Справа № 212/7478/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
Жовтневий районний суд м. Кривого
Рогу, у складі головуючого судді -
КУЛІГІНОЇ Т.Д., при секретарі - ХАРЧЕНКО
Є.А., за участю представника позивача,
адвоката - ОСОБА_1, представника
відповідача, адвоката - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки, визнання спільною сумісною
власністю та поділ спільного майна, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки, визнання спільною
сумісною власністю та поділ спільного
майна, який підтримала в судовому
засіданні, та просила суд встановити
факт її проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та ОСОБА_4, в період з
2000 року до моменту укладення між ними
шлюбу, тобто до 15.07.2005 року, визнати
спільною сумісною власністю її та
ОСОБА_4: квартиру АДРЕСА_1, яку розділити
між ними порівну, та виділити їй зі
спільного сумісного майна ? частину, з
визнанням за нею права власності на ?
частину цієї квартири. Крім того, вона
просить суд стягнути з відповідача на
її користь, у відшкодування сплаченого
нею при зверненні до суду судового
збору - судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_4, в
судовому засіданні - ОСОБА_2, позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки, визнання
спільною сумісною власністю та поділ
спільного майна - не визнав, та просив
суд у задоволені позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Дослідивши надані суду письмові
докази, вислухавши сторони, та
допитавши свідків, суд прийшов до
висновку про те, що позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки, визнання спільною сумісною
власністю та поділ спільного майна -
підлягає задоволенню, за наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4
постійно проживали, починаючи з 2000
року однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.

За час спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу позивач
ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 придбали
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, і яка була зареєстрована на
ім'я відповідача ОСОБА_4, в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно (реєстраційний номер 475973), на
підставі договору купівлі-продажу ВАК
№244620 від 19 червня 2003 року,
зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 2842, що підтверджено копією
договору купівлі-продажу, та витягом з
державного реєстру прав власності.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4
спільно облаштовували квартиру та
мешкали в ній постійно, однією сім'єю,
мали спільний побут, спільно
користувались належним виключно
позивачці майном, в тому числі,
автомобілями.

В період часу спільного проживання
позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 не
перебували у будь-якому іншому шлюбі та
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

В 2005 році позивач ОСОБА_3 завагітніла і
між нею та відповідачем ОСОБА_4 було
зареєстровано шлюб, що підтверджено
свідоцтвом про шлюб, виданим Жовтневим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, від 15.07.2005 року, відповідно до
актового запису № 452.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача ОСОБА_3 та
відповідача ОСОБА_4 народився син
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про народження, виданим Жовтневим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, від 21.11.2005 року, відповідно до
актового запису № 1204.

Пізніше відносини між позивачкою
ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4
погіршилися і в 2012 році позивачка
ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу з
позовною заявою про стягнення
аліментів з відповідача на мою користь
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_4 пішов з сім'ї, та
фактично тривалий час в спірному
помешканні не проживає, та не сплачує
комунальні послуги.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_4 не визнає, що спірна
квартира є спільною сумісною власністю
і не бажає здійснити її розподіл в
добровільному порядку.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_8 пояснив суду, що
він батько відповідача ОСОБА_4, що його
син працював, але мав невелику
заробітну плату, інколи не мав роботи, а
тому він допомагав його сім'ї ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, матеріально, давав гроші на
прохання сина,і вважає, що ці гроші він
витратив на купівлю квартири. Він не
заперечує той факт, що його син на
ОСОБА_3 проживали певний час без
реєстрації шлюбу, але винаймали
квартиру, а потім з 2000 року знайшли
квартиру, яку спочатку винаймали, а
потім син її купив на своє ім'я, а коли
відносини між ними погіршилися син
пішов з сім'ї. Йому відомо, що аліменти
син сплачував не регулярно, та має борг.
Він особисто вважає, що квартиру для
дитини він має купити. Підтвердити
точну вартість квартири він не може, бо
не був свідком її купівлі. Одночасно,
великої суми грошей він сину не давав,
але давав майже постійно. Куди саме син
витрачав гроші , які просив у нього він
не контролював, бо мав достатні власні
статки, які міг витрати на матеріальну
допомогу синові.

Допитана в судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_9 пояснила суду, що вона
кума позивачки ОСОБА_3, що знає
позивачку з 1985 року, а її сім'ю 1995 року,
бо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали жити разом,
однією сім'єю, вели спільне
господарство, та спочатку в квартирі
позивачки, а потім винаймали квартири,
жили по вулиці Ногіна, і з 2000 року
винаймали квартиру АДРЕСА_1, яку потім
все ж купили. Вони одружилися, а потім в
сім'ї народився син.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_10 пояснила суду, що
вона була сусідкою, приятелювала з
позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_4 з 1995 року, вони жили як чоловік
та дружина, і їй навіть не було відомо
що шлюб між ними не зареєстровано, бо
вони мали спільне господарство, були
дружні, знає, що потім вони купили
квартиру по АДРЕСА_1, і у них народився
син.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення гл. 8 Сімейного Кодексу
України.

Згідно із ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить їм на
праві спільної сумісної власності і у
разі його поділу частки дружини та
чоловіка є рівними.

Представник відповідача ОСОБА_4, в
судовому засіданні не визнаючи позовні
вимоги ОСОБА_3 посилався на те, що
нормами чинного на той час КпШС України
не передбачалося виникнення права
спільної сумісної власності чоловіка
та жінки, які проживають однією сім'єю
без реєстрації шлюбу.

Суд погоджується з тим, що вказані
статті Сімейного кодексу України, який
було прийнято 10.01.2002 року, та відповідно
до Закону України Про внесення змін до
Сімейного кодексу України 26 грудня 2002
року, набрав чинності з 1 січня 2003 року,
і який було введено в дію лише 1 січня 2004
року.

Встановлені в судовому засіданні
обставини свідчать про те, що спірні
правовідносини між сторонами у справі
виникли 19.06.2003 року, тобто до набрання
чинності Сімейного кодексу України - до
1 січня 2004 року, та разом з тим, слід
зазначати, що на час укладання договору
купівлі-продажу спірної квартири діяв
ще й інший закон, а саме: стаття 17
Закону України від 7 лютого 1991 року №
697-XII «Про власність», який діяв до
27.04.2007 року.

Так, згідно із частиною першою статті 17
Закону України «Про власність», який
був чинним на час виникнення спірних
правовідносин, майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім'ї,
є їх спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено письмовою угодою
між ними.

Крім того, частиною другою статті 112
Цивільного кодексу Української РСР( в
редакції 1963 року) визначено, що
сумісною власністю є спільна власність
без визначення часток.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в пункті 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України» (у редакції, яка була чинною на
момент спірних правовідносин), спори
про поділ майна осіб, які живуть однією
сім'єю, але не перебувають у
зареєстрованому шлюбі, мають
вирішуватися згідно з пунктом 1 статті
17 Закону України «Про власність»,
відповідних норм ЦК Української РСР та
з урахуванням пункту 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року № 20 «Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності». Правила статей 22,
28, 29 КпШС України в цих випадках не
застосовуються.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 29 «Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності» (у редакції, яка була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин), розглядаючи позови,
пов'язані з спільною власністю
громадян, суди повинні виходити з того,
що відповідно до чинного законодавства
спільною сумісною власністю є не лише
майно, нажите подружжям за час шлюбу
(ст.16 Закону «Про власність», ст.22 КпШС
України), а й майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, або майно,
придбане внаслідок спільної праці
громадян, що об'єдналися для спільної
діяльності, коли укладеною між ними
письмовою угодою визначено, що воно є
спільною сумісною власністю - п.1 ст.17,
ст.18, п.2 ст. 17 Закону України «Про
власність».

Відповідно до Постанови Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 25 грудня 2013 року (у
справі №6-135цс13) під час вирішення спору
щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід
установити не лише обставини щодо
факту спільного проживання сторін у
справі, а й ті обставини, що спірне
майно було придбане сторонами
внаслідок спільної праці.

Той факт, що сторони спільно проживали
однієї сім'єю, мали спільне
господарство та спільний бюджет, який
створювали внаслідок спільної праці,
але не перебували у зареєстрованому
шлюбі між собою з 2000 року, підтвердили в
судовому засіданні допитані судом
свідки, в тому числі і батько
відповідача ОСОБА_8, та підтверджено
письмовими доказами: договір про
користування електричною енергією від
27.06.2000 року, згідно якого позивач -
ОСОБА_3 уклала даний договір про
користування електричною енергією в
квартирі за адресою нашого спільного
проживання; договором на підключення
до мереж кабельного телебачення,
укладений на ім'я позивачки;
дорученням на управління та
розпорядження належним позивачці
автомобілем від 30.11.2002 року виданим на
ім'я відповідача ОСОБА_4;

Крім того, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що позивачка
ОСОБА_3 і в подальшому періоду
спільного з відповідачем життя, тобто,
до реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 мала
спільний бюджет, та вела спільне
господарство з відповідачем, що
підтверджено договором №37-05-К2-ОК від
14.06.2004 оку на виготовлення та
встановлення вікон в квартирі
спільного проживання; квитанцією
№37-05-Л2-ОК від 15.06.2004 року згідно якої
позивачка ОСОБА_3 проводила оплату за
даним договором; та розрахунок до
даного договору, квитанцією №7-08 до
даного договору, та розрахунком до
даного договору, квитанція від 24.05.2004
року; договором №23-09 від 07.10.2004 року, та
квитанцією від 12.10.2004 року до даного
договору, та розрахунок до даного
договору; квитанцією №35-09 від 16.09.2004
року; рахунком на придбання газового
котла від 01.07.2005 року, гарантійним
талоном на придбання СВЧ пічі від 17.08.2005
року, довіреністю на управління
належним позивачці транспортним
засобом від 11.07.2005 року; гарантійним
талоном на придбання пилососу від
09.12.2006 року, квитанцією про придбання
соковижималки від 16.08.2007 року, та інш.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що майно (спірна квартира),
набуте під час спільного проживання
особами, які не перебували у
зареєстрованому шлюбі між собою, є
об'єктом їхньої спільної сумісної
власності, бо: майно придбане
внаслідок спільної праці таких осіб, як
сім'ї (при цьому спільною працею осіб
слід вважати їхні спільні або
індивідуальні трудові зусилля,
унаслідок яких вони одержали спільні
або особисті доходи, об'єднані в
майбутньому для набуття спільного
майна, ведення ними спільного
господарства, побуту та бюджету); бо
інше не було встановлено письмовою
угодою між ними.

Аналізуючи надані суду докази, в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
те, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки, визнання
спільною сумісною власністю та поділ
спільного майна - підлягає задоволенню,
а саме: слід встановити факт проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 2000 року до
моменту укладення між ними шлюбу, тобто
до 15.07.2005 року; визнати спільною
сумісною власністю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3:
квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на ім'я
ОСОБА_4 в Державному реєстрі прав
власності на нерухоме майно
(реєстраційний номер 475973), на підставі
договору купівлі-продажу ВАК №244620 від
19.06.2003 року, зареєстрованого та
посвідчено приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 2842;
розділити спільну сумісну власність
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3: квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану на ім'я ОСОБА_4 в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно (реєстраційний номер
475973), на підставі договору
купівлі-продажу ВАК №244620 від 19.06.2003
року, зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 284; виділити зі спільного
сумісного майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3: ? частину
квартири АДРЕСА_1, зареєстровану на ім'я
ОСОБА_4 в Державному реєстрі прав
власності на нерухоме майно
(реєстраційний номер 475973), на підставі
договору купівлі-продажу ВАК №244620 від
19.06.2003 року, зареєстрованого та
посвідчено приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 2842, та
визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, що складається з чотирьох
кімнат, загальною площею 74,5 кв.м., в тому
числі житловою площею 43,3 кв.м., та
розташована на четвертому поверсі
чотирьохповерхового житлового
будинку, зареєстровану на ім'я ОСОБА_4 в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно (реєстраційний номер
475973), на підставі договору
купівлі-продажу ВАК №244620 від 19.06.2003
року, зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 2842.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, 88
Цивільно-процесуального Кодексу
України з відповідача ОСОБА_4 слід
стягнути на користь ОСОБА_3, у
відшкодування сплаченого нею при
зверненні до суду судового збору - 344
гривні 12 копійок.

Керуючись ст.ст. 60, 68, 69, 70, 71, 74
Сімейного Кодексу України, ст.17 Закону
України «Про власність» від 07.02.1991 року
( який діяв до 27.04.2007 року), ст.ст. 10, 60, 79,
80, 88, 212, 214, 215, 218
Цивільно-процесуального Кодексу
України суд, -

В И Р
I Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки, визнання
спільною сумісною власністю та поділ
спільного майна - задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
період з 2000 року до моменту укладення
між ними шлюбу, тобто до 15 липня 2005 року.

Визнати спільною сумісною власністю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3: квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану на ім'я ОСОБА_4 в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно (реєстраційний номер
475973), на підставі договору
купівлі-продажу ВАК №244620 від 19 червня
2003 року, зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 2842.

Розділити спільну сумісну власність
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3: квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану на ім'я ОСОБА_4 в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно (реєстраційний номер
475973), на підставі договору
купівлі-продажу ВАК №244620 від 19 червня
2003 року, зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 2842.

Виділити зі спільного сумісного майна
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3: ? частину квартири
АДРЕСА_1, зареєстровану на ім'я ОСОБА_4 в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно (реєстраційний номер
475973), на підставі договору
купівлі-продажу ВАК №244620 від 19 червня
2003 року, зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 2842.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, що складається з чотирьох
кімнат, загальною площею 74,5 кв.м., в тому
числі житловою площею 43,3 кв.м., та
розташована на четвертому поверсі
чотирьохповерхового житлового
будинку, зареєстровану на ім'я ОСОБА_4 в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно (реєстраційний номер
475973), на підставі договору
купівлі-продажу ВАК №244620 від 19 червня
2003 року, зареєстрованого та посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
реєстрі за № 2842.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, у
відшкодування сплаченого нею при
зверненні до суду судового збору - 344
гривні 12 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
міста Кривого Рогу протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КУЛІГІНА Т.Д.