Провадження №2/485/553/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко
С.В.,

з участю позивача - Хомко В.Ю.,

з участю відповідача - ОСОБА_2,

з участю представника відповідача -
ОСОБА_3,

з участю представника 3-ї особи -
Луцкіної Н.А.,

з участю прокурора прокуратури -
Шалабоди Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №1 цивільну
справу за позовом органу опіки і
піклування Афанасіївської сільської
ради Снігурівського районну
Миколаївської області до ОСОБА_2 та
третьої особи органу опіки і
піклування Снігурівської районної
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року орган опіки та
піклування Афанасівської сільської
ради звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів. В заяві
послався на таке. Відповідачка є вдовою
та матір'ю, трьох малолітніх дітей:
ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сім'я мешкала в
АДРЕСА_1 та мала власний житловий
будинок. Чоловік та одна дитина
відповідача загинули під час пожежі
будинку. Власного житла сім'я не має та
мешкає в будинку своєї матері в
АДРЕСА_2. Та проживає в одній кімнаті з
5-ма дітьми, загальною площею 16 кв.м.
Відповідач знаходиться у декретній
відпустці по догляду за дитиною до 3-х
років і сім'я проживає за рахунок
державної соціальної допомоги на
дітей. Мати не виконує батьківських
обов'язків по вихованню дітей,
зловживає спиртними напоями, а діти
часто залишаються без догляду. Просив
суд про позбавлення відповідача
батьківських прав та стягнення
аліментів на підставі ст. 164, 180-183
Сімейного Кодексу України.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі, суду пояснив, що відповідачка
не має власного житла. Проживає в
будинку своєї матері з якою влаштовує
сварки після вживання алкоголю та і не
приділяє уваги своїм дітям. Після
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав
відповідачка, змінила поведінку,
почала піклуватися дітьми та має
тимчасовий заробіток.

Заінтересована особа позов підтримала
та пояснила, що орган опіки та
піклування Снігурівської РДА прийшов
до висновку про доцільність
позбавлення ОСОБА_2, батьківських
прав, щодо її малолітніх дітей.

Відповідачка та представник
відповідача позов не визнали. Суду
пояснили, що дійсно відповідач не має
власного будинку, але має достатній
запас продуктів харчування. На
зауваження реагує своєчасно, та
приймає міри для покращення умов
проживання. Пройшла курс лікування від
алкоголізму та проходить курс
реабілітації в лікаря нарколога.
Просять суд позивачеві відмовити у
задоволенні позову.

Прокурор вважав, що позивач не надав
належних доказів, щодо ухилення
відповідача від виконання
батьківських обов'язків та зловживання
алкоголем. А її бідність не є підставою
до позбавлення її батьківських прав
щодо її малолітніх дітей.

Заслухавши показання сторін,
свідків, представника зацікавленої
особи, прокурора, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
сторонами доказами, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу
України суд може позбавити матір,
батька батьківських прав, якщо вона,
він ухиляються від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дитини, є
хронічними алкоголіками або
наркоманами.

За змістом ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_2 є вдовою та
матір'ю, трьох малолітніх дітей:
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.6-8). Зареєстрована в
АДРЕСА_1, з 12 березня 2002 року. (а.с.5).

Після пожежі в будинку і загибелі
чоловіка та дитини ІНФОРМАЦІЯ_5,
проживає в будинку своєї матері.(а.с.10-13)
Як вбачається з актів обстеження
матеріально - побутових умов від 06.06.2014,
10.06.2014 року будинок має три кімнати, в
одній кімнаті з 5-ма дітьми, загальною
площею 16 кв.м., проживає відповідачка.
Санітарно гігієнічні умови в межах
норми. В кімнаті не прибрано, брудно, а
відповідачка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння. При повторній
перевірці відповідач перебувала в
тверезому стані та поралася по
господарству та доглядала за дітьми
які гралися на подвір'ї. Проведено
профілактична бесіда та попереджена
про відповідальність. Дохід сім'ї
складається з соціальних допомоги на
дітей, допомоги на народження шостої
дитини. (а.с.34-39).

Позивач в підтвердження позовних
вимог щодо позбавлення батьківських
прав відповідача, послався на те, що
відповідачка зловживає спиртними
напоями та не займається вихованням та
утриманням своїх малолітніх дітей. Але
доказів в підтвердження своїх вимог
суду не надав.

Відповідно до вимог чинного
законодавства належним доказом
зловживання алкоголем є відповідні
медичні висновки, але позивач не надав
суду жодного такого висновку відносно
відповідачки.

Допитана в судовому засідання
свідком лікар нарколог Снігурівської
ЦРЛ ОСОБА_8, суду пояснила, що ОСОБА_2,
добровільно пройшла курс лікування від
алкоголізму та, з'являється на
профілактичні бесіди. Але медичних
висновків про те, що остання перебувала
в стані алкогольного сп'яніння, про що
зазначено в актах обстеження відсутні.

Крім того, в матеріалах справи
відсутні докази наявності будь-якої
протиправної поведінки відповідачки,
викликаної вживанням алкоголю, по
відношенню до своїх дітей.

Суд критично ставиться до пояснень
свідка ОСОБА_7, щодо зловживання
спиртними напоями відповідача та
неналежного виконання батьківських
обов'язків, та загибелі в пожежі дитини
та чоловіка 09 лютого 2014 року. Оскільки
вони спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.
Постановою про закриття кримінального
провадження від 14 лютого 2014 року, що
причиною смерті дитини та чоловіка
стало порушення правил пожежної
безпеки при експлуатації печей,
отруйним чадним газом та димом.

Відповідно до ст.11 Закону №
2402-111 "Про охорону дитинства", сім'я є
природним середовищем для фізичного,
духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення
і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Право дитини на
отримання належного сімейного
виховання виникає у неї з моменту
народження. А підстави позбавлення
батьківських прав передбачені ст.164 СК
України. Та обставина, що сім'я проживає
бідно, та не має достатніх коштів не
може слугувати підставою для
позбавлення відповідачки батьківських
прав.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачка дбає про виховання дітей,
та намагається створити належні умови
для проживання та виховання дітей, з
урахуванням матеріального
забезпечення, а також робить все для
того, щоб діти проживали і виховувалися
в сім'ї. На час розгляду справи в суді
відповідач надала суду два акта
обстеження матеріально побутових умов
від 03 серпня та 30 вересня 2014 року про те
що діти мають все необхідне для
проживання. В кімнаті прибрано, охайно,
речі складені, діти охайно одіти,
відповідач поралася по господарству та
готувала дітям обід. Крім того з
старшими дітьми поралася на подвір'ї
прасувала одяг та займалася закруткою.
Діти охайні та доглянуті в кімнатах
чисто. А також про те, що ОСОБА_2, знайшла
спільну мову з старенькими батьками в
будинку яких вона проживає з своєю
сім'єю. Крім того комісія прийшла до
висновку що остання створила належні
умови для виховання та утримання дітей.
Вона також попереджена про
необхідність підтримання умов
утримання, навчання та виховання дітей.
Цей факт підтвердили допитані в
судовому засіданні ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_10

Відповідно до ст. 19 Сімейного
кодексу України суд не погоджується з
висновком органу опіки та піклування
Снігурівської районної державної
адміністрації від 11 липня 2014 року про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, який лише констатує факти
неналежної поведінки відповідача, але
не вказує в чому таке проявляється та
чим підтверджується, тобто не є
обгрутованим.

Пленум Верховного суду України в
пунктах 15,17, 18 постанови №3 від 30
березня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей. Суд може у
виняткових випадках при доведеності
винної поведінки когось із батьків або
їх обох з урахуванням її характеру,
особи батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого
2006 року № 3477-1У «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику суду як джерело прав. Згідно
п.п.58-60 рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Савіни проти
України», Суд, зауважив, що витребувана
конкретна інформація у цьому зв'язку
могла б допомогти визначити, чи
виконали відповідні органи держави
свій конвенційний обов'язок зі
збереження єдності сім'ї і чи дослідили
вони достатнім чином ефективність менш
суворих альтернативних заходів перед
тим, як клопотати про відібрання дітей
від батьків. А національні органи
обґрунтовували своє рішення про
відібрання дітей від батьків, ці
аргументи не були достатніми для
виправдання такого серйозного
втручання в сімейне життя заявників.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач дбає про виховання дітей, та
намагається створити належні умови для
проживання та виховання їх, з
урахуванням матеріального
забезпечення, а також робить все для
того, щоб діти проживали разом з нею і
виховувалися в сім'ї. Зазначені
обставини не спростовані дослідженими
в судовому засіданні доказами та
показами свідків.

На час розгляду справи в суді
відповідач надала фотографію з дітьми
з якою вбачається, що діти одіти охайно,
одяг та взуття відповідає їх віку та
розміру, а діти дуже щасливі та
люблять свою матір.

У зв'язку викладеним вище, суд
приходить до висновку, що підстав для
позбавлення відповідача батьківських
прав не виявлено, а заява Афанасівської
сільської ради Снігурівського району
Миколаївської області про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, є
передчасною і задоволенню не підлягає.

Суд, також попереджає відповідача про
недопустимість неналежного виконання
батьківських обов'язків. Та вважає,
достатньо буде обмежитись щодо неї
попередженням.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208,209,213-215,218 ЦПК
України, суд -,

В И Р І Ш И В:

У позові органу опіки і
піклування Афанасіївської сільської
ради Снігурівського районну
Миколаївської області до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав -
відмовити.

ОСОБА_2 попередити про
недопустимість неналежного виконання
обов'язків по вихованню своїх дітей.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Миколаївського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: