Справа № 346/795/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2411/2014
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Шишка А.І.

секретаря
Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника позивача -
ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про
визнання права власності на майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визначення часток
в нерухомому майні бувшого колгоспного
двору та визнання права власності, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 на рішення Коломийського
міськрайонного суду від 14 жовтня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася в суд із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що
будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на
праві власності колгоспного двору,
головою якого був ОСОБА_9, про що йому
видано свідоцтво про право особистої
власності на будинок. Відповідачі були
зареєстровані та проживали в ньому,
однак своїх часток у визначений
законом строк не витребували, а тому
вважаються такими, що втратили право на
частки в колгоспному дворі. ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер і заповів все
своє майно їй, а оскільки після її
зверення до нотаріальної контори для
оформлення спадщини, їй рекомендовано
звернутись в суд, оскільки частки в
майні колгоспного двору не виділені,
просила визнати за нею право власності
на житловий будинок, господарські
будівлі та споруди, що знаходяться в
АДРЕСА_2.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 звернулися із
зустрічним позовом до ОСОБА_7,
посилаючись на те, що станом на 15.04.1991
року в колгоспному дворі проживав
ОСОБА_9 - голова двору та їх троє і
кожний з них мав по ? частини
будинковолодіння. Після смерті ОСОБА_9
заповів все своє майно ОСОБА_7, тобто
свою частку, яка складає ?
будинковолодіння. Просили визначити їм
право власності на ? частки за кожним в
будинковолодінні АДРЕСА_1.

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду від 07 квітня 2014 року первісний та
зустрічний позови об'єднано в одне
провадження.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 14 жовтня 2014 року первісний
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_7
право власності на нерухоме майно -
житловий будинок та господарські
будівлі - сарай, стодолу, курник, літню
кухню, убиральню, криницю, замощення,
ворота, інвентаризаційною вартістю
61600грн., що знаходиться в АДРЕСА_2. В
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8
подали апеляційну скаргу, в якій
посилаються на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянти зазначають, що ухвалюючи
оскаржуване рішення, суд першої
інстанції невірно застосував норми
закону, які діяли станом на 1991 рік,
оскільки вони народилися і проживали
до повноліття у спірному будинку і у
зв'язку із зміною сімейного стану
виїхали з господарства, а ОСОБА_7 тільки
зареєстрована біля будинку.

Апелянти також вказують, що станом на
15.04.1991 року у колгоспному дворі
проживав ОСОБА_10 та їх троє, що
підтверджується довідкою сільської
ради. Після смерті ОСОБА_10 залишив
заповіт, яким заповів все своє майно
ОСОБА_7 Оскільки частка померлого в
будинковолодінні складала ? частини, то
відповідно і позивачці має належати
згідно заповіту його частка, а вони
набули в будинковолодінні по ? частки
на кожного.

Вважають, що суд не дав належної оцінки
всім зібраним по справі доказам та
ухвалив рішення з порушенням вимог
закону.

З цих підстав, рішення суду першої
інстанції апелянти просять скасувати,
та ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_7 та
визнати за нею право власності на ?
частини будинковолодіння АДРЕСА_1. Їх
зустрічний позов задовольнити в
повному об'ємі та визнати за ними право
власності на ? частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 за кожним.

В судовому засіданні апелянт та
представник доводи апеляційної скарги
підтримали з мотивів поданих у
апеляційній скарзі, просили про їх
задоволення.

Представник позивача та адвокат
просили апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду залишити в силі.

Вислухавши доповідача, думку учасників
процесу, перевіривши письмові
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції в
повній мірі не відповідає цим вимогам
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
первісного позову та відмову в
задоволенні зустрічного позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що відповідачі своїх часток у
визначений законом строк не
витребували, а тому вважаються такими,
що втратили право на частки в
колгоспному дворі, а відтак позивач,
згідно заповіту, має право на спірне
будинковолодіння.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Встановлено, що спірне
будинковолодіння до введення в дію
Закону України «Про власність»
відносилось до суспільної групи
колгоспного двору.

Відповідно до ст. ст. 17, 18 Закону України
«Про власність», чинного на час
виникнення спірних правовідносин, та
роз'яснень даних в п. 6. Постанови №20
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», положення статей
17, 18 щодо спільної сумісної власності
поширюються на правовідносини, які
виникли після введення в дію цього
Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше,
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року, не втратили права
на частку в його майні.

Розмір частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

З матеріалів справи вбачається, що
головою спірного будинковолодіння був
ОСОБА_9, та членами двору: його донька -
ОСОБА_2, онука - ОСОБА_11, онук - ОСОБА_8, що
стверджується довідкою Семаківської
сільської ради Коломийського району
від 06.12.2013 року №396/02-34 (а.с. 11).

ОСОБА_9 03.11.1999 року склав заповіт, згідно
якого заповів все своє майно ОСОБА_7
Даний заповіт посвідчений приватним
нотаріусом Коломийського
нотаріального округу (а.с.13). ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.5), а після його смерті
відкрилась спадщина за заповітом на 1/4
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходяться в АДРЕСА_2.

За правилами ч.1 ст 355, ч.1 ст 356, ч.1 ст 365 ЦК
України майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
майно).

Право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3)
спільне володіння і користування
майном є неможливим;4) таке припинення
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Вимог щодо припинення права на частку у
спільному майні позивачка не
порушувала, а суд позовні вимоги не
уточнював, а тому висновки суду про те,
що відповідачі по первісному позові
втратили право на частку в колгоспному
дворі є передчасним.

Проте, суд першої інстанції
зазначеного не врахував і зробивши
висновки на підставі показів свідків,
відмовивши у задоволенні зустрічних
позовних вимог, фактично позбавив їх
права на частки у майні, тим самим
вирішив позовні вимоги, які жодною із
сторін не заявлялись.

Крім того, суд першої інстанції в
своєму рішенні не обґрунтував і не
мотивував з яких підстав прийшов до
висновку про задоволення первісного
позову в повному об'ємі, тобто визнав
право власності за ОСОБА_7 на все
нерухоме майно - житловий будинок та
господарські будівлі, що знаходиться в
АДРЕСА_2, а не його ? частину, яка
належала покійному ОСОБА_9

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції не може залишатися в
силі, підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення первісних позовних вимог
та задоволення зустрічних позовних
вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 - задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 14 жовтня 2014 скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8
про визнання права власності на майно
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на ?
частину житлового будинку та
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_2. В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8
до ОСОБА_7 про визначення часток в
нерухомому майні бувшого колгоспного
двору та визнання права власності
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 право
власності за кожним по ? частини
житлового будинку та господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

А.І. Шишко