У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія» про
заміну стягувача у виконавчому
провадженні у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дочірній Банк Сбербанку Росії» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 04
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 26 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія» (далі -
ТОВ «Українська боргова компанія»)
звернулося до суду з вказаною заявою,
посилаючись на те, що на виконанні у
Червоногвардійського органу ДВС
Макіївського міського управління
юстиції та Кіровського ВДВС
Макіївського міського управління
юстиції перебувають виконавчі
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-6427,
виданого Шевченківським районним
судом м. Києва 02 серпня 2011 року,
про стягнення боргу з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії».

30 серпня 2013 року між ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» був
укладений договір факторингу № 30/08-13,
відповідно до якого ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» відступив на користь
ТОВ «АНСУ» своє право грошової вимоги
заборгованості до ОСОБА_4 за кредитним
договором № 02-В/08/23/ФО/І від 08 липня 2008
року, що був укладений між ЗАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»,
правонаступником якого є ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії», і ОСОБА_4, а також
до ОСОБА_5, яка є поручителем за
договором поруки від 08 липня 2008
року.

30 серпня 2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ
«Українська боргова компанія» був
укладений договір відступлення права
вимоги № ЗА, за яким ТОВ «Українська
боргова компанія» набула права
кредитора щодо грошової вимоги за
кредитним договором № 02-В/08/23/ФО/І від 08
липня 2008 року, що був укладений між ЗАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»,
правонаступником якого є ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії», і ОСОБА_4, а також
до ОСОБА_5, яка є поручителем за
договором поруки від 08 липня
2008 року.

У зв'язку з цим заявник просив суд
замінити стягувача у вказаному
виконавчому провадженні на ТОВ
«Українська боргова компанія».

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 листопада 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від
26 червня 2014 року, у задоволенні заяви
ТОВ «Українська боргова компанія» про
заміну стягувача - відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Українська
боргова компанія», посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
постановити нову ухвалу по суті
заявлених вимог.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
заміну сторони виконавчого
провадження, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувач ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» та боржники ОСОБА_4,
ОСОБА_5, державний виконавець до суду з
такими заявами не звертались. Також,
заявником не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що згідно договору факторингу №
30/08-13 від 30 серпня 2013 року ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росїї»
відступив на користь ТОВ «АНСУ» право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 02-В/08/23/ФО/І від 08 липня 2008
року.

Такі висновки судів не відповідають
вимогам закону та не ґрунтуються на
матеріалах справи.

Судом установлено, що заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12 серпня 2010 року по справі №
2-6427/10 за позовом ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості, позовні
вимоги ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» задоволено та стягнуто
солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість 94 233 грн. 16 коп. та судові
витрати у розмірі 1 062 грн. 33 коп., а
всього 95 295 грн. 49 коп. (а. с. 53-54).

01 вересня 2011 року заступником
начальника Червоногвардійського
органу ДВС Макіївського міського
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 28433052 на виконання виконавчого
листа Шевченківського районного суду
м. Києва № 2- 6427, виданого 02 серпня 2011
року, про стягнення боргу з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» солідарно (а. с. 79).

01 вересня 2011 року державним виконавцем
Кіровського ВДВС Макіївського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 1468/5 на виконання
виконавчого листа Шевченківського
районного суду м. Києва № 2-6427 про
стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»
солідарно (а. с. 81).

30 серпня 2013 року між ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» був
укладений договір факторингу № 30/08-13,
відповідно до якого ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» відступив на користь
ТОВ «АНСУ» своє право грошової вимоги
за кредитними договорами до боржників
(а. с. 83-92).

30 серпня 2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ
«Українська боргова компанія» був
укладений договір відступлення права
вимоги № ЗА, за яким ТОВ «Українська
боргова компанія» набула права
кредитора щодо грошової вимоги за
кредитним договором № 02-В/08/23/ФО/І від 08
липня 2008 року, що був укладений між ЗАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»,
правонаступником якого є ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії», і ОСОБА_4, а також
до ОСОБА_5, яка є поручителем за
договором поруки від 08 липня 2008
року (а. с. 95-105).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у
разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
сторони суд замінює сторону
виконавчого провадження її
правонаступником.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником.

Суди, відмовляючи у задоволенні заяви,
виходили з того, що сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Ні стягувач (ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії»), ні боржники
(ОСОБА_4, ОСОБА_5), а також державний
виконавець до суду з заявами про заміну
сторони виконавчого провадження її
правонаступником не звертались.

При цьому суди не звернули уваги, що
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні (крім випадків,
передбачених ст. 515 ЦК України) може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього
Кодексу до нового кредитора переходять
права первісного кредитора в
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

Як вбачається з матеріалів справи
стягувачем є ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії», яке передало право
вимоги за кредитним договором
№ 02-В/08/23/ФО/І від 08 липня 2008 року,
та договором поруки №
02-В/08/23ФО/І/S-2 - ТОВ «АНСУ» (а. с. 83-92), а те у
свою чергу відступило право вимоги ТОВ
«Українська боргова компанія» (а. с.
95-107).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК
України та ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
кредитора в зобов'язанні він
замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч.
1 ст. 512 ЦК України, у разі передання
кредитором своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги)
чи правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається
поза межами виконавчого провадження у
разі смерті кредитора, припинення
юридичної особи чи відступлення права
вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження»,
ст. 378 ЦПК України за заявою
заінтересованої сторони зобов'язання,
якою є правонаступник, що отримав від
попереднього кредитора всі права та
обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й
право бути стороною виконавчого
провадження.

Таким чином суди на вказані норми
матеріального і процесуального права
уваги не звернули, не встановили
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи та дійшли
передчасного висновку про відмову у
задоволенні заяви, відповідно до ст. 338
ЦПК України судові рішення підлягають
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія»
задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 04 листопада 2013
року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 26 червня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко