ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

при секретарі - Семенченко
Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, -

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва
в порядку виконавчого провадження
надійшло подання головного державного
виконавця ВДВС Дарницького районного
управління юстиції м.Києва Ушенко Ю.П.
про тимчасове обмежнення у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа ОСОБА_3 до
виконання майнових зобов'язань.

Подання обґрунтоване посиланням на те,
що на примусовому виконанні у ВДВС
Дарницького РУЮ м.Києва знаходиться
три виконавчі листи № 2-1880/11 від 22.05.2011
року виданий Києво-Святошинським р/с
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі 400грн., починаючи з 23.03.2011
року та до досягнення дитиною
повноліття; виконавчий лист №2-1880/11 від
22.05.2011 року виданий Києво-Святошинським
р/с про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_6, у твердій грошовій сумі
350 грн. до досягнення дитиною
трирічного віку, починаючи з 23.03.2011
року; виконавчого листа № 753/11323/13к від
13.08.2013 року виданого Дарницьким р/с м.
Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_6 (за ч. 1 ст. 164 ККУ) та
стягнути заборгованість у сумі 16 336,25
грн. Боржник відмовляється в
добровільному порядку виконати
рішення суду, а тому виникла
необхідність обмежити його у праві
виїзду за межі території на підставі
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України».

У судове засідання представник ВДВС
Дарницького РУЮ м. Києва не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений у встановленому законом
порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення подання у
зв'язку з наступним.

З матеріалів подання вбачається, що
14.07.2011 року, 14.07.2011 року, 24.10.2013 року
державним виконавцем винесено
постанови № 1178, 1179, 917/7 про відкриття
виконавчого провадження, які
направлено сторонам (а.с. 5, 20, 33). Станом
на день розгляду подання рішення суду
боржником не виконано.

Державним виконавцем при примусовому
виконанні вищевказаних рішень було
вжито ряд заходів відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження».

Так, державним виконавцем направлено
запити до Адресного бюро для з'ясування
місця реєстрації боржника, УДАІ м.
Києва, Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно та реєстру прав
власності, ДПС, УПФ України в
Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до наданих відповідей:
ОСОБА_3, 1978 року народження
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; на
праві власності транспортних засобів
не зареєстровано; відомості про рухоме
та нерухоме майно відсутні; інформація
про джерела отримання доходів боржника
- відсутня, боржник на обліку в органах
ДПС не перебуває та відкритих рахунків
не має; на обліку в УПФУ не перебуває та
пенсію не отримує.

05 листопада 2013 року згідно ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було винесено постанову про арешт
майна боржника та заборона на
відчудження на все рухоме та не рухоме
майно боржника ОСОБА_3.

26 грудня 2012 року, 05 листопада 2013
року, 02 грудня 2013 року та 14 квітня 2014
року на адресу боржника були
направлені вимоги державного
виконавця про явку на прийом.

Відповідно до заяви ОСОБА_3, останній
з'явився до державного виконавця,
зазначив, що примусового приводу не
потребує, був повідомлений про явку до
державного виконавця та кримінальну
відповідальність за ст. 164
Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
не лише своєчасно і повно, але й
неупереджено, а також використовувати
надані йому права у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», громадянину
України може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон у випадку, якщо діють
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
чи у випадку якщо до нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі.

Разом з тим, ВДВС Дарницького районного
управління юстиції м. Києва не надано
будь-яких доказів про те, що державним
виконавцем вжито всіх, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» заходів для виконання
рішення суду, а також про те, що боржник
постійно виїжджає за кордон, не вказано
правових підстав, що боржник має намір
виїхати за межі України. Відсутні такі
докази і в додатках до подання та
матеріалах виконавчого провадження.

За відсутності доказів проте, що
боржник постійно виїджає за кордон,
суду не виявляється можливим
визначитись з обґрунтованістю подання
про обмеження боржника у праві виїзду
за межі України, а відтак, у його
задоволенні потрібно відмовити.

Разом з тим, суду не надано доказів
існування у боржника можливості виїзду
за кордон та взагалі отримання ним
закордонного паспорту.

За таких обставин, подання не має
правового обґрунтування, не надано
конкретних правових доказів, що
боржник має намір виїхати за межі
України з метою уникнути виконання
грошових зобов'язань. суду не надані
докази неможливості виконання
судового рішення і необхідності
певного обмеження прав боржника і тому
подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210, Розділом VI ЦПК
України, ст.ст. 5, 33 Закону України «Про
виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: