Справа № 495/7442/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Товстига Т.М. (довіреність
№ 963 від 23.12.2013 року)

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб:

- від ССД Б-Дністровської РДА - Шаяпова
В.А. (довіреність № 01-39/22 від 09.01.2014 року)

- від Б-Дністровського СБД - Пірожанська
В.П. (доручення б/н дійсне до 31.12.2014 року)

від прокуратури: Дименко А.І.
(посвідчення № 014982 видане 01.02.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/7442/14-ц

за позовом Випасненської сільської
ради

до ОСОБА_6

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

- Служби у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації

- Білгород-Дністровського
спеціалізованого будинку дитини

за участю Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури

про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

08.10.2014 року Випасненська сільська рада
(далі по тексту - позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_6 (далі по
тексту - відповідач) за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Служби у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації (далі по
тексту - третя особа-1) та
Білгород-Дністровського
спеціалізованого будинку дитини (далі
по тексту - третя особа-2) за участю
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів (а.с.1-2).

Так, позивач просив суд:

- позбавити батьківських прав гр.
ОСОБА_6 відносно її малолітньої доньки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути аліменти з гр. ОСОБА_6 у
розмірі 1/4, але не менше 30 % від усіх
видів доходу громадян на користь
малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

19.11.2014 року Випасненською СР подано до
суду заяву про уточнення позовних
вимог, згідно з якою позивач просить
стягнути аліменти з гр. ОСОБА_6 на
користь малолітньої ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 350 грн., починаючи стягувати від
дня пред'явлення позову до суду та до
досягнення повноліття (а.с.42).

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені (уточнені) позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представники третіх та прокуратури в
судовому засіданні заявлені
Випасненською СР позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_6, в судове засідання
не з'явилася, але подала до суду заяву,
відповідно до якої з позовними
вимогами Випасненської СР згодна та не
заперечує проти того, щоб її позбавили
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Цією ж заявою
ОСОБА_6 просить розглянути справу без
її присутності (а.с.48).

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе і необхідне
розглянути справу без участі
відповідача, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судових
засіданнях пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_8, що
підтверджується повторно виданим
10.07.2013 року ВК Випасненської СР
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, про що зроблено відповідний
актовий запис за № 24. Батьками дитини
записано ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Згідно із листом ВДРАЦС РС
Б-Дністровського МУЮ № 3047/04.1-28 від
24.07.2013 року, у відділі є актовий запис
про народження № 24 від 19.03.2013 року на гр.
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного ВК
Випасненської СР. Відомості про батька
дитини вказані відповідно до ч.1 ст.135
Сімейного кодексу України (а.с.10).

08.08.2013 року Б-Дністровської РДА
прийнято розпорядження № 421/А-2013 про
тимчасове влаштування малолітньої
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, до дитячого
державного закладу на повне державне
забезпечення, строком на один рік (а.с.4).

Таке розпорядження мотивоване та
прийнято на підставі клопотання та
листа Б-Дністровської центральної
районної лікарні, а також заяви матері,
ОСОБА_6 про її важке матеріальне
становище, відсутність власного житла
та неможливість виконувати
батьківські обов'язки у зв'язку з
хворобою дитини.

18.09.2014 року ОСОБА_6 було подано до
Випасненської СР заяву, відповідно до
якої вона не заперечувала проти того,
щоб її позбавили батьківських прав
відносно дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, так
як у неї немає можливості та умов для
виховання та утримання дитини. Цією ж
заявою ОСОБА_6 зазначила, що за станом
здоров'я вона також не може займатися
вихованням дитини (а.с.11).

18.09.2014 року ВК Випасненської СР
прийнято рішення № 77, яким вирішено
вважати доцільним позбавлення
батьківських прав ОСОБА_6 відносно її
дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

01.10.2014 року комісією у складі юриста
сільської ради та фахівця із
соціальної роботи проведено
обстеження житлово-побутових умов
проживання сім'ї ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої в АДРЕСА_1, за
результатами якого складено
відповідний Акт обстеження (а.с.8).

Згідно із складеним актом, в ході
обстеження було встановлено, що гр.
ОСОБА_6 за місцем реєстрації не
проживає, її дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває в Б-Дністровському
спеціалізованому будинку дитини.
Житловий будинок за вказаною адресою
перебуває в незадовільному стані,
потребує капітального ремонту. В ньому
проживає мати ОСОБА_6, яка постійно
зловживає спиртними напоями. Також
було встановлено, що гр. ОСОБА_6 зі
співмешканцем проживає в селі
Сухолужжя, працює по найму у фермера,
який і надав їй житлову кімнату у
тимчасове користування. Висновок:
ОСОБА_6 власного житла та майна немає,
умов для проживання дитини в сім'ї
немає.

07.10.2014 року ВК Випасненської СР видано
довідку № 1041 в тому, що гр. ОСОБА_6, 1987
року народження, зареєстрована в
АДРЕСА_1. До складу сім'ї входять: дочка
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно із довідкою-характеристикою ВК
Випасненської СР № 820 від 07.10.2014 року на
гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1,
остання характеризується негативно,
схильна до зловживання спиртними
напоями, ухиляється від виконання
батьківських обов'язків (а.с.5).

Згідно із листом Б-Дністровського
спеціалізованого будинку дитини № 692
від 16.10.2014 року, мати малолітньої
вихованки будинку дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. ОСОБА_6, мешканка с.
Випасне, з невідомих причин, не
відвідала свою доньку жодного разу.
Дитина перебуває в закладі, починаючи з
09.09.2013 року (а.с.53).

Положеннями норм Сімейного кодексу
України встановлено, що кожний із
батьків зобов'язаний піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, проявляти у
відношенні неї батьківське піклування,
зобов'язаний виховувати та утримувати
дитину до її повноліття. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного
кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він: не забрали дитину з
пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу
України, право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Особа, позбавлена батьківських прав:
втрачає особисті немайнові права щодо
дитини та звільняється від обов'язків
щодо її виховання; перестає бути
законним представником дитини; втрачає
права на пільги та державну допомогу,
що надаються сім'ям з дітьми; не може
бути усиновлювачем, опікуном та
піклувальником; не може одержати в
майбутньому тих майнових прав,
пов'язаних із батьківством, які вона
могла б мати у разі своєї
непрацездатності (право на утримання
від дитини, право на пенсію та
відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною. Особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину (ст.166
Сімейного кодексу України).

У відповідності до п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30.03.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання, зокрема:
не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права
дитини», прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1989 року (набрала чинності для України 27
вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено матеріалами справи та
було вище зазначено, ОСОБА_6 взагалі не
виконує свої батьківських обов'язки по
відношенню до своєї доньки - ОСОБА_8, не
піклуються, не виховує, матеріально не
забезпечує. Дитина з 09.09.2013 року
перебуває у Б-Дністровському
спеціалізованому будинку дитини.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відповідність та
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її
малолітньої доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 року,
ратифікованої Верховною Радою України
27.02.1991 року, кожна дитина має право на
рівень життя, необхідний для її
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.
Батьки несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов'язок
щодо надання утримання своїм
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років. Обов'язок батьків
утримувати своїх дітей виникає з
моменту їх народження та зберігається
до досягнення дітьми повноліття. Такий
обов'язок не припиняється і в тому
випадку, коли діти набувають повну
дієздатність до досягнення ними
повноліття при укладанні шлюбу у
випадку зниження їм шлюбного віку. Лише
після досягнення повноліття діти
втрачають право на утримання.

У випадку невиконання батьками від
обов'язку утримувати неповнолітню
дитину добровільно, аліменти можуть
стягуватися за рішенням суду. При
злісному ухиленні батьків від сплати
аліментів вони підлягають притягненню
до кримінальної відповідальності,
відповідно до ст.164 Кримінального
кодексу України.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатного
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення (ч.1 ст.182 СК України).

Так, при визначенні розміру аліментів,
що стягуються з батьків на користь
дитини, суд має враховувати стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я
дитини, тим більше коштів на утримання
вона потребує.

При розгляді справи про стягнення
аліментів при визначенні їх розміру,
суд повинен враховувати також стан
здоров'я та загальний матеріальний
стан того з батьків дитини, з якого вони
будуть стягуватися. Свідченням
матеріального становища платника
аліментів, є величина витрат на
утримання особою себе та членів своєї
сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до
всіх платників аліментів, незалежно
від правових підстав їх праці (робота
за трудовим договором, відповідно до
вимог КЗпП, робота за контрактом за
кордоном тощо). Зазначені положення
передбачають мінімальний розмір
аліментів на одну дитину відповідного
віку, у той час як максимальний розмір
аліментів закон не встановлює.
Останній буде визначатися судом у
кожному конкретному випадку,
враховуючи як потреби самої дитини, так
і можливості платника аліментів -
матері або батька дитини.

Статтею 183 Сімейного кодексу України
передбачено, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Дана норма передбачає можливість
визначення судом в окремих випадках
розміру аліментів на утримання дитини
у твердій грошовій сумі, а не у частці
від заробітку платника аліментів.
Стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі є можливим за наявності певних
обставин, що унеможливлюють сплату
аліментів у частці від заробітку
(доходу), приблизний перелік яких
наводиться у частині 1 даної статті.
Необхідність встановлення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі може
виникнути за наявності у платника
аліментів нерегулярного або мінливого
доходу, або отримання частини доходу в
натурі. У такому випадку стягнення
аліментів на дитину у частці від доходу
її матері або батька може призвести до
істотної різниці у розмірі аліментів,
які отримує дитина щомісяця, що у свою
чергу негативно вплине на забезпечення
дитини. Стягнення аліментів у твердій
грошові сумі дозволяє забезпечити
більшу стабільність щодо утримання
дитини. Також доцільно стягувати
аліменти у твердій грошовій сумі у
випадку отримання платником аліментів
заробітку або доходу повністю в натурі
або в іноземній валюті, що можна
віднести до інших обставин, які мають
істотне значення, відповідно до змісту
ч.1 даної статті.

Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу
України передбачено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
з дня пред'явлення позову.

Згідно із положеннями Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» (із змінами та доповненнями), з
01.01.2014 року по 31.12.2014 року прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років
встановлений в розмірі 1 032 грн. (30 % = 309,60
грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років -
1 286 грн. (30 % = 385,80 грн.).

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення
щомісячно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь малолітньої ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на її утримання
в твердій грошовій сумі у розмірі 350
грн., але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подання позовної заяви до повноліття
дитини.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає обґрунтованими, правомірними та
законними позовні вимоги
Випасненської СР, у зв'язку з чим
позовна заява Випасненської СР до
ОСОБА_6 за участю третіх осіб ССД
Б-Дністровської РДА та
Б-Дністровського СБД за участю
Б-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166, 180, 182-184, 191
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11,
57-60, 79, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Випасненської сільської
ради до ОСОБА_6 за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Служби у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації та
Білгород-Дністровського
спеціалізованого будинку дитини за
участю Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
батьківських прав відносно її
малолітньої доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання в
твердій грошовій сумі у розмірі 350
(триста п'ятдесят) гривень, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позовної заяви, а саме з
19.11.2014 року до повноліття ОСОБА_8, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
за розгляд позовної заяви в розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
(двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко