Провадження № 2/537/25/2014
Справа № 537/4230/13-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 року

Крюківський районний суд м. Кременчука
Полтавської області у складі
головуючого судді Мурашової Н.В., за
участі секретаря Омельченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчук
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" за
участі третіх осіб приватного
нотаріуса Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання кредитного договору
неукладеним та розірвання договору
іпотеки, -

в с т а н о в и в :

03.05.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
за участі третьої особи приватного
нотаріуса Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_3, в якому
просив визнати недійсними кредитний
договір №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року та
договір іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008
року. Зобов'язати Крюківський ВДВС
Кременчуцького МУЮ зупинити виконавче
провадження №31909904, відкрите на
виконання виконавчого листа №2-714,
виданого 09.04.2010 року Крюківським
районним судом м. Кременчука.

В обґрунтування позову зазначив,
що у лютому 2008 року між ним та
начальником Миргородського відділення
Полтавської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» Толмачовою Л.М.
було досягнуто згоди про укладення
депозитного договору під 30% річних.
Також досягнуто згоди про можливість
отримання прибутку у разі одержання
від банку кредиту під заставу
нерухомості зі сплатою 14% річних та
розміщення цих коштів на депозиті.
Позивач указував на те, що внаслідок
шахрайських дій посадової особи банку,
він уклав кредитний договір та договір
іпотеки, однак, коштів не отримав та
договір депозиту не укладав.

Ухвалою Крюківського районного
суду м. Кременчука від 29.08.2012 року до
участі у справі залучено третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог, -
ОСОБА_4

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
11.10.2012 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним кредитний договір,
укладений 06.03.2008 року ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_1 Визнано
недійсним договір іпотеки, укладений
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_1 У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 15.01.2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10.07.2013 року
скасовано рішення Крюківського
районного суду м. Кременчука від 11.10.2012
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 15.01.2013 року, а
справу передано на новий розгляд суду
першої інстанції.

14.11.2013 року під час нового
розгляду до початку слухання справи по
суті ОСОБА_1 змінив предмет і підстави
позову до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль».
Просив визнати неукладеним кредитний
договір №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, а
також розірвати договір іпотеки
№12693/2836/331605 від 06.03.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог з
внесеними змінами ОСОБА_1 зазначив, що у
лютому 2008 року між ним та начальником
Миргородського відділення Полтавської
обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» Толмачовою Л.М. було досягнуто
згоди про укладення депозитного
договору під 30% річних. Також досягнуто
згоди про одержання від банку кредиту
під заставу нерухомості зі сплатою 14%
річних. Позивач указує на те, що
внаслідок шахрайських дій посадової
особи банку, він уклав кредитний
договір та договір іпотеки, однак,
кредитних коштів не отримав та договір
депозиту не укладав. Факт, що ОСОБА_1 не
отримав кошти у ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» за договором кредиту
підтверджено висновком
судово-почеркознавчої експертизи
Харківського НДІ судових експертиз
імені М.С. Бокаріуса №11818 від 13.01.2012
року, яким встановлено, що підписи від
імені ОСОБА_1 у справі на видачу готівки
№036576164 від 07.03.2008 року виконано не
ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідно
до ст. 1054, 1046 ЦК договір кредиту за
аналогією з договором позики є
укладеним з моменту передачі грошей. А
тому ОСОБА_1 просив суд визнати не
укладеним договір кредиту №014/2836/82/101487
від 06.03.2008 року з підстав, що ним не було
отримано грошові кошти від ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль». Разом з тим,
ОСОБА_1 просив розірвати договір
іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008 року, який
є забезпеченням виконання основного
зобов'язання - договору кредиту
№014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, який є
неукладеним.

В судовому засіданні від 24.12.2013 року
ОСОБА_1 та його представник просили
залишити без розгляду первинні позовні
вимоги про визнання недійсними
договору кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008
року та договору іпотеки №12693/2836/331605
від 06.03.2008 року, зобов'язання ВДВС
зупинити виконавчі дії на виконання
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 09.03.2010 року.

Ухвалою Крюківського районного суду
від 24.12.2013 року заяву ОСОБА_1 та його
представника задоволено. Залишено без
розгляду позовні вимоги, а саме в
частині визнання недійсним кредитного
договору №014/2836/82/101487, укладеного 06.03.2008
року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
особі начальника Миргородського
відділення Полтавської обласної
дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
Толмачової Л.М. та ОСОБА_1; визнання
недійсним договору іпотеки №12693/2836/331605,
укладеного між ВАТ "Райфайзен банк
Аваль" та ОСОБА_1 від 06.03.2003 року; а також
позовні вимоги в частині зупинення
виконавчого провадження №31909904,
відкритого на виконання виконавчого
листа №2-714, виданого 09.04.2010 року
Крюківським районним судом м.
Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 345926
грн. 07 коп. до набрання законної сили
рішенням у даній справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_8 підтримали
позовні вимоги з внесеними змінами, з
наведених вище обставин. Просили їх
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» Савченко Л.П. не
визнала позовні вимоги ОСОБА_1 з
внесеним змінами. Просила відмовити в
їх задоволенні.

Представник відповідача подала
письмові заперечення, в яких зазначила,
що укладення кредитного договору від
06.03.2008 року з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»
- було вільним волевиявленням ОСОБА_1
Цей факт підтверджується особисто ним
оформленими документами, необхідними
для отримання кредиту. Також факт
отримання ОСОБА_1 грошей за договором
кредиту підтверджується тим, що він
погашав кредит та 01.07.2009 року він
особисто звернувся до банку з
клопотанням проведення
реструктуризації кредиту для
виконання своїх зобов'язань по
поверненню кредитних коштів. У зв'язку
з чим було укладено додаткову угоду № 1
від 15.07.2009 року до кредитного договору
№014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, за якою
ОСОБА_1 була проведена
реструктуризація у вигляді
капіталізації простроченої
заборгованості, надання кредитних
канікул по тілу кредиту та скасування
нарахованої пені.

Таким чином, сукупність дій ОСОБА_1
свідчить, що він уклав договір кредиту
за власним волевиявленням та отримав
кредитні кошти. Факт виконання
договору боржником і прийняття його
виконання кредитором свідчить про
узгодження сторонами істотних умов та
отримання кредитних коштів.

Кредитний договір є консенсуальним та
вважається укладеним з моменту його
підписання.

В ч.6 п.8 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009
року роз'яснено, що такий спосіб
захисту як визнання договору
неукладеним не передбачений ст. 16 ЦК
України.

З огляду на наведене представник
позивача просила відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з
внесеними змінами.

Суд заслухавши учасників процесу,
дослідивши докази, які подані
сторонами не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін, інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

В ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено,
що сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

В ст.631 ЦК України визначено, що строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту
його укладення.

Судом встановлено, що договір кредиту
№014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року оформлений
сторонами ВАТ "Райфайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль") та ОСОБА_1 у
письмовій формі, підписаний сторонами,
містить істотні умови, передбачені
законом.

Добровільність волевиявлення ОСОБА_1
укласти договір кредиту з ВАТ
"Райфайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль") також
підтверджується власноручно ним
заповненою заявою-анкетою від 03.03.2008
року на отримання кредиту, поданими та
посвідченими ним копіями особистих
документів, а саме копія паспорту та
ідентифікаційного коду, довідкою про
отримані доходи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник також визнали, що
договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008
року з ВАТ "Райфайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль") оформлений у
письмовій формі, підписаний особисто
ОСОБА_1 та містить визначені законом
істотні умови. Визнали, що на момент
підписання договору волевиявлення
ОСОБА_1 щодо отримання кредиту було
добровільним.

Таким чином, суд вважає доведеним факт,
що ОСОБА_1 вільно вибрав контрагента
ВАТ "Райфайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль"), звернувшись до
банку із заявою-анкетою на отримання
кредиту під заставу. ОСОБА_1 дійшов
згоди укласти договір кредиту на
запропонованих банком істотних умовах
договору, що підтверджено власноручним
підписом ОСОБА_1 на письмовому договорі
кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Відповідно до ст.640 ЦК України, договір
є укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії. Договір, що
підлягає нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення.

