Справа № 502/3403/13-ц
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2014 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А.,
при секретарі Д'яченко М.В.
розглянувши цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області
визнання права власності на спадщину
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вул. Дунайська, 143 в місті Кілія Одеської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 28.05.1981 року виконавчим комітетом Кілійської міської ради йому та його дружині, ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 1996 року, була виділена земельна ділянка під будівництво житлового будинку, який був побудований, але право власності на який за життя померлої ОСОБА_2 зареєстровано не було. Після смерті дружини позивач фактично прийняв спадщину і просить визнати за ним право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вулиці Дунайській, № 143 в м. Кілія Кілійського району Одеської області в тому числі на ? частку житлового будинку на праві спільної сумісної власності подружжя та на ? частку вищезазначеного житлового будинку - за спадщиною за законом після смерті дружини.
Після звернення до суду з позовом, позивачем була подана заява, відповідно до якої він просив суд розглянути справу у його відсутність.
Представник відповідача, виконавчого комітету Кілійської міської ради, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, був укладений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 185103, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області.
Факт відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 17.04.1996 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 332540 повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 27.03.2013 року, актовий запис № 151.
Відповідно до повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори за вих. № 319/01-16 від 21.03.2014 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 1996 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався.
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради за вих. № 9977 від 10.09.2013 року на момент смерті ОСОБА_2, яка померла 17.04.1996року по вул. Дунайській, 143 були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 87 від 28.05.1981 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку по вул. Дунайській, 143 у м. Кілія Кілійського району Одеській області.
Відповідно договору про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 17.07.1981 року посвідченого нотаріусом Кілійської нотаріальної контори за реєстровим № 1744, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві безстрокового користування виділено земельну ділянку площею 6000 кв. м. по вул. Дунайській № 143 в місті Кілія Кілійського району Одеської області.
Факт належності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві власності в рівних частках житлового будинку за адресою: м. Кілія Одеської області, вул. Дунайська, 143 ніким не оспорюється і підтверджений належними доказами.
Відповідно до технічного паспорту, cкладеного КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок, який знаходиться по вул. Дунайській № 143 в місті Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку 1990 року побудови літ. А; комори літ. Б; кухні літ. В; гаражу літ. Г; сараю літ. Д; навісу літ. Е; вбиральні літ. Ж; літнього дущу літ. З, гаражу літ. И, надвірних споруд - № 1-5-І, фактично розташований на земельній ділянці площею 811 кв. м.
При розгляді і вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Як вбачається зі змісту Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - відносини спадкування регулюються правилами відповідного ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Оскільки ОСОБА_2 померла 17.04.1996 року, до спадкування майна після її смерті підлягають застосуванню положення ЦК УРСР.
Так, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
З наданих доказів судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв позивач як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, який проживаючи разом зі спадкодавцем вступив у володіння спадковим майном.
Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Оскільки позивачем було побудовано будинок у шлюбі зі спадкодавцем, відповідно до положень діючої на той час ст. 22 КпШС України, на вказане майно розповсюджуються відповідні положення ст. 112 ЦК УРСР, тобто позивач має право власності на ? частину вказаного будинку як співвласник.
Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.
Враховуючи вищевикладені обставини, відповідні положення діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2, яка померла 17.04.1996 року, їй та позивачу на праві спільної власності в рівних частках належав весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вулиці Дунайській № 143 в місті Кілія Кілійського району Одеської області, реєстрація права власності на який за життя спадкодавця не відбулась. Визнання за позивачем права на весь вищезазначений житловий будинок в тому числі і на ? частку за спадщиною за законом після смерті дружини, ніким не оспорюється і не зачіпає законні права та інтереси третіх осіб, в звязку з чим право позивача на спадщину підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а позов задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 112, 529, 549 ЦК УРСР, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірним спорудами, розміщений по вул. Дунайській № 143 в місті Кілія Кілійського району Одеської області, який складається в цілому з: житлового будинку 1990 року побудови літ. А; комори літ. Б; кухні літ. В; гаражу літ. Г; сараю літ. Д; навісу літ. Е; вбиральні літ. Ж; літнього душу літ. З, гаражу літ. И, надвірних споруд - № 1-5-І, фактично розташований на земельній ділянці площею 811 кв. м., в тому числі на ? частку зазначеного будинку на праві спільної сумісної власності подружжя та на ? частку житлового будинку за спадщиною по закону після смерті дружини, ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 1996 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути скасовано судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4