Справа № 276/1299/14-ц
Провадження по справі №2/276/525/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Володарсько-Волинський районний
суд Житомирської області в складі:

головуючого судді:
Сульженка Л.П.

при секретарі:
Процюк О.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

прокурора
Лозовика А.В.

представника третьої особи:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Володарсько-Волинського районного
суду цивільну справу за позовом

прокурора Володарсько - Волинського
району в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа на стороні позивача
Топорищенська сільська рада, третя
особа на стороні відповідача приватний
нотаріус Володарсько - Волинського
нотаріального округу ОСОБА_6

про визнання недійсним договорів
дарування та повернення майна, -

В С Т А Н О В И В :

З даним позовом прокурор
Володарсько - Волинського району
звернувся до суду 30 вересня 2014 року,
вказуючи, що 25 червня 2014 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_4 укладено договір дарування
житлового будинку, який розташований у
АДРЕСА_1 і договір дарування земельної
ділянки. Дані договори посвідчені
приватним нотаріусом ОСОБА_6 Прокурор
вважає дані договори недійсними, так як
вони укладені всупереч діючому
законодавству. ОСОБА_1 і третя особа на
стороні позивача позов підтримали,
вказуючи, що вони мали намір на
укладення договору довічного
утримання.

Приватний нотаріус ОСОБА_6
просила суд розглядати справу у її
відсутності.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків,
суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст.717 ЦК України, за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов'язок
обдарованого вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового
або немайнового характеру, не є
договором дарування.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

З роз'яснень, які викладені в п.19
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року №9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» слідує, що правочин,
вчинений під впливом помилки, обману,
насильства, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною або внаслідок впливу тяжкої
обстановки є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася
сторона правочину, мають існувати саме
на момент вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про визнання
правочину недійсним повинна довести,
що така помилка дійсно мала місце, а
також, що вона має істотне значення.

Представник третьої особи ОСОБА_2,
свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
пояснили суду, що ОСОБА_1 мала намір
відчужити своє майно на умові, що її
будуть доглядати і утримувати до її
смерті. Передавати майно у власність
іншої особи без отримання взаємної
винагороди ОСОБА_1 не мала наміру.

Після укладення договору дарування
ОСОБА_4 припинила доглядати за ОСОБА_1,
крім того ОСОБА_1 вважає, що їй чиняться
перешкоди у користуванні житлом у
вигляді попереджень про майбутнє
виселення з будинку.

ОСОБА_1 до укладення оспорюваних
договорів проживала одинокою людиною,
близькі або інші особи, які могли б до
їх укладення роз'яснити можливі
майбутні наслідки дарування у неї
відсутні. Намірів комусь віддати своє
майно попередньо не висловлювала, тому
фактичне відчуження єдиного житла
суперечить її попередній поведінці.

Позивачка, як особа похилого віку, яка
за станом здоров'я потребує
стороннього догляду та матеріальної
допомоги, погоджувалась на передачу
нерухомого майна у власність ОСОБА_4
лише за умови довічного утримання й
укладаючи спірні договори, помилялась
щодо правової природи правочину, прав
та обов'язків, які виникнуть після його
укладення між нею та відповідачем.

За таких підстав, що ОСОБА_1 не мала
віддати своє майно без взаємної вигоди,
вказані вище договори дарування
нерухомого майна повинні бути визнані
недійсними, а тому позов прокурора
району є обґрунтованим і підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.208, 209-215, 218 ЦПК України,
ст.ст.203, 215, 216, 717 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Договори дарування
від 25 червня 2014 року житлового будинку
у АДРЕСА_1 Володарсько - Волинського
району Житомирської області та
земельної ділянки, прилеглої до
будинку укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
визнати недійсними. Зобов'язати ОСОБА_4
повернути ОСОБА_1 житловий будинок та
земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду
Житомирської області через
Володарсько - Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя:
Сульженко
Л.П.