Справа № 203/618/13- ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року

Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник І.О.

за участю : позивача – ОСОБА_1,

представника відповідача – ОСОБА_2,

представник відповідача – ОСОБА_3,

третьої особи – ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську заяву
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про роз’яснення
рішення суду від 17 листопада 2014 року по
цивільній справі № 203/618/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, третя особа –
ОСОБА_4, про визнання звільнення
незаконним, скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2014 року
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
звернулося до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська із заявою про
роз’яснення рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 листопада 2014 року по цивільній справі
№ 203/618/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, третя особа – ОСОБА_4,
про визнання звільнення незаконним,
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, в якій
просило суд роз’яснити на яку посаду
відповідач повинен поновити позивача,
оскільки посада, яку займав позивач до
звільнення у штатному розписі
відповідача відсутня, крім того
відповідач просив суд роз’яснити
рішення в частині зазначення суми
середньомісячного заробітку, який
підлягає негайному виконанню і
стягненню з відповідача, а отже
викладене на думку відповідача
призвело до унеможливлення виконання
останнім рішення суду. (а.с. 53-55, т. -3)

У судовому засіданні представники
відповідача та третя особа заявлену
заяву про роз’яснення рішення суду
підтримали в повному обсязі та
наполягали на її задоволенні. (а.с. 78)

Позивач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви
відповідача про роз’яснення рішення
суду від 17.11.2014 року, посилаючись на те,
що в рішенні суду чітко і зрозуміло
визначена попередня посада на якій
відповідач повинен поновити позивача,
а також судом було визначено на
підставі довідки про розрахунок
середньої заробітної плати, наданої
відповідачем, що середньоденний
заробіток позивача становить 245 грн. 32
коп., виходячи з якого відповідач
повинен виплатити позивачу
середньомісячний заробіток не більше
ніж за один місяць, у зв’язку з чим
позивач посилався на те, що зміст заяви
відповідача фактично порушує питання
про зміну рішення та про внесення в
нього нових даних на підставі
документів, доданих до заяви, які не
були предметом судового розгляду, тому
просив суд відмовити у задоволенні
заяви в повному обсязі. (а.с. 74-76, т. - 3)

Ознайомившись із заявою про
роз’яснення рішення, вислухавши
пояснення сторін та дослідивши
матеріали даної цивільної справи суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014
року Кіровським районним судом м.
Дніпропетровська було ухвалено
рішення по цивільній справі № 203/618/13-ц
за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, третя особа – ОСОБА_4,
про визнання звільнення незаконним,
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, яким
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково та яким частина задоволених
вимог підлягала негайному виконанню, а
саме поновлення з 04 січня 2013 року
ОСОБА_1 на посаді завідувача відділу
експертизи тимчасової
непрацездатності та надання
матеріального забезпечення Виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та стягнення
середньомісячного заробітку, не більше
ніж за один місяць, що підтверджується
рішенням суду від 17.11.2014 року, наявним в
матеріалах справи. (а.с. 36-40, т. -3)

Також судом встановлено, що на підставі
вищезазначеного рішення суду від 17.11.2014
року було видано два виконавчих листа,
що підтверджується копіями виконавчих
листів та ухвалою суду від 19.11.2014 року,
наявними в матеріалах справи. (а.с. 46-47, 50
т. - 3)

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, яким розглядає трудовий спір.

Статтею 221 ЦПК України передбачено,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Подання заяви про
роз'яснення рішення суду допускається,
якщо воно ще не виконане або не
закінчився строк, протягом якого
рішення може бути пред'явлене до
примусового виконання.

Суд при вирішенні заявленої заяви про
роз’яснення рішення суду в частині
визначення посади на яку позивач
повинен бути поновлений відповідачем
виходив з того, що поновлення на роботі
– це повернення працівника в
попередній стан, який існував до його
незаконного звільнення, тому правовими
наслідками поновлення на роботі
працівника є надання йому попередньої
роботи (посади), з тими ж
функціональними обов’язками, які мали
місце до звільнення, здійснення оплати
всього часу вимушеного прогулу у
зв’язку з незаконним звільненням,
поновлення безперервного стажу роботи,
у тому числі стажу для відпустки та
поновлення у всіх правах за цією
посадою (отримання надбавок тощо).

Окрім цього, суд також приймає до уваги,
що відповідно до змісту ст.ст. 24, 31, ч. 5
ст. 235 КЗпП України, ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження», негайне
виконання рішення суду означає
обов’язок, а не право власника не
пізніше наступного дня після
проголошення судового рішення видати
наказ (розпорядження) про поновлення
працівника на роботі і фактично
допустити його до виконання попередніх
обов’язків.

Враховуючи вищевикладене, суд при
вирішенні заяви про роз’яснення
рішення суду від 17.11.2014 року в частині
визначення посади на якій позивач
повинен бути поновлений, виходив з
того, що відповідно до положень ст. 221
ЦПК України роз’яснення рішення суду
можливе тоді, коли воно є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію, однак як
вбачається з встановлених обставин
справи в рішенні суду чітко визначена
попередня посада позивача на якій він
підлягає негайному поновленню, а саме
завідувач відділу експертизи
тимчасової непрацездатності та
надання матеріального забезпечення
Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та відповідно до
положень ст. 235 КЗпП України вказано
період з якого позивач підлягає
поновленню на вищезазначеній посаді, а
отже труднощів, які б ускладнювали
реалізацію виконання рішення суду
відсутні, тому посилання відповідача
про роз’яснення рішення суду шляхом
внесенням змін до резолютивної частини
рішення в частині зазначення іншої
посади, яку займав позивач є
безпідставним, оскільки зазначені
обставини в разі їх внесення судом
призведуть не до тлумачення змісту
написаного у рішенні, а до зміни змісту,
що неможливо відповідно до чинного
законодавства України, а отже суд
вважає необхідним відмовити
відповідачу в частині роз’яснення
рішення суду від 17 листопада 2014 року в
частині внесення змін про посаду на яку
повинен бути поновлений позивач.

Суд вирішуючи питання щодо
роз’яснення рішення суду в частині
визначення суми середньомісячного
заробітку, яка підлягає негайному
виконанню і стягненню з відповідача
виходив з того, що суди повинні в усіх
випадках відповідно до ст. 217 ЦПК
України зазначати в рішенні про
негайне його виконання в частині
стягнення заробітної плати не більше
ніж за один місяць, що і було здійснено
під час ухвалення судом рішення суду
від 17 листопада 2014 року та визначено в
тексті рішення на підставі довідки про
розрахунок середньої заробітної плати,
наданої Дніпропетровським обласним
відділенням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (а.с .141, т. -1) та
відповідно до п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08
лютого 1995 року № 100 середньоденний
заробіток позивача, який становить 245
грн. 32 коп., виходячи з якого відповідач
повинен виплатити позивачу
середньомісячний заробіток не більше
ніж за один місяць, суд приймаючи до
уваги, що роз’яснення рішення суду
можливе тоді, коли воно є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію,
приходить до висновку, що рішення в
даній частині є зрозумілим, відсутні
перешкоди для його виконання, тому у
задоволенні вказаної заяви про
роз’яснення рішення суду в даній
часині необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 31, ч. 1, 5 ст. 235 КЗпП України, ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 208-210, 217, 221 ЦПК
України, суд –

В И Р І Ш И В :

Дніпропетровському
обласному відділенню Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності у задоволенні
заяви про роз’яснення рішення суду від
17 листопада 2014 року по цивільній справі
№ 203/618/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, третя особа – ОСОБА_4,
про визнання звільнення незаконним,
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди –
відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

Ф.Ф. Маймур