Ухвала

іменем україни

26 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Коротуна В.М.,

Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції Донецької області про визнання
неправомірними дій державного
виконавця, скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаною скаргою, у якій просила
визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сніжнянського
міського управління юстиції Донецької
області (далі - ВДВС Сніжнянського МУЮ
Донецької області); скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 28
січня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Сніжнянського МУЮ Донецької
області Герасименко О.О.
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
документа у зв'язку з тим, що відсутній
ідентифікаційний номер боржника, проте
такі дії заявник вважає
неправомірними. У лютому 2014 року ОСОБА_3
вже зверталася до суду з позовом до
ВДВС Сніжнянського МУЮ Донецької
області про визнання дій державного
виконавця неправомірними, але
провадження у справі було закрито.
Оскільки ухвалу про закриття
провадження у справі вона отримала 28
лютого 2014 року, тому просила поновити
строк на оскарження.

Ухвалою Сніжнянського міського суду
Донецької області від 19
березня 2014 року скаргу задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до
суду з указаною скаргою.

Скасовано постанову державного
виконавця ВДВС Сніжнянського МУЮ
Донецької області Герасименко О.О. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Зобов'язано посадових осіб ВДВС
Сніжнянського МУЮ Донецької області
відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом від 17 січня 2014 року №
244/1925/13-ц.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 15 квітня 2014 року ухвалу
суду першої інстанції скасовано, в
задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, постановити нову ухвалу,
якою скаргу задовольнити в повному
обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом.

Зміст ухвали суду
апеляційної інстанції передбачено в
ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема,
зазначаються узагальнені доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі; встановлені судом першої
інстанції обставини; мотиви, з яких
апеляційний суд виходив при
постановленні ухвали, і положення
закону, яким він керувався; у разі
відхилення апеляційної скарги
зазначаються мотиви її відхилення.

Однак ухвала суду апеляційної
інстанції зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції про задоволення скарги
ОСОБА_3 й постановляючи нову ухвалу про
відмову в задоволенні указаної скарги,
апеляційний суд виходив з того, що
виданий Сніжнянським міським судом
Донецької області виконавчий лист від
17 січня 2014 року № 244/1925/13-ц не
відповідає вимогам, передбаченим ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», так як в ньому не
зазначено ідентифікаційний номер та
відомості про серію та паспорт
боржника.

Проте з такими висновками погодитися
не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа
встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», якою
передбачено, що потрібно зазначати у
виконавчому листі індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
(фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього
Закону встановлено, що у разі
невідповідності змісту виконавчого
листа вимогам статті 18 державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні
для проведення виконавчих дій
пояснення, довідки та іншу інформацію,
у тому числі й конфіденційну.

Отже, помилковим є висновок
апеляційного суду про те, що
відсутність у виконавчому листі певних
даних про особу боржника є підставою
для відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване судове рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
припустився помилки в застосуванні
матеріального та процесуального
закону, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд першої
інстанції правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормами матеріального права, які
підлягають застосуванню, повно,
всебічно та обґрунтовано встановив
обставини справи, надав належну оцінку
наявним у справі доказам, в результаті
чого постановив законну й обґрунтовану
ухвалу, яка відповідає вимогам ст. ст.
213, 214 ЦПК України.

Висновок суду першої інстанції про
задоволення скарги ОСОБА_3
узгоджується з правовою позицією, яка
висловлена Верховним Судом України в
постановах від 21 травня 2014 року у
справі № 6-45цс14 та 25 червня 2014
року у справі № 6-62цс14, які відповідно
до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних

повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України; суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково, ухвала
суду апеляційної інстанції -
скасуванню із залишенням ухвали суду
першої інстанції в силі з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 15 квітня 2014 року скасувати,
ухвалу Сніжнянського міського суду
Донецької області від 19
березня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.
Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак