Провадження № 2/752/461/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новака А.В. при
секретарі Закаблуківській О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення майнової та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення майнової та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_2
25.12.2012 року о 12 годині 50 хвилин керуючи
легковим автомобілем «Шкода», р. н.
НОМЕР_2 в місті Києві по бульвару Дружби
Народів не врахував дорожньої
обстановки, не впорався з керуванням,
виїхав на смугу зустрічного руху і
скоїв зіткнення з легковим автомобілем
«Сітроен», р. н. НОМЕР_4 та легковим
автомобілем «КІА», р. н. НОМЕР_3,
внаслідок чого останній отримав
механічні ушкодження.

Власником автомобіля «КІА», р.н. НОМЕР_3
є позивач ОСОБА_1

Уточнивши позовні вимоги позивач
зазначив, що відповідно до висновку
експерта за результатами проведення
судової авто товарознавчої експертизи
№ 2380/14-54 від 04 квітня 2014 року, розмір
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля «КІА», р. н. НОМЕР_3
складає 160096 гривень 60 копійок.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«Шкода», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 була
застрахована у ПАТ «УСК «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп»(поліс АЕ-0434112), останнє в
межах ліміту здійснило страхове
відшкодування у розмірі 50000 гривень.

Позивач з урахуванням уточнення
позовних вимог, шляхом їх збільшення,
просить суд ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача на його користь
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою у розмірі 110886
гривень 60 копійок, 30000 моральної шкоди,
1845 гривень витрат по оплаті судової
авто товарознавчої експертизи, 1408
гривень 85 копійок судового збору, 790
гривень витрат на послуги евакуатора.

Представник позивача надіслав до суду
клопотання слухати справу у його
відсутність. На задоволенні позовних
вимог наполягав та не заперечувала
проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить вручення судової
повістки за адресою місця проживання
відповідача, зареєстрованого у
встановленому законом порядку.

Клопотання про відкладення розгляду
справи до суду не надсилав. Про причину
неявки суд не повідомив. Позивач у
своїй заяві не заперечує проти
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів у зв'язку з чим
суд на підставі ст. 224 ЦПК України,
вважає за можливе вирішити справу у
його відсутність за наявними у справі
доказами, ухваливши заочне рішення.

Дослідивши і проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

Згідно постанови Печерського
районного суду м. Києва від 21 травня 2013
року ОСОБА_2 було визнано винним за
вчинення адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КпАП України.

Зокрема зазначеною постановою суду
встановлено, що ОСОБА_2 25.12.2012 року о 12
годині 50 хвилин керуючи легковим
автомобілем «Шкода», р. н. НОМЕР_2 в
місті Києві по бульвару Дружби Народів
не врахував дорожньої обстановки, не
впорався з керуванням, виїхав на смугу
зустрічного руху і скоїв зіткнення з
легковим автомобілем «Сітроен», р. н.
НОМЕР_4 та легковим автомобілем «КІА»,
р. н. НОМЕР_3, внаслідок чого останній
отримав механічні ушкодження.

Станом на даний час постанова суду є
такою, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Власником автомобіля «КІА», р. н. НОМЕР_3
є позивач ОСОБА_4

З матеріалів висновку експерта за
результатами проведення судової авто
товарознавчої експертизи № 2380/14-54 від 04
квітня 2014 року, вбачається, що розмір
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля «КІА», р. н. НОМЕР_3
складає 160096 гривень 60 копійок.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ПАТ «УСК «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп»(поліс АЕ-0434112), останнє в
межах ліміту здійснило страхове
відшкодування у розмірі 50000 гривень.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події(страхового
випадку) виплатити другій
стороні(страхувальникові) або іншій
особі визначеній у договорі грошову
суму(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої завдана шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати(страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою(страховим
відшкодуванням).

Виходячи з таких мотивів, суд вважає, що
в конкретному випадку різниця шкоди
складає 110886 гривень 60 копійок і остання
підлягає до стягнення з особи яка
завдала майнової шкоди, а саме ОСОБА_2

Також на погляд суду підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача 1845 гривень витрат на
виготовлення матеріалів судової авто
товарознавчої експертизи № 2380/14-54 від 04
квітня 2014 року та стягнути витрати
пов'язані з евакуацією транспортного
засобу у розмірі 790 гривень(а. с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку, а
тому суд дійшов висновку про
можливість задоволення позовних вимог
повністю в частині стягнення майнової
шкоди з відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача
в частині стягнення майнової шкоди у
зазначеній частині є доведеними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню у розмірі 113521 гривень 60
копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

З врахуванням доведеності вини
відповідача у заподіянні позивачу
майнової шкоди, суд дійшов висновку, що
внаслідок винних дій відповідача,
ОСОБА_1 також завдано моральної шкоди,
яка виразилася в тому, що неправомірна
поведінка ОСОБА_2 по відношенню до
майна власника призвела до порушення
нормальних (звичних) умов користування
автомобілем позивача у своєму
повсякденному житті.

Внаслідок такої неправомірної
поведінки відповідача, позивач був
вимушений витрачати свій вільний час
на організацію усунення наслідків
свого порушеного права і був обмежений
в можливості проводити свій вільний
час іншим чином, ніж звичайно, а також
зазнав негативних емоційних хвилювань,
які виявились у переживаннях з приводу
неможливості повноцінно користуватися
своїм майном, що потребувало
додаткових зусиль для організації
свого життя та зміни його звичного
способу, що відповідно потребувало
часу і матеріальних витрат, що в свою
чергу призвело до зайвих хвилювань.

Виходячи із засад розумності та
виваженості, з врахуванням тривалості
часу моральних страждань, суд вважає,
що моральна шкода підлягає задоволенню
частково з урахуванням обставин, що
мають істотне значення для
встановлення розміру такої, і на погляд
суду, з врахуванням принципу
справедливості, в конкретному випадку
становить 4000 гривень, що на погляд суду
є справедливою сатисфакцією позивачу
спричинених відповідачем моральних
страждань.

За таких обставин суд, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
посилались сторони, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд дійшов висновку
про необхідність задовольнити позов
частково.

Питання про судові витрати вирішити за
правилами статті 88 ЦПК України у
наступний спосіб:

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача 1135 гривень 22 копійки
судового збору яким оплачено вимоги
майнового характеру(пропорційно до
задоволеного);

- 243 гривні 60 копійок судового
збору яким оплачено вимоги немайнового
характеру.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223-224, 294-296 ЦПК
України,суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
майнової та моральної шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 118900
(сто вісімнадцять тисяч дев'ятсот)
гривень 42 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак