиту до
настання терміну зазначеному в п.п. 1.1.6.1
(або до моменту погашення кредиту).
Нараховані відсотки повинні бути
сплачені позичальником щомісячно , до 30
числа кожного звітного місяця. Остання
сплата відсотків повинна бути
здійснена не пізніше 24.12.2012 року.

Відповідно до п.п.3.3.1 договору
позичальник зобов'язаний належним
чином виконувати взяті на себе
зобов'язання за договором.

Відповідно до п.п.3.3.2 договору
позичальник зобов'язаний
використовувати кредит на цілі та у
строки, визначені цим договором.
Повернути кредит в сумі 122 900 гривень.

Відповідно до п.п. 4.1.1 договору за
порушення взятих на себе зобов'язань по
поверненню основної суми кредиту та
своєчасно сплати відсотків за
користування кредитом позичальник
зобов'язується сплатити на користь
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла на
період , за який сплачується пеня, від
суми платежу за кожен день
прострочення.

Згідно платіжного доручення від 26.12.2006
року № 5314 ОСОБА_1 отримав 26 грудня 2006
року кредитні кошти для придбання
автомобіля «Мазда» в сумі 122 990
гривень.

Згідно договору застави від 02.02.2007 року
укладеного між ВАТ «Державний Ощадний
банк України» в особі Дьяченко Тетяни
Володимирівни та ОСОБА_1 укладено
договір застави. Відповідно до розділу
1 вказаного договору на забезпечення
зобов'язань перед ВАТ «Ощадний банк
України» згідно договору № 1125 від
26.12.2006 року ОСОБА_1 заставив майно, а
саме автомобіль «МАЗДА-3, 1.6», 2006 року
випуску, кузов НОМЕР_3 номерний знак
НОМЕР_1. Заставна вартість майна
становить 122 900 гривень.

Відповідно до розрахунку суми
заборгованості позичальника ОСОБА_1 по
угоді № 1125 від 25.12.2006 року виданого
керуючим ТВБВ № 10010/0125 АТ «Ощадбанк»
заборгованість ОСОБА_1 перед банком
станом на 24.02.2014 року складається з :
простроченого боргу в сумі 80845 гривень
79 копійок ; нарахованих відсотків в
сумі 65715 гривень 28 копійок ;
нарахованої пені на прострочений борг
в сумі 32963 гривні 72 копійки ;
нарахованої пені на прострочені
відсотки в сумі 45563 гривні 98 копійок.
Всього заборгованість становить 225088
гривень77 копійок.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналізуючи зібрані по справі
докази та оцінюючи їх в сукупності, суд
прийшов до висновку, що вимоги позивача
ґрунтуються на нормах чинного
цивільного законодавства та
кредитного договору укладеного між
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_1, оскільки останній не виконав
взяте на себе зобов'язання згідно з
умовами договору, щодо своєчасного
повернення суми кредиту та сплати
процентів за користування кредитом,
тому позов слід задовольнити повністю .

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати .

Отже з відповідача слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати в сумі 2250 гривень 88 копійок .

На підставі викладеного, ст.ст. 526,
1054, ЦК України, керуючись, ст. 88,209
212-215,224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця села Шелехово Ананьївського
району Одеської області, жителя
АДРЕСА_1, індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ № 10010/0125 філії
Кіровоградського обласного управління
, ( 25006, Кіровоград, вулиця Декабристів,9
р/р 051, МФО 323475, ), в
рахунок оплати боргу по кредитному
договору кошти в сумі 225 088 (двісті
двадцять п'ять тисяч вісімдесят вісім )
гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
" Державний Ощадний банк України "
судові витрати в сумі 2250 ( дві тисячі
двісті п'ятдесят) гривень 88 копійок .

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана на протязі десяти днів з
дня отримання його копії .

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської
області в десятиденний строк з дня
його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції

Суддя

Добровеличківського районного
суду

Кіровоградської області

Цоток В.В.