У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності на
Ѕ частину квартири, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Черкаської області від 26 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
права власності на Ѕ частину квартири,
обґрунтовуючи вимоги тим, що з 09 жовтня
1993 року вона перебувала із
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
25 липня 2011 року рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси шлюб між нею та ОСОБА_5 було
розірвано.

Під час шлюбу, 01 серпня 2006 року
відповідач приватизував квартиру
АДРЕСА_1.

Вказуючи, що зазначена квартира є
спільною сумісною власністю подружжя,
позивачка просила визнати за нею право
власності на 1/2 частину цієї квартири.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 квітня 2014 року,
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частину вказаної квартири. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 26 червня 2014 року,
рішення суду першої інстанції було
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволенні позову було
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вірно
виходив із того, що спірна квартира не є
спільною сумісною власністю подружжя.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 26 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В.
Ступак