Ухвала

іменем україни

27 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Карпенко С.О., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Чернігівської міської ради,
третя особа - управління Державної
казначейської служби України у місті
Чернігові, про внесення змін до
договору оренди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 10 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 13 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до
Чернігівської міської ради про
внесення змін до договору оренди.

Зазначали, що відповідно до договору №
3867 від 15 серпня 2011 року їм передано в
оренду земельну ділянку площею 0, 0840 га
строком на п'ять років.

Посилаючись на незаконність п. 7
вказаного договору, яким визначено
орендну плату в розмірі 6 % від грошової
нормативної оцінки, позивачі просили
змінити цей пункт й викласти його
наступній редакції: - «орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі в
розмірі 4 - кратного земельного податку,
що становить 61 992 грн на рік».

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 10 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 13 серпня 2014 року, позовні
вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без
задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати ухвалені судові
рішення, а справу передати на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Частиною 2 ст. 23 цього Закону
передбачено, що орендна плата за
земельні ділянки, що перебувають у
власності фізичних та юридичних осіб,
переглядається за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 648 ЦК України
зміст договору, укладеного на підставі
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим, органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту.

Судом установлено, що договір оренди
земельної ділянки укладався між
сторонами на підставі рішення
Чернігівської міської ради від 28
лютого 2011 року і повністю відповідає
його змісту.

За правилами ч. ч.1, 2 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Установивши відсутність істотного
порушення відповідачем умов договору
оренди земельної ділянки, а відтак
відсутність підстав для перегляду
орендної плати за договором, суди
дійшли вірного по суті висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на увагу не заслуговують й
висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 10 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 13 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук