Справа № 204/342/2013-ц
Провадження № 2/204/53/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

за участю позивачки
ОСОБА_1

за участю представника позивачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа:
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про виділ в
натурі частки домоволодіння, що
знаходиться у спільній частковій
власності,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2013 року позивачка звернулася до
суду з позовом, в якому просила
витребувати у ОСОБА_3
правовстановлюючі документи на
домоволодіння АДРЕСА_1, виділити ОСОБА_1
в натурі 5/16 частки квартири АДРЕСА_1,
відповідно до 1 варіанту, що належить 1
співмешканцю, а саме: в житловому
приміщенні «В-1» наступні приміщення
загальною площею 31,6 кв.м.: 2-4 площею 4,4
кв.м.; 2-5 площею 6,5 кв.м.; 2-6 площею 17,7 кв.м.;
2-7 площею кв.м. При цьому виділити їй з
урахуванням її частини квартири № 1 в
користування сарай «Г», відповідачці
виділити варіант 1, що належить другому
співмешканцю, наступні приміщення
загальною площею 28,9 кв.м.: 2-1 площею 9,5
кв.м.; 2-2 площею 9,6 кв.м.; 2-3 площею 9,8 кв.м.
При цьому виділити відповідачці, тобто
співвласнику № 2 з урахуванням його
частини квартири № 2 в користування
сарай «М», стягнути з відповідачки
витрати за послуги експерта у розмірі
4050,00 грн., стягнути з відповідачки
витрати за судовий збір у розмірі 1206,00
грн. В обґрунтування позову позивачка
вказала на те, що рішенням
Красногвардійського районного
народного суду м. Дніпропетровська від
17 березня 1988 року та ухвалою
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 1999 року
за нею та відповідачкою визнано право
приватної власності на 5/8 частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадщини в рівних долях. Згідно
з технічним паспортом на житловий
будинок АДРЕСА_1, виданого
Дніпропетровським бюро технічної
інвентаризації за інвентарним номером
16, реєстраційним номером 537-8 від 15.07.1999
року власниками вищезазначеного
домоволодіння є ОСОБА_3, яка є власником
5/16 частини та ОСОБА_1, яка є власником 5/16
частини. Реєстраційним посвідченням
Дніпропетровського бюро технічної
інвентаризації від 05.08.1999 року за
реєстраційним № 8 та записаним в
реєстраційну книгу № 537 визнано за
позивачкою та відповідачкою 5/8 частин
вищезазначеного домоволодіння на
праві приватної власності. На підставі
вищезазначеного позивачці та
відповідачці належить квартира № 2 в
житловому будинку В-1 з самочинно
збудованою прибудовою «в-1», сараї «
Г,М», гаражі «И,3». Окрім того позивачці
належить гараж «И», а відповідачці
самочинно збудований гараж «З». На
підставі технічного паспорту БТІ від
15.07.1999 року квартира № 2 складається з
наступних приміщень: приміщення 2-1 -
кухня площею 9,5 кв.м.; приміщення 2-2 -
прихожа площею 9,6 кв.м.; приміщення 2-3 -
житлова кімната площею 9,8 кв.м.;
приміщення 2-4 - житлова кімната площею
4,4 кв.м.; приміщення 2-5 - житлова кімната
площею 6,5 кв.м.; приміщення 2-6 - житлова
кімната площею 17,7 кв.м.; приміщення 2-7 -
санвузол площею 3,0 кв.м.; приміщення 2-8 -
веранда площею 4,3 кв.м.; загальна площа
житлового будинку «В-1» в частині
квартири № 2 складає 64,8 кв.м. В тому
числі 2-8 (веранда) площею 4,3 кв.м., яка
знаходиться в самочинно збудованій
прибудові «в-1». Отже, площа квартири № 2
без урахувань приміщення 2-8 складає 60,50
кв.м. Відповідачка постійно чинить
позивачці всілякі перепони
повноцінного переїзду та проживання в
своїй частині вищезазначеного
домоволодіння. Між нею та
відповідачкою систематично виникають
суперечки стосовно порядку
користування будинком, відповідачка
намагається перешкоджати нормальному
проживанню позивачки у будинку.
Позивачка намагалася домовитися з
відповідачкою про виділ їй в натурі
частки вищезазначеного домоволодіння,
що знаходиться у їхній спільній
частковій власності, але все марно,
вона не хоче навіть слухати про це. 25
червня 2012 року позивачка відправила
рекомендованим листом відповідачці
пропозицію на мировий поділ житлового
будинку «В-1», що знаходиться по
АДРЕСА_1, який вона отримала 25 серпня 2012
року. Пропозиція позивачки залишилася
без відповіді, відповідачка продовжує
чинити їй перешкоди в користуванні її
частини вищезазначеного
домоволодіння. Крім того відповідачка
не погоджується укласти з нею
нотаріальний договір про порядок
користування житловим будинком. У
вищезазначених вказаних діях
відповідачки, позивачка вбачає
порушення її права приватної власності
на домоволодіння, зокрема її право
розпоряджатися та вільно
користуватися будинком, що також є
підставою для звернення до суду.
Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження за
№ 090712/1 від 07.09.2012 року для поділу по 1/2
ідеальній долі експертом було
запропоновано три варіанта розподілу,
що відповідають вимогам ДБН В 2.2 - 15-2005 і
ДБН В.3.2-2-2009. В кожному з варіантів
потрібно провести переобладнання та
виконати закільцівку мереж
електропостачання, газопостачання,
водопостачання та опалення з
встановленням приборів обліку в межах
своєї квартири. Позивачка згодна на 1
варіант запропонований експертом. Нею
було сплачено за консультативні
послуги 1550 грн. та за експертний
висновок № 0907121 - 2500 грн. Загальна сума
послуг експерта склала 4050 грн., які
відповідачка повинна їй відшкодувати.

Позивачка та її представник декілька
разів уточнювали позовні вимоги та в
остаточному варіанті просили виділити
ОСОБА_1 в натурі 5/16 частки
домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до
висновку експертного
будівельно-технічного дослідження за
№ 090712/1 від 07.09.2012 року по 1 варіанту, що
належить першому співмешканцю, а саме:
в житловому приміщенні «В-1» наступні
приміщення загальною площею 31,6 кв.м.: 2-4
площею 4,4 кв.м.; 2-5 площею 6,5 кв.м.; 2-6
площею 17,7 кв.м.; 2-7 площею 3 кв.м. При
цьому виділити ОСОБА_1 з урахуванням її
частини квартири № 1 в користування
сарай «Г». ОСОБА_3 виділити варіант 1, що
належить другому співмешканцю,
наступні приміщення загальною площею
28,9 кв.м.: 2-1 площею 9,5 кв.м.; 2-2 площею 9,6
кв.м.; 2-3 площею 9,8 кв.м. При цьому
виділити ОСОБА_3, тобто співвласнику № 2
з урахуванням його частини квартири № 2
в користування сарай «М», стягнути з
ОСОБА_3 витрати за послуги експерта у
розмірі 4050,00 грн., стягнути з ОСОБА_3
витрати за судовий збір у розмірі 1206,00
грн.

Ухвалою суду до участі у справу були
залучені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 у якості співвідповідачів.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримали
уточнені позовні вимоги та просили їх
задовольнити в повному обсязі, при
цьому посилалися на обставини
викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи були повідомлені належним
чином, причину своєї неявки суду не
повідомили. Раніше ОСОБА_4 надала
письмову заяву, в якій вказала, що
заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_3, оскільки не бажає щоб в
будинку, частина якого їй належить,
проводилися будь-які будівельні
роботи. Даний будинок перебуває в
досить ветхому стані, будівельні
роботи можуть стати причиною руйнації
будинку. Вона, як співвласник,
заперечує проти проведення будь-яких
робіт, пов'язаних з виділом в натурі
частини домоволодіння, оскільки для
виділу частини домоволодіння,
необхідно провести роботи по
переплануванню і будинку і земельної
ділянки. Ці роботи, окрім будівельних,
мають наслідком виникнення шуму, бруду,
тому як позивачка посилається на
необхідність проведення до частини
домоволодіння, яку за її вимогами
необхідно виділити в натурі, мереж
електропостачання, водопостачання та
каналізації. Вона заперечує і не бажає,
щоб на подвір'ї домоволодіння
проводилися ці роботи, які внесуть
певні незручності в її життя. Частина
домоволодіння, яка належить позивачці
та відповідачці, має єдиний з її
частиною фундамент та стіни, а тому
рішення по справі, у разі задоволення
позову, певною мірою зачіпає її права
та інтереси співвласника.

Представник Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради в
судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, причину своєї неявки
суду не повідомив.

Вислухавши позивачку та її
представника, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають по наступним
підставам.

У судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить на праві
спільної часткової власності
домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_1
належить 5/16 частин вказано
домоволодіння на підставі рішення
народного суду Красногвардійського
району від 17.03.1988 року та ухвали
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 28.05.1999 року;
ОСОБА_3 належить 5/16 частин вказано
домоволодіння на підставі рішення
народного суду Красногвардійського
району від 17.03.1988 року, ухвали
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 28.05.1999 року та
угоди посвідченої 21.07.1999 року Третьою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-1365; ОСОБА_4 належить 3/24 частини вказано
домоволодіння на підставі договору
дарування від 25.05.2002 року посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за
реєстровим № 708; ОСОБА_5 належить 1/16
частина вказано домоволодіння на
підставі договору дарування від 03.03.1990
року посвідченого Третьою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1-851; ОСОБА_6 належить 1/16 частина вказано
домоволодіння на підставі договору
дарування від 30.08.1990 року посвідченого
Третьою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1-3796; та ОСОБА_7 належить 1/8 частина
вказано домоволодіння на підставі
договору купівлі-продажу від 04.12.1978
року посвідченого Третьою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-6279, що підтверджується листами
Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради від
19.09.2013 року за № 10618 та від 09.10.2013 року за
№ 11426 (а.с.186,190).

