Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі головуючого судді
Рогозіна С.В.

при секретарі
Терешкович Ю.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом у
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог просить стягнути з
ОСОБА_4 аліменти на її користь на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частки від доходу
відповідача, щомісячно, до повноліття
дитини. В обґрунтування позову вказала,
що з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
доньку ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу,
відповідач коштів на утримання дитини
добровільно не надає. Донька часто
хворіє, перебуває на диспансерному
обліку отоларинголога. Також дитина
спостерігається та проходить
лікування у лікаря - окуліста. За
встановленими діагнозами є
необхідність у проходження нею
санаторно - курортного лікування.
Оскільки відповідач працездатний,
отримує стабільних дохід, аліменти
слід стягувати у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити.

Представник відповідача позовні
вимоги свого довірителя частково
заперечила та вказала, що відповідач не
відмовляється від утримання доньки,
проте визначений позивачкою їх розмір
є завищений. Позивачка не дозволяє
відповідачу приймати участь у
вихованні дитини, та спілкуватись з
нею, що і стало причиною відсутності
матеріального забезпечення доньки зі
сторони батька.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають до
задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Рівненського міського
суду від 30 жовтня 2013 року розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
свідоцтвом про її народження, серії
НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації
актів громадянського стану м. Рівне 16
червня 2000 року, актовий запис № 998.

Згаданим рішенням суду, доньку ОСОБА_5
залишено проживати з матір'ю.

Як стверджує позивач, відповідач
участі в утриманні дитини не приймає.
Він працює, має стабільний дохід, у
зв'язку з чим аліменти слід стягувати у
частці від його заробітку.

Відповідно до статей 180, 181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі за рішенням суду.

За положеннями ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року N 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Законом не встановлено межі визначення
судом розміру аліментів на дитину. Суд
визначає розмір аліментів в кожному
конкретному випадку, виходячи з
фактичних обставин справи.

Згідно довідки про доходи, ОСОБА_4
працює монтажником зовнішніх
трубопроводів ТОВ
«Рівнеагроспецмонтаж» та отримує
заробітну плату, середньомісячний
розмір якої з грудня 2012 року до
листопада 2013 року становить 1714 грн.

Аналізуючи викладене, на підставі
встановлених судом фактів, а саме, що
відповідач працює, має стабільний
дохід, з метою недопущення погіршення
матеріального становища дитини та
одночасно відповідача, суд, із
урахуванням, положень ст. ст. 141, 181 СК
України, приходить до висновку про
часткове задоволення позову, а саме про
доцільність стягнення аліментів в
розмірі ? частини.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
підлягають до стягнення з відповідача
в прибуток держави 229,40 грн. судового
збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180-184
СК України, керуючись ст.ст. 174, 213, 215, 224
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3,
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? (однієї
четвертої) частки його доходу,
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, починаючи з 31.12.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовити за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави
судовий збір в розмірі 229,40 (двісті
двадцять дев'ять) гривень, 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.В.Рогозін