№ справи:106/7659/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Кротова Л.В. №
провадження:22-ц/190/784/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Підлісна І. А.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Підлісної І.А.,
суддів:Белинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
третя особа - Комунальне підприємство
«Житловик-4», про виділ частки з
сумісного майна, зобов'язання укласти
договір та відкрити особовий рахунок,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим
від 02 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8
звернувся до ОСОБА_7, третя особа -
Комунальне підприємство «Житловик -4»,
з позовом про виділ частки з сумісного
майна, зобов'язання укласти договір та
відкрити особовий рахунок.

В уточненій позовній заяві позивач,
посилаючись на вимоги ст. 358 ЦК України,
просив виділити йому в користування
кімнату, залишивши в загальному
користуванні співвласників квартири
- кухню, санвузол та коридор (а.с. 19).

Рішенням Євпаторійського міського
суду АР Крим від 02 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_9,
третя особа - Комунальне підприємство
«Житловик-4» про виділ частки з
сумісного майна, а саме кімнати НОМЕР_1
розміром 13,4 кв.м. по проїзду АДРЕСА_1
зобов'язання укласти договір на
комунальні послуги та відкриття
особового рахунку відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6- ОСОБА_8 просить рішення суду
першої інстанції скасувати. Вказує, що
фактично суд не розглянув по суті
позовні вимоги, які полягали у
встановленні порядку користування
квартирою, яка належить сторонам на
праві спільної часткової власності. Та
обставина, що в квартирі проведено
переплануванняреконструкція без
належного дозволу, не є перешкодою для
встановлення порядку користування
житлом. Просить ухвалити нове рішення,
яким надати в користування позивачу
кімнату НОМЕР_2 площею 13,4кв.м., в
користування відповідачу - кімнату
НОМЕР_3, площею 13.7 кв м та кімнату
НОМЕР_4 площею 9, 3 кв м; коридор, кухню,
ванну, туалет, комору пл. 2.1 кв м
залишити в спільному користуванні
сторін; зобов'язати КП «Житловик-4»
укласти з ОСОБА_6 договір про надання
комунальних послуг та відкрити
окремий особовий рахунок.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши осіб, що з'явились до суду,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на
праві спільної часткової власності;
позивачу належить 1/2 частка згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, інша 1/2 частка належить
відповідачу на підставі свідоцтва
про право власності від 28.11.2005 року.

Відповідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 станом на 15.11.2005 року,
до складу квартири входять три житлові
кімнати площею 9,3; 19,0; 13,4. При цьому
кімнати площею 13,4кв м та 19,0 кв м є
суміжними (а.с. 27).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 20.10.2011року, ОСОБА_6 в
порядку спадкування набув право
власності на квартиру, яка має
житлову площу 41, 7 кв м (це відповідає
технічному паспорту станом на 15.11.2005
року - 9,3 + 19,0+13,4).

Тобто, право власності сторін виникло
відносно такого об'єкту (квартири ),
склад житлових та підсобних приміщень
якого, відповідав зазначеному в
вищевказаному технічному паспорті.

Відповідно до технічного паспорту на
спірну квартиру станом на 20.05.2011року,
розмір кімнати площею 19,0 кв м
зменшено до 13,7 кв м; кімнати 13, 4 кв м та
13,7 кв м стали відособленими(а.с.30). При
цьому, в технічному паспорті зазначено,
що самовільно перепланована площа - 5,
1 кв м, до якої входить комора 8-а, площею
2.1 кв м,(вбудована за рахунок житлової
кімнати «8») та збільшена площа
коридору на 3 кв м (за рахунок житлової
кімнати «8» ).

В технічному паспорті зазначено, що він
є додатком до свідоцтва про право
власності на квартиру (а.с. 30 зв).

Факт самовільного перепланування
квартири підтверджено довідками КРП
«БРТІ м Євпаторія» (а.с. 33, 34).

Рішенням Євпаторійського міського
суду АРК від 4.12.2012року було
відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розділ квартири в
натурі, визначення порядку
користування місцями загального
користування (а.с. 31- 33, 37).

Зазначеним рішенням, яке набрало
законної сили, встановлено, що квартира
самовільно перепланована без
дозволу виконавчого комітету
відповідної ради. У разі змінення
проведеним переплануванням
характеристик нерухомого майна,
необхідно переоформити право
власності на цей об'єкт у
встановленому порядку.

Згідно з ч 3 ст 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, матеріалами справи підтверджено,
та по суті не оспорюється заявником
апеляційної скарги, що в квартирі без
дозволу компетентних органів
здійснено перепланування, внаслідок
чого суміжні кімнати стали
ізольованими; зменшена площа однієї
житлової кімнати; обладнано підсобне
приміщення - комора.

Позивач просив встановити порядок
користування квартирою з врахуванням
тих приміщень, які виникли в
результаті самовільного
перепланування.

Згідно зі ст. 152 ЖК переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
проводяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК громадяни
зобов'язані забезпечувати схоронність
жилих приміщень, бережно ставитися до
санітарно-технічного та іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
додержувати правил утримання жилого
будинку і прибудинкової території,
правил пожежної безпеки.

Статтею 179 ЖК визначено, що
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.1.4.1 Наказу Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4 вищевказаного
Наказу переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
призводять до порушення тривкості або
руйнації несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Згідно з п.1.4.6 Наказу власник, наймач
(орендар) жилого будинку, жилого чи
нежилого у жилому будинку приміщення,
що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до попереднього стану.

ОСОБА_6 не надав доказів того, що
перепланування /реконструкція
квартири проведено у встановленому
порядку, та об'єктом права власності є
квартира, склад приміщень яких
відповідає заявленому.

Посилання представника ОСОБА_6 на те, що
встановлення порядку користування
квартирою можливо і відносно
самочинно перепланованих приміщень,
колегія суддів вважає
необґрунтованими. Судовому захисту
підлягає тільки законне право.

Згідно з положеннями ст. 358 ЦК право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до абз. 2 пункту 16 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на жилий будинок»
від 4 жовтня 1991 року № 7, якщо виділ
частки будинку в натурі неможливий, суд
вправі за заявленим про це позовом
встановити порядок користування
відособленими приміщеннями
(квартирами, кімнатами) такого будинку.
У цьому разі окремі підсобні
приміщенням (кухня, коридор тощо)
можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. Порядок
користування жилим будинком може бути
встановлено також і між учасниками
спільної сумісної власності.

Оскільки на час вирішення справи
суміжна кімната, яку позивач просить
надати в його користування,
перепланована в ізольовану самовільно,
то не може бути встановлений порядок
користування нею як приміщенням, що є
відособленим. При цьому позивач, як
власник майна, не позбавлений права
приведення технічного стану квартири
у первісне положення.

Колегія суддів також зауважує, що
з врахуванням уточнення позову, вимоги
позивача фактично зводяться до
встановлення порядку користування
квартирою на підставі ст. 358 ЦК України,
а не до виділу його частки із спільної
часткової власності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пунктах 2, 9 постанови від
12.06.2009 року №?5, суд повинен визначити
характер спірних правовідносин та
зміст правової вимоги; у позивача суд
повинен з'ясувати предмет спору (що
конкретно вимагає позивач), підставу
позову (чим він обґрунтовує свої
вимоги) і зміст вимоги (який спосіб
захисту свого прав він обрав).

Отже, не підлягають задоволенню
позовні вимоги ОСОБА_6 про встановлення
порядку користування квартирою.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 303, 304, 308, 313, 314,
315, 317 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду
АР Крим від 02 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Підлісна І.А. Белинчук
Т.Г. Ісаєв Г.А.