АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Марфіна Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М.,
Заришняк Г.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 16 червня 2014
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
побуту» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

Заслухавши доповідь судді Желепи
О.В., пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги та послуги з утримання будинку
та прибудинкової території за період з
01.02.2012 року по 30.04.2012 року в сумі 2322,94
грн. В подальшому позивач збільшив
розмір позовних вимог і просив
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги з
урахуванням положень ст. 625 ЦК України,
3% річних та індексу інфляції у
загальному розмірі 2511,72 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 16.06.2014 року позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ побуту» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
побуту» (м. Київ, вул. Тимошенка, 13-А, ) заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги у
загальному розмірі 2511 (дві тисячі
п'ятсот одинадцять) грн. 72 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, подав
апеляційну скаргу в якій просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

В скарзі посилався на те, що суд не
повно з`ясував обставини справи, які
мали значення для її вирішення порушив
норми матеріального та процесуального
права. Суд безпідставно не прийняв
доводи відповідача про те, що у
позивача відсутнє право вимоги, так як
договір управління, укладений між
забудовником та позивачем є нікчемним,
через недотримання форми, а договір про
надання послуг з позивачем відповідач
не укладала. Суд також помилково
застосував до спірних правовідносин
ст. 625 ЦК України.

В судовому засідання апеляційного суду
представник відповідача доводи скарги
підтримав.

Представник позивача до апеляційного
суду не з`явився, про день і час
розгляду справи повідомлений.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил; споживач
- фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); послуги
з ремонту приміщень, будинків, споруд
(заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 66 Житлового кодексу України
визначено, що плата за користування
житлом (квартирна плата) обчислюється
виходячи із загальної площі квартири
(одноквартирного будинку). Норма
загальної площі встановлюється у
розмірі 21 квадратного метра на одну
особу. Розмір плати за користування
житлом (квартирної плати)
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно з ч. 2 ст. 162 Житлового кодексу
Української РСР, плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими у встановленому
порядку тарифами.

Положенням п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Залежно від порядку затвердження
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують спеціально
уповноважені центральні органи
виконавчої влади, а у випадках,
передбачених законом, - національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг та національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують органи місцевого
самоврядування для надання на
відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
визначаються виключно за договором
(домовленістю) сторін споживач.

Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України,
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що згідно
розпорядження Дніпровської районної у
м. Києві державної адміністрації №884
від 30.09.2008 року «Про затвердження акту
державної приймальної комісії з
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта», затверджено акт
державної приймальної комісії з
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта - житлового
будинку з підземним паркінгом на
АДРЕСА_1 згідно з додатком. На замовника
будівництва - ТОВ «Інтер-ВВ» покладено
обов'язок зареєструвати будинок в БТІ.
Крім того, як вбачається з додатку до
розпорядження, експлуатація вказаного
будинку покладена, в тому числі, на ТОВ
«Світ побуту» (а.с. 8).

22.12.2008 року між ТОВ «Інтер-ВВ» та ТОВ
«Світ побуту» був укладений договір
управління житловим комплексом №22/12-К
за змістом якого, ТОВ «Інтер-ВВ»
зобов'язалось передати житловий
комплекс по АДРЕСА_1 в управління для
здійснення функцій з утримання та
експлуатації, а також функцій з надання
житлово-комунальних послуг та
проведення розрахунків з
квартиронаймачами і власниками
житлових приміщень ТОВ «Світ побуту», а
ТОВ «Світ побуту» зобов'язалось
прийняти на себе вище означені функції
(а.с. 9).

На виконання вказаного договору між
сторонами був складений акт
приймання-передачі житлового
комплексу або його частини з балансу в
управління від 22.12.2008 року (а.с. 11-13).

Відповідно до п. 2.2.1 Статуту ТОВ «Світ
побуту», предметом діяльності
товариства є, зокрема, виконання
функцій житлово-експлуатаційної
контори по комплексному
обслуговуванню та експлуатації
житлового та нежитлового фонду,
надання комунальних та інших послуг,
тощо (а.с. 4-5, 106-107).

Відповідно до свідоцтва про право
власності, квартира АДРЕСА_1 належить
на праві приватної власності ОСОБА_2
(а.с. 16).

