Березівський районний суд Одеської
Справа № 494/1423/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й.,

при секретарі Ткачук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 «Про звернення
стягнення»,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із
цим позовом просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ODBRGA00000003 від 01 лютого 2008 р., розмірі 14
138, 32 доларів США, що за курсом 7, 99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 07 серпня 2013 р.
складає 112 965, гривень 20 коп.:

звернути стягнення на квартиру
загальною площею 30, 80 кв.м., житловою
площею 20,60 кв.м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № ODBRGA00000003
від 01 лютого 2008 р., ПАТ КБ Приватбанк, з
укладанням від імені договору купівлі
продажу будь яким способом з іншою
особою покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі - продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно з проведення дій
щодо коригуванням технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ Приватбанк всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки

виселити відповідача та інших
осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі (предмет
іпотеки), розташований за адресою
АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
держаної міграційної служби України.

Також, позивач просив стягнути
судовий збір і розглядати справу за
його відсутності.

На обґрунтування поданого позову
посилався на те, що 31 січня 2008 р. між
установою банку та відповідачем був
укладений кредитний договір на надання
кредиту в сумі 20 000 доларів США, зі
сплатою 12% на рік за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення 21 січня 2018 р..

На забезпечення зобов'язання у той же
день був укладений договір іпотеки
житлової квартири за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач свої зобов'язання по
договору не виконував, що призвело до
збитків позивача, які мають вираз у
залученні ним вільним коштів до
страхового резерву, створеного в
забезпечення простроченої
заборгованості позичальника та нести
витрати по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів з цих коштів.

Також позивач посилався на положення
ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України за яким у
разі порушення боржником своїх
зобов'язань щодо повернення чергової
частини суми кредиту у заявника є право
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту, яка за його розрахунком
складає 14 138,32 доларів США.

Крім цього, позивач посилався на ч.1
ст.33 Закону України «Про іпотеку», за
якою у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Просив звернути стягнення на
предмет іпотеки, який представляє
собою житлову квартиру загальною
площею 30, 80 кв.м., житловою площею 20,60
кв.м., яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки.

Відповідач проти позову
заперечував, посилався на те, що
заборгованості по черговим платежам не
має, про що свідчить довідка з установи
позивача.

Вивчивши матеріали справи, на
підставі представлених сторонами
доказах, та доведення перед судом
їхньої переконливості суд дійшов до
висновку про наступне.

Як встановлено у судовому
засіданні між установою позивача та
відповідачем був укладений 31 січня 2008
р. був укладений кредитний договір №
ODBRGA00000003 на надання кредиту в сумі 20 000
доларів США, зі сплатою 12% на рік за
користування кредитом на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення 21 січня 2018 р.

На забезпечення кредиту був укладений
договір іпотеки на житлову квартиру
загальною площею 30, 80 кв.м., житловою
площею 20,60 кв.м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Як свідчить з розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на 07 серпня 2013 р. у відповідача є
наступна заборгованість;

Заборгованість за кредитом 12 996, 12, у
т.ч. прострочено тіло 293, 27 доларів США

Заборгованість за відсотками 420, 47, у
т.ч. прострочені відсотки 357, 62 доларів
США;

Заборгованість з комісії 5, 15 у т.ч.
прострочена комісія 5, 15 доларів США;

Погашено пені в т.ч. списано 62, 22 доларів
США;

Заборгованість з пені 13, 53 доларів США;

Всього заборгованість за кредитом 13
453, 27 доларів США;

Штраф фіксована частина 81, 29 доларів
США;

Штраф (відсоток від суми
заборгованості) 671, 76 доларів США.

Як свідчить з виписки про
погашення по кредиту від 18 лютого №
1230920, по кредитному договору № ODBRGA00000003
між установою позивача та відповідачем
ОСОБА_1, виданої філією Южного ГРУ ПАТ
КБ Приватбанку:

Залишок по тілу кредиту 11 836, 97
доларів США4

Залишок по тілу кредиту
прострочений 0, 00 доларів США;

Платежі по кредиту 1 426, 97 доларів
США;

Погашення тіла кредиту 0, 00
доларів США;

Погашення простроченого тіла
кредиту 802, 69 доларів США

Погашення процентів 0, 00 доларів
США;

Погашення прострочених процентів
573, 94 долара США

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також згідно ч.1 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Виходячи з викладеного право на
задоволення вимог шляхом звернення на
предмет іпотеки виникає у позивача
(іпотеко держателя) по основному
зобов'язанню виникає у разі не
можливості задоволення цих вимог іншим
способом.

Проте, як встановлено у судовому
засіданні, на підставі представленої
довідки від 18 лютого № 1230920, по
кредитному договору № ODBRGA00000003 між
установою позивача та відповідачем
ОСОБА_1, виданої філією Южного ГРУ ПАТ
КБ Приватбанку, у відповідача на час
розгляду справи та винесення рішення
по справі поточної заборгованості по
тілу кредиту та відсоткам за його
користування не має.

Згідно ч. ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Однак, на думку суду позивач не
довів обґрунтованості своїх вимог на
звернення стягнення на предмет
іпотеки, який представляє житлову
квартиру загальною площею 30, 80 кв.м.,
житловою площею 20,60 кв.м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1.,
оскільки термін дії договору не
закінчився і відповідач на час
розгляду справи заборгованості по
укладеному кредитному договору не має.

З огляду на вищенаведене суд
вважає, що підстави для задоволення
вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«Приватбанк» у задоволенні позову до
ОСОБА_1 «Про звернення стягнення» -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 -ти днів з дня його
проголошення через Березівський
районний суд Одеської області до
Апеляційного суду Одеської області, а
особами які не були під час
проголошення у той же строк з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя ________________________________________________