Також в судовому засіданні було
встановлено, що 5/16 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, які належать
ОСОБА_1 та 5/16 частин вказаного
домоволодіння, які належать ОСОБА_3,
знаходяться в одному будинку в
домоволодінні АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Між власниками квартири АДРЕСА_1 не
досягнуто згоди щодо користування
належною їм, на праві спільної
часткової власності, квартирою.

У зв'язку з вищевказаним позивачка
звернулася до суду для виділення їй її
частки у спірному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Так, на замовлення позивачки, судовим
експертом Зябловою Наталією
Олексіївною, яка має свідоцтво НОМЕР_1
від 03.06.2011 року (а.с.136), була проведена
експертиза, за результатами проведення
якої був складений висновок
експертного будівельно-технічного
дослідження за № 090712/1 від 07.09.2012 року,
згідно якого експертом було
запропоновано декілька варіантів
розподілу в натурі квартири АДРЕСА_1 по
1/2 частині кожному із співвласників
(а.с.106-135).

Позивачка просила розділити між нею та
ОСОБА_3 належну їм квартиру АДРЕСА_1 за
першим варіантом висновку експертного
будівельно-технічного дослідження за
№ 090712/1 від 07.09.2012 року.

Проте, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, при проведенні судовим експертом
Зябловою Наталією Олексіївною
експертного будівельно-технічного
дослідження за № 090712/1 від 07.09.2012 року,
на дослідження їй був наданий
технічний паспорт на домоволодіння
АДРЕСА_1 від 15.07.1996 року (а.с.106). Дане
дослідження було проведено лише по
вищевказаному технічному паспорту, без
огляду домоволодіння (а.с.26)

Проте, в матеріалах справи є технічний
паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1,
інвентарна справа № 00503, виготовлений
станом на 17.04.2013 року, згідно якого
після липня 1996 року в домоволодінні
АДРЕСА_1 є чималі добудови, а саме:
прибудова літ. А'-1 в 1999 році, навіс літ.
б'-1 в 2005 році, прибудова літ. в7-1 в 2001
році, прибудова літ. в8-1 в 2003 році, ганок
на одну сходинку бетонний літ. в9 в 2003
році, прибудова літ. В''-1 в 2002 році, сарай
літ. М в 1997 році, ворота металеві № 3 в 2002
році, яма вигрібна № 10 в 1999 році та
вимощення ІІ в 2002 році (а.с.205-213), які не
були враховані судовим експертом
Зябловою Наталією Олексіївною при
складанні висновку експертного
будівельно-технічного дослідження за
№ 090712/1 від 07.09.2012 року.

Таким чином, станом на 07.09.2012 року (дата
складання судовим експертом Зябловою
Наталією Олексіївною висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження за № 090712/1 від 07.09.2012 року),
судовому експерту на дослідження був
наданий старий технічний паспорт на
домоволодіння АДРЕСА_1 від 15.07.1996 року,
без урахування збудованих після 15.07.1996
року приміщень та споруд у вказаному
домоволодінні, у зв'язку з чим суд не
бере до уваги вказаний висновок
експерта, як належний доказ щодо
можливості розподілу спірного
приміщення між позивачкою та
відповідачкою.

Крім того, відповідно до ст. ст. 183, 367 ЦК
України, виділ частки в натурі (поділ
будинку) може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом
(квартири), яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку, він
провадиться за наявності на це дозволу
компетентного органу.

Вищевказане узгоджується згідно із ст.
152 ЖК України, а саме переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Згідно листа Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради від
10.12.2013 року за № 07/22-162 «Про надання
інформації», ГоловАПУ міської ради
матиме змогу розглянути можливість
переобладнання (реконструкції) жилого
будинку АДРЕСА_1 після звернення
замовника та надання пакета
документів, передбаченого чинним
законодавством.

Але позивачкою не було здійснено
звернення до Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради з
пакетом документів, передбаченим
чинним законодавством щодо можливості
проведення розподілу спірного
домоволодіння згідно з запропонованим
нею варіантом розподілу. А також не
були надані висновки органів пожежної
і санітарної інспекцій тощо про
допустимість пов'язаних із цим поділом
переобладнань і перепланувань, а ще не
були надані дані про вартість та
характер робіт, які необхідно
здійснити для розподілу в натурі між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її
позовних вимог.

Вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 витрат за послуги
експерта у розмірі 4050,00 грн. та судового
збору у розмірі 1206,00 грн. також
задоволенню не підлягають, оскільки
згідно ст. 88 ЦПК України, вони
підлягають задоволенню лише у разі
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15-16, 356, 364, 367 ЦК України, ст. 152 ЖК
України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа: Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про виділ в
натурі частки домоволодіння, що
знаходиться у спільній частковій
власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Самсонова