06.04.2009 року між ТОВ «Світ побуту» та
ОСОБА_2 був укладений договір про
надання послуг з управління житловим
комплексом АДРЕСА_1 та про участь у
витратах на утримання будинку та
прибудинкової території за змістом
якого, ТОВ «Світ побуту» забезпечує
ефективне управління житловим
комплексом АДРЕСА_1 та його
прибудинковою територією, спрямоване
на забезпечення сприятливих та
безпечних умов проживання в ньому
власників (наймачів), належне утримання
загального майна комплексу, виступає
посередником між
ресурсозабезпечувальними
організаціями при наданні комунальних
послуг шляхом укладання договорів з
ЗАТ «Київенерго» на теплопостачання та
підігрів води, на постачання
електричної енергії, з ВАТ
«Київводоканал» на постачання
холодної питної води та води на
підігрів, з організаціями по
обслуговуванню ліфтів, вивозу твердих
побутових відходів, на технічне
обслуговування обладнання будинку
(теплових вузлів, приладів обліку,
датчиків пожежної та газової безпеки
та інше), обслуговування
внутрішньо-будинкових мереж за рахунок
власника, а також здійснює іншу
діяльність для досягнення цілей цього
договору. При цьому, власник, зокрема,
зобов'язався вносити плату не пізніше
15-го числа місяця, наступного за
розрахунковим, у безготівковій формі
на поточний рахунок управителя (а.с.
17-18).

Згідно довідки ТОВ «Світ побуту» №1896/13
від 11.12.2013 року, власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
зміна прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про укладення
шлюбу), на підставі свідоцтва про право
власності САС №407931 від 06.04.2009 року, БТІ
№45761 в книзі: 595-36 від 15.04.2009 року (а.с. 14).

Згідно даних ВАДР ГУ ДМС України в м.
Києві, місце проживання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Як вбачається зі змісту довідок про
нарахування та сплату по особовому
рахунку НОМЕР_3 (НОМЕР_2) ОСОБА_2 , борг за
надані комунальні послуги становить
2322,94 грн. (а.с. 15, 128). Детальний опис
заборгованості по особовому рахунку
НОМЕР_3 (НОМЕР_2) ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1 викладений у розрахунку (а.с.
144).

Так як вказані грошові зобов`язання,
відповідач не виконує в добровільному
порядку, на підставі ст.. 625 ЦК України,
вона зобов`язана повернути борг в
загальній сумі 2511,72 грн. з урахуванням 3%
річних від простроченої суми у розмірі
130,71 грн. та індексу інфляції у розмірі
58,07 грн.

Виходячи з досліджених судом першої
інстанції письмових доказів.
Вищенаведені обставини справи, які суд
вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про наявність підстав
для задоволення позову в розмірі
визначеному судом відповідають цим
обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у позивача права вимоги,
колегія не приймає, так як між
сторонами укладено договір про участь
у витратах на утримання будинку та
прибудинкової території 06 квітня 2009
року, який міститься на 17 аркуші справи,
а відповідач не надала суду доказів, що
вона не підписувала цей договір, а
також доказів про те, що позивач не
надавав послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, або надавав
їх неякісно в той період за який
стягнута заборгованість . Посилання на
те, що договір укладено ОСОБА_2, а не
ОСОБА_2, колегія не приймає, так як
відповідно до довідки паспортиста
відповідач у справі змінила прізвище у
зв`язку з реєстрацією шлюбу.

Доводи з приводу застосування
позивачем недіючих тарифів при
визначенні розміру заборгованості з
посиланням на рішення
адміністративного суду про визнання
незаконними розпоряджень Київської
міської державної адміністрації «Про
встановлення тарифів на послуги з
управління будинків і споруд» також є
недоведеними. Відповідач та її
представник не надали на спростування
розрахунку позивача свого розрахунку,
з посиланням на ті тарифи, які вони
вважали, що повинні застосовуватись.
Оскільки суду не були надані акти про
ненадання тих чи інших послуг
позивачем, підстави для звільнення
відповідача від оплати спожитих нею
послуг відсутні.

Також не доведеними є доводи про те, що
позивач не мав право вимагати плату за
спожиту електроенергію, та інші
послуги, які фактично надаються іншими
юридичними особами.

За умовами укладеного між сторонами
договору позивач виступає
посередником у правовідносинах між
відповідачем та організаціями при
наданні комунальних послуг, шляхом
укладання договорів з ЗАТ «Київенерго»
на теплопостачання та підігрів води,
постачання електроенергії, з ВАТ
«Київводоканал» на постачання
холодної води та води на підігрів та з
іншими організаціями. Відповідач не
довела , що позивач таких договорів не
укладав та не перераховував вказаним
організаціям кошти за надані ними
послуги мешканцям будинку.

Доводи скарги про те, що судом
безпідставно застосовано до спірних
правовідносин ст. 625 ЦК України, колегія
суддів не приймає, оскільки відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання і тому зобов'язаний нести
відповідальність встановлену ст. 625 ЦК
України перед позивачем. Крім того така
відповідальність була передбачена і п
3.1.3. укладеного сторонами договору.

Інші доводи апеляційної скарги на
правильність ухваленого рішення не
впливають.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін зібраними у справі
доказами, яким дав належну правову
оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
без порушення норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення однак може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Судді: