Номер провадження: 22-ц/785/8157/14
Головуючий у першій інстанції Шепітко
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Публічне
акціонерне товариство «Марфін Банк»,
про розірвання шлюбу та поділ майна
подружжя, за апеляційною скаргою
ОСОБА_4, представника ОСОБА_2, на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 29. 07. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

10. 04. 2012 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя у вигляді автомобіля.

В подальшому ОСОБА_2 змінювала позовні
вимоги і остаточно в уточненій
позовній заяві від 23. 07. 2014 р. з
урахуванням уточнення до позовної
заяви від 29. 07. 2014 р. просила поділити
спільне майно подружжя шляхом визнання
за ОСОБА_3 права власності на
автомобіль Suzuki Grand Vitara, держномер
НОМЕР_1, а за нею право власності на
земельну ділянку площею 0,112 га по
АДРЕСА_2 з посиланням на приблизну
рівність вартості автомобіля та
земельної ділянки.

В зустрічній позовній заяві від 26. 10. 2012
р. ОСОБА_3 просив розірвати
зареєстрований між сторонами шлюб у
зв'язку з тим, що відносини між ними не
склалися, вони проживають роздільно,
він має намір створити нову сім'ю, а
також поділити спільне майно, нажите
під час шлюбу, в подальшому змінював
позовні вимоги і остаточно в
уточненому позові від 13. 11. 2013 р. просив
розірвати шлюб між сторонами і
поділити спільне майно, нажите під час
шлюбу, зі збереженням за ОСОБА_3
автомобіля Suzuki Grand Vitara, держномер
НОМЕР_1, з зобов'язанням з повернення
боргу ОСОБА_6 в сумі 18000 доларів США і
земельної ділянки площею 0,0112 га по
АДРЕСА_2 з зобов'язанням з повернення
кредиту ВАТ МТБ в сумі 74223,38 доларів США
та збереженням за ОСОБА_2 кв. АДРЕСА_1,
вартість якої збільшилася після
ремонту і складає 100000 доларів США, і
гаражу з каменю для збереження
автомобіля вартістю 4000 доларів США.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 29. 07. 2014 р. позов ОСОБА_2 та
зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, зареєстрований 21. 11. 2003 р.
міським відділом реєстрації актів
громадянського стану Одеського
обласного управління юстиції, актовий
запис № 1670. В порядку поділу майна
подружжя визнано за ОСОБА_3 право
особистої власності на автомобіль Suzuki
Grand Vitara, держномер НОМЕР_1, і на 1/2 частки
земельної ділянки площею 0,112 га, що
розташована на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, АДРЕСА_2, а за ОСОБА_2 право
особистої власності на 1/2 частки
земельної ділянки площею 0,112 га, що
розташована на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, АДРЕСА_2, зі стягненням з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок
компенсації особисто оплачених коштів
по кредиту за період з 01. 12. 2011 р. по 09. 07.
2014 р. за вказану земельну ділянку у
розмірі 132708,43 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
представника ОСОБА_2, ставиться питання
про скасування рішення суду в частині
визначення порядку спільного майна як
незаконного та необґрунтованого з
ухваленням в цій частині нового
рішення, за яким визнати за ОСОБА_3
право приватної власності на
автомобіль Suzuki Grand Vitara, держномер
НОМЕР_1, припинивши право спільної
сумісної власності на це майно ОСОБА_2
та визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,0112 га, що розташована на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, АДРЕСА_2, припинивши право
спільної сумісної приватної власності
на це майно ОСОБА_3 з вилученням у
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку. Зокрема, вказано, що
рішення суду обґрунтовано взаємно
суперечливими висновками, не
застосовано положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК
України, ч. 2 ст. 365 ЦК України щодо
обов'язкової згоди одного з подружжя на
отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, а також ч. ч. 2, 3
ст. 70 СК України щодо права відступати
від засади рівності часток подружжя та
врахування інтересів неповнолітньої
доньки подружжя, неправильно
застосовані положення ч. 4 ст. 65 СК
України щодо правовідносин подружжя за
зобов'язаннями по кредитному договору
та положення ч. ч. 6, 7 ст. 57 СК України.
Зазначено, що суд на порушення вимог
закону застосував компенсаційне
стягнення з ОСОБА_3, який не вносив
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, 1/2 вартості
автомобіля, якого ОСОБА_2 не вимагала за
позовом і не давала згоди на його
отримання, а також компенсаційне
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
коштів, сплачених ним особисто в
погашення кредиту, який мало бути
повернуто до 05. 06. 2028 р., що не входило до
заявлених ним у зустрічному позові
вимог, і, що суд має враховувати не
ринкову вартість земельної ділянки на
час розгляду справи, а усі кошти
витрачені на земельну ділянку. Вказує,
що внаслідок застосування
взаємовиключних положень
законодавства суд дійшов до висновку
про стягнення з ОСОБА_2 разом з поділом
спільного майна грошової суми, яка
майже вдвічі перевищує вартість
виділеної їй в спільному майні частки.
Звертає увагу, що кредит остаточно було
погашено без її згоди і ОСОБА_3 не
виконує свої зобовязання по утриманню
дитини, а сама ОСОБА_2 тимчасово не
працює. З урахуванням цього і майнового
стану просила відстрочити сплату
судового збору у справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 12. 09. 2014 р. відстрочено
сплату судового збору за подання
апеляційної скарги до ухвалення
судового рішення в апеляційній
інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_4,
представник ОСОБА_2, підтримав
додаткові письмові пояснення, в тому
числі щодо неприйнятності укладення
мирової угоди, і доводи апеляційної
скарги.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_7, представник ОСОБА_3,
вказує на обґрунтованість рішення суду
і просить залишити його без змін, а в
письмовій заяві ОСОБА_7, представника
ОСОБА_3, яка надійшла до суду 11. 11. 2014 р.,
зазначається, що відповідно до
рекомендації судової колегії було
запропоновано позивачу укласти мирову
угоду, але представник ОСОБА_2
відмовився від пропозиції по укладенню
мирової угоди, і тому заявник вважає, що
рішення суду першої інстанції у даній
справі було прийнято з додержанням
норм процесуального та матеріального
права.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання апеляційного суду
осіб, які беруть участь у справі, не
перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи та
рішення суду лише в частині, що
стосується поділу майна подружжя, в
межах позовних вимог та апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
наступного.

Задовольняючи частково вимоги сторін у
справі щодо поділу спільного майна
подружжя суд першої інстанції виходив
з недоведеності факту збільшення
ринкової вартості належної ОСОБА_2
АДРЕСА_1 та факту права власності у
сторін на кам'яний гараж вартістю 4000
доларів США та відсутності підстав для
урахування розписки від 01. 11. 2007 р. про
отримання ОСОБА_3 коштів у розмірі 18000
доларів США у ОСОБА_8 для купівлі
автомобіля тому, що кошти були отримані
особисто ОСОБА_2 без погодження з
дружиною і не доведено факт отримання
цих коштів в інтересах сім'ї на
придбання автомобіля, у зв'язку з чим
розглядав як спільне майно, яке
підлягає поділу, лише земельну ділянку
в АДРЕСА_2 і автомобіля Suzuki Grand Vitara з
урахуванням кредитних зобов'язань за
договором ОСОБА_3 з ВАТ «Морський
транспортний банк», яке поділив між
сторонами в порядку, викладеному у
рішенні суду у справі.

Проте з висновками суду в частині
поділу майна між сторонами в повному
обсязі погодитися не можна з таких
підстав.

Частини 6, 7 ст. 57 СК України визначають,
що суд може визнати особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
майно, набуте нею, ним за час їхнього
окремого проживання у зв'язку з
фактичним припиненням шлюбних
відносин. Якщо у придбання майна
вкладені крім спільних коштів і кошти,
що належали одному з подружжя, то
частка у цьому майні, відповідно до
розміру внеску, є його особистою
приватною власністю.

За ст. ст. 60, 61 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу) і
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Відповідно до положень ст. ст. 69-71
Сімейного кодексу України, ст. 372 ЦК
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності; у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором; майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі, а якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом.

У разі наявності в майні, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, неподільних речей, то в силу
частини другої статті 71 СК України такі
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними, з присудженням одному з
подружжя грошової компенсації, замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно, і за змістом частин
четвертої, п'ятої статті 71 СК України
присудження такої грошової
компенсації можливе лише за згодою
того з подружжя, якому вона
присуджується, а також за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

У разі невчинення таких дій, а також
невчинення одним із подружжя дій щодо
припинення права другого з подружжя на
частку у спільному майні, передбачених
статтею 365 ЦК України, а неподільні речі
не можуть бути реально поділені між
подружжям відповідно до їхніх часток,
суд визнає ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу й
залишає майно в їхній спільній
частковій власності.

Вказана правова позиція міститься і в
роз'ясненнях п. 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21. 12. 2007
р. «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» та у
постановах Верховного Суду України по
окремим справам.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

За ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні
спору про поділ майна суд може
відступити від засади рівності часток
подружжя за обставин, що мають істотне
значення, зокрема якщо один із них не
дбав про матеріальне забезпечення
сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив
спільне майно, витрачав його на шкоду
інтересам сім'ї; а за ч. 3 ст. 70 СК України
за рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Із роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України в п. п. 23, 24 постанови від 21.
12. 2007 р. № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вбачається,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

Судом встановлено, що 21. 11. 2003 р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано
шлюб, від якого вони мають доньку,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
ОСОБА_2

За рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 26. 12. 2012 р. з ОСОБА_3 на
утримання доньки на користь ОСОБА_2
стягнуто аліменти.

У період шлюбу сторони стали
власниками:

- автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який
зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 від 15. 12. 2007
р., виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУ МВС
України в Одеській області з правом
керування ОСОБА_2;

- земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), площею 0,112 га, що
розташована на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, АДРЕСА_2, що зареєстрована за
ОСОБА_3 на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 28. 11. 2008 р. на основі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 06. 06. 2008 р.

