Справа № 664/4698/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Цюрупинський районний
суд

Херсонської області

у складі:

судді
Никифорова Є.О.,

при секретарі
Імшеницькій К.В.,

за участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

представника позивачів
ОСОБА_4,

відповідача
ОСОБА_5,

представника відповідача
ОСОБА_6,

представника органу опіки та
піклування
Колосовської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення
способу участі у вихованні дитини,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення
способу участі у вихованні дитини
ОСОБА_8.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та пояснив,
що позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 10
грудня 2010 року в Новомаячківській
селищній раді Цюрупинського району
актовий запис № 32. Від шлюбу у них
народилася донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка на теперішній час проживає разом із
відповідачем. Навесні 2012 року
відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5
погіршились і відповідач звернулася до
суду з позовом про розірвання шлюбу, та
з позовом про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на своє утримання та
утримання дитини. В середині травня 2012
року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відновили свої
стосунки та стали проживати разом, за
місцем проживання ОСОБА_1, з ним також
проживала їх малолітня донька. Після
цього відповідач заяву про розірвання
шлюбу забрала. Позовну заяву про
стягнення аліментів на утримання
доньки та на утримання відповідача
Цюрупинський районний суд задовольнив,
хоча відповідач разом із дитиною
проживала з травня 2012 року у ОСОБА_1, та
знаходились на його утриманні.

У серпні 2013 року відносини між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 погіршились, і вони припинили
стосунки. Відповідач забрала дитину та
переїхала з нею до батьків, де і
проживає на цей час. В цей же час
відповідач звернулася з позовною
заявою про розірвання шлюбу до
Цюрупинського районного суду, позов
було задоволено.

Представник позивачів вказує, що на
теперішній час між сторонами склалися
напружені відносини, у зв'язку з чим
відповідач категорично відмовляється
надавати позивачам можливість
бачитися з малолітньою ОСОБА_8 та
приймати участь у її вихованні.

Позивачі характеризуються позитивно
за місцем проживання та роботи, за
місцем проживання мають задовільні
матеріально-побутові умови для
перебування дитини, ОСОБА_1
батьківських прав стосовно своєї
доньки не позбавлений.

Домовитись про порядок участі у
вихованні дитини сторони не можуть,
тому позивачі змушені звернутися з
позовом до суду.

В судовому засіданні позивачі свої
вимоги підтримали з підстав,
зазначених ними у позовній заяві.
Просили суд визначити для ОСОБА_1
спосіб участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею, надавши йому
систематичні побачення та вільне
спілкування, не в присутності
відповідача, з донькою ОСОБА_8 за
адресою АДРЕСА_1 кожні перші та треті
вихідні місяця, починаючи з 19.00 год.
п'ятниці до 19.00 неділі. Визначити
для ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні
онуки та спілкуванні з нею, надавши їй
систематичні побачення та вільне
спілкування, не в присутності
відповідача, з онукою ОСОБА_8 за адресою
АДРЕСА_1 кожні другі вихідні місяця,
починаючи з 19.00 год. п'ятниці до 19.00
неділі. Визначити для ОСОБА_3 спосіб
участі у вихованні онуки та
спілкуванні з нею, надавши йому
систематичні побачення та вільне
спілкування, не в присутності
відповідача, з онукою ОСОБА_8 за адресою
АДРЕСА_1 кожні четверті вихідні місяця,
починаючи з 19.00 год. п'ятниці до 19.00
неділі.

В судовому засіданні відповідач позов
не визнала та пояснила, що починаючи з
серпня 2013 року вона разом з дитиною
дійсно переїхала до будинку своїх
батьків, що знаходиться в АДРЕСА_2.
Зазначає, що переїхати до батьків вона
була змушена через протиправну
поведінку її колишнього чоловіка
ОСОБА_1, який її неодноразово бив, в тому
числі в присутності дитини. Внаслідок
цього дитина отримала сильну
психологічну травму, страждає денними
та нічними енурезом, стала неспокійною
та взагалі боїться батька, що може
підтвердити свідок ОСОБА_9 Батьки
ОСОБА_1 знали, що ОСОБА_1 її б'є, оскільки
ці дії вчинялися на їх очах, але
замовчували це та не вживали ніяких
заходів, а тому, на думку відповідача,
їм також не можна надавати побачення з
дитиною. Просила у позові відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що з приводу
протиправних дій позивача ОСОБА_1
відповідач зверталася до
правоохоронних органів. На даний час
тривають кримінальні провадження за
заявою ОСОБА_5 за ст.ст. 122 ч. 1, 146, 296 КК
України. Крім того, позивач ОСОБА_1 має
заборгованість по сплаті аліментів на
дочку. Надання позивачам права
побачення з дитиною буде суперечити її
інтересам. Це, зокрема, підтверджується
консультацією лікаря-психолога щодо
психічного стану дитини, яка страждає
неврозами внаслідок протиправних дій
батька. Просив у позові відмовити.

Представник органу опіки та піклування
Новомаячківської селищної ради в
судовому засіданні пояснила, що на
підставі даних про
матеріально-побутові умови позивачів,
які є належними для перебування дитини,
враховуючи бажання батька, дідуся та
бабусі приймати участь у вихованні
дитини, їх позитивні характеристики,
рекомендовано матері надати дозвіл на
спілкування з дитиною її колишньому
чоловіку та батькам. Тому суду надано
відповідний висновок. Про факти
протиправної поведінки ОСОБА_1 органу
опіки та піклування нічого не відомо.
Просила суд вирішити справу з
урахуванням поданого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував
у шлюбі з ОСОБА_5 з 10.12.2010 р. Від шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька
ОСОБА_8. У серпні 2013 року відносини між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 погіршились і вони
припинили шлюбні стосунки, а в
подальшому шлюб між ними було
розірвано. В серпні 2013 р. відповідач
забрала дитину та переїхала з нею до
своїх батьків, що проживають в АДРЕСА_2
де і проживає на цей час. Відповідач
звернулася до правоохоронних органів з
заявою про завдання їй ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень. Кримінальне провадження за
її заявою на даний час триває. З серпня
2013 р. відповідач категорично
відмовляється надавати позивачам
можливість бачитися з малолітньою
ОСОБА_8 та приймати участь у її
вихованні. З серпня 2013 р. позивачі
бачилися з дитиною лише одного разу на
короткий час в лютому 2014 р. на день
народження ОСОБА_8 Позивачі за місцем
проживання та роботи характеризуються
з позитивної сторони, за місцем
проживання мають належні
матеріально-побутові умови. Позивач
ОСОБА_1 має заборгованість за
аліментами на утримання дочки ОСОБА_8
за період з 01.05.2012 р. по 01.11.2013 р. в сумі
7159,21 грн. В період з серпня 2013 р. по
січень 2014 р. сплачено одноразово 1400 грн.
у листопаді 2013 р. Згідно з
консультацією психолога від 31.12.2013 р.
дитина ОСОБА_8 має неврозопоідбний
стан, нічний та денний енурез, страхи та
порушення сну.

Зазначені обставини підтверджуються
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами та показаннями
свідка ОСОБА_9, яка показала, що батько,
бабуся та дідусь дитини намагалися
побачитись з нею на її день народження
у лютому 2013 року. Коли всі зайшли в
будинок, дитина злякалася та побігла до
матері. Батько залишив подарунок та
пішов.

Згідно з висновком органу опіки та
піклування Новомаячкіської сільської
ради затвердженого рішенням
виконавчого комітету № 7 від 26.02.2014 р.,
рекомендовано відповідачу дати дозвіл
на спілкування з донькою позивачам.

Правовідносини між позивачами та
відповідачем щодо здійснення права на
участь у вихованні дитини врегульовано
статтями 159, 257 та 263 Сімейного кодексу
України. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК
України якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України, баба,
дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 СК України,
батьки чи інші особи, з якими проживає
дитина, не мають права перешкоджати у
здійсненні бабою, дідом, прабабою,
прадідом своїх прав щодо виховання
внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди
чиняться, баба, дід, прабаба, прадід
мають право на звернення до суду з
позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України, спір
щодо участі баби, діда, прабаби,
прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима
у вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1 як батько дитини, та позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_2, як дід та баба, мають
право брати участь у вихованні дитини
та вимагати усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною, оскільки
відповідач чинить такі перешкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд вважає, що доводи відповідача про
неправомірну поведінку ОСОБА_1 щодо неї
не підтверджені належними доказами,
оскільки сам факт наявності
кримінальних проваджень відносно
ОСОБА_1 не свідчить про встановлення
певних обставин та вини позивача. Вина
позивача може бути встановлена вироком
суду або постановою у справі про
адміністративне правопорушення, проте,
як встановлено судом, такі рішення не
приймалися.

Суд також враховує, що позивачі мають
позитивні характеристики, обставин,
які можуть перешкоджати їх спілкуванню
з дитиною за місцем їх проживання,
судом не встановлено. Суд також не
вбачає підстав для присутності інших
осіб під час побачень з дитиною.

Посилання відповідача на дані, що
зазначені у консультації психолога суд
сприймає критично, оскільки така
консультація отримана лише 31.12.2013 р.,
через 6 місяців після припинення
шлюбних стосунків та переїзду
відповідача з дитиною, містить
загальні формулювання. Тому суд не може
зробити категоричний висновок, що
зазначені в консультації розлади
пов'язані саме з протиправною
поведінкою батька, діда або баби.

Таким чином, суд вважає, що небажання
відповідача надати будь-яку можливість
колишньому чоловіку, а також діду та
бабусі дитини, для спілкування з
дитиною є необґрунтованою та
зумовленою наявністю особистих
неприязних стосунків з позивачами, а не
інтересами самої дитини. Разом з тим,
суд вважає, що для реалізації права
позивачів на спілкування з дитиною та
участі у її вихованні, достатньо буде
для батька - двох вихідних на місяць,
для діда та баби - по одному вихідному
дню на місяць. Крім того, суд вважає за
можливе зменшити час перебування
дитини у позивачів. Таким чином,
відповідач матиме можливість
спілкування з дочкою у вихідні дні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 підлягають
частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 10, 60, 212-215
ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5
задовольнити частково.

Визначити для ОСОБА_1 спосіб участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
шляхом надання йому систематичних
побачень та вільного спілкування, не в
присутності ОСОБА_5, з донькою ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 кожної
першої та третьої суботи місяця,
починаючи з 9.00 год. до 18.00 год.

Визначити для ОСОБА_2 спосіб участі у
вихованні онуки та спілкуванні з нею
шляхом надання їй систематичних
побачень та вільного спілкування, не в
присутності ОСОБА_5, з донькою ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 кожної
другої суботи місяця, починаючи з 09.00
год. до 18.00 год.

Визначити для ОСОБА_3 спосіб участі у
вихованні онуки та спілкуванні з нею
шляхом надання йому систематичних
побачень та вільного спілкування, не в
присутності ОСОБА_5, з донькою ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 кожної
четвертої суботи місяця, починаючи з
09.00 год. до 18.00 год.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Є.О.
Никифоров