Як встановлено в ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

В ст.1055 ЦК України, встановлено, що
кредитний договір укладається у
письмовій формі. Кредитний договір,
укладений з недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Відмова від одержання кредиту
регулюється ст.1056 ЦК України. Так,
позичальник має право відмовитися від
одержання кредиту частково або в
повному обсязі, повідомивши про це
кредитодавця до встановленого
договором строку його надання, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1
вільно вибрав контрагента (звернувшись
з офертою до банку), прийняв пропозицію
банку щодо істотних умов договору
кредиту (акцепт), вільно підписав
договір кредиту, оформлений в
передбаченій законом письмовій формі,
відповідно до положень ст.1056 ЦК України
не відмовився від одержання кредиту у
строк, передбачений п.1.1.3, п.1.1.5, п.4.8.2.,
п.6.2 договору.

Більш того, після оформлення договору
кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року
ОСОБА_1 особисто звернувся до банку
01.07.2009 року з клопотанням провести
реструктуризацію кредиту. У зв'язку з
чим між банком та ОСОБА_1 було укладено
додаткову угоду № 1 від 15.07.2009 року до
кредитного договору №014/2836/82/101487 від
06.03.2008 року, за якою проведена
реструктуризація у вигляді
капіталізації простроченої
заборгованості, надання кредитних
канікул по тілу кредиту та скасування
нарахованої пені. Цей факт свідчить про
бажання ОСОБА_1 погашати кредит, тобто
виконувати свої зобов'язання за
договором.

З огляду на наведені вимоги ст.638, ст.640,
ст.1054 ЦК України, суд вважає укладеним
договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008
року між ОСОБА_1 та ВАТ "Райфайзен Банк
Аваль" (правонаступником якого є ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль").

Суд критично відноситься до тверджень
позивача ОСОБА_1 про те, що кредитний
договір є різновидом договору позики,
тому до кредитних відносин необхідно
застосовувати положення договору
позики, передбачені ч.2 ст.1046 ЦК, а саме,
що договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Так, зі змісту ст.1054 ЦК України
вбачається, що договір кредиту є
консенсуальним договором, оскільки за
договором кредиту банк (кредитодавець)
лише зобов'язується надати грошові
кошти позичальникові.

Тому договір кредиту, будучі
консенсуальним, вважається укладеним з
моменту досягнення сторонами всіх
істотних умов договору в належній
формі.

Дійсно в ч.2 ст.1054 ЦК України
встановлено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави (тобто
договору позики). Але при цьому дано
зауваження, якщо інше не випливає із
суті кредитного договору.

Проте відповідно до ч.2 ст.1046 ЦК України,
договір позики є реальним договором,
оскільки вважається укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК
України, положення реального договору
позики про момент його укладання не
може бути застосовано до
консенсуального кредитного договору,
оскільки в цій частині кредитний
договір має іншу сутність ніж договір
позики.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
розірвання договору іпотеки
№12693/2836/331605 від 06.03.2008 року.

Так, відповідно до ст. 651 ЦК України,
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін. Договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною.

Так, в судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
розірвання договору іпотеки.

Обгрунтовуючі підстави для розірвання
договору іпотеки, позивач зазначив, що
відповідачем допущено істотне
порушення договору. А саме договором
іпотеки забезпечено виконання
зобов'язання за договором кредиту, який
є неукладеним.

Як зазначалось вище, суд встановив, що
договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008
року між ОСОБА_1 та ВАТ "Райфайзен Банк
Аваль" (ПАТ "Райфайзен Банк Аваль"), - є
укладеним.

А тому суд вважає необґрунтованими
зазначені позивачем підстави для
розірвання договору іпотеки.

З огляду на наведене, розглянувши
цивільну справу в межах заявлених
позовних вимог, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 з внесеними змінами.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позовних вимог
з внесеними змінами ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" за участі
третіх осіб приватного нотаріуса
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
кредитного договору неукладеним та
розірвання договору іпотеки.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області
Н.В. Мурашова