За посвідченим приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу кредитним договором № 01017/RO від
06. 06. 2008 р., укладеним між ВАТ «Морський
транспортний банк» та ОСОБА_3, банк
надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі
74223,38 доларів США на придбання
земельної ділянки і на сплату
страхових платежів, передбачених цим
договором. Забезпеченням виконання
договору виступає іпотека земельної
ділянки по АДРЕСА_2 і порука ОСОБА_2

Вказаний кредит погашався під час
знаходження сторонами у
зареєстрованому шлюбі, у тому числі за
період з 01. 12. 2011 р. по 09. 07. 2014 р., коли
сторони проживали окремо та припинили
шлюбні відносини і ведення спільного
господарства, і ОСОБА_3 особисто було
сплачено по вказаному кредиту грошові
кошти у розмірі 16862,52 доларів США, що за
курсом НБУ на час розгляду справи
становить 202142,83 грн. (1198,77 грн. за 100
доларів США), і кредит погашено в
повному обсязі і зобовязання перед ВАТ
«Морський транспортний банк» за
кредитним договором № 01017/RO від 06. 06. 2008
р. виконані повністю.

Згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 1044 від
29. 03. 2013 р., проведеної ОНДІСЕ, ринкова
вартість автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, за станом на 29. 03. 2013 р. становить
123510 грн.

У відповідності до висновку судової
земельно-технічної експертизи № 8366 від
08. 05. 2014 р., проведеної ОНДІСЕ, найбільш
вірогідна ринкова вартість земельної
ділянки, площею 0,112 га, по АДРЕСА_2
складає 138868,8 грн.

Вказані обставини підтверджені
матеріалами справи і сторонами не
оспорюються.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку, що поділу між сторонами як
спільне сумісне майно подружжя
підлягають автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2007
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, і земельна ділянка площею
0,112 га по АДРЕСА_2 з урахуванням боргів
подружжя та правовідносин за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї, з кредитного договору № 01017/RO від
06. 06. 2008 р., укладеного між ВАТ «Морський
транспортний банк» та ОСОБА_3, для
придбання вказаної земельної ділянки,
а також тієї обставини, що остання сума
погашення кредиту в розмірі 16862,52
доларів США, що за курсом НБУ на час
розгляду справи судом першої інстанції
становить 202142,83 грн., була сплачена
особисто ОСОБА_3 за рахунок його
особистих грошових коштів за період з
01. 12. 2011 р. по 09. 07. 2014 р., коли сторони
проживали окремо та припинили шлюбні
відносини і ведення спільного
господарства.

Разом з тим, з урахуванням
вищенаведених правових положень
апеляційний суд приходить до висновку,
що у такому випадку належить виділити
кожній із сторін в ідеальних долях по 1/2
частині спірних автомобіля та
земельної ділянки з урахуванням вимог
сторін щодо поділу майна у зв'язку з
тим, що вони не домовилися про порядок
поділу цього майна.

При цьому, враховується відсутність
заперечень ОСОБА_3 на виділення
сторонам по 1/2 частині земельної
ділянки і відсутність згоди ОСОБА_2 на
отримання компенсації за 1/2 частину
неподільного об'єкта спільної
власності - автомобіля та відсутність
попереднього внесення ОСОБА_3
відповідної грошової суми (компенсації
за частку в автомобілі) на депозитний
рахунок суду.

Крім того, при такому розподілі
апеляційний суд вважає необхідним
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2
частини від 202142,83 грн. - розміру
особистих коштів, які витратив ОСОБА_3 в
період, коли сторони проживали окремо
та припинили шлюбні відносини і
ведення спільного господарства на
погашення кредиту, отриманого для
придбання спірної земельної ділянки, і
відсутність згоди ОСОБА_2 на дострокове
погашення у такому випадку не є
перешкодою для такого поділу.

Апеляційний суд за відсутності доказів
не вбачає підстав, передбачених ст. 70 СК
України, для відступу від засади
рівності часток подружжя на користь
ОСОБА_2

З урахуванням викладених обставин і
відповідно до вимог ст. ст. 303, 309 ЦПК
України апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду в частині
поділу майна подружжя належить
скасувати і ухвалити нове рішення, за
яким визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
власності за кожним на 1/2 частину
автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
номер кузова НОМЕР_2, і на 1/2 частину
земельної ділянки, площею 0,112 га,
розташованої на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області в АДРЕСА_2 та зі стягнненням з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми
в розмірі 101071,42 грн., а в іншій частині
рішення суду належить залишити без
змін.

Одночасно відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України належить стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 505,33
грн. у зв'язку з відстроченням їй сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги до ухвалення судового рішення
апеляційною інстанцією і з урахуванням
лише часткового задоволення її
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 314,
316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 29. 07. 2014 р. скасувати і
ухвалити нове рішення в частині поділу
майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину земельної ділянки, площею 0,112
га, розташованої на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області в АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину земельної ділянки, площею 0,112
га, розташованої на території
Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області в АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову суму в розмірі 101071,42 грн.

В іншій частині рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 29. 07. 2014 р.
Суворовського районного суду м. Одеси
від 29. 07. 2014 р. залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати в розмірі 505,33 грн.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков