Справа №477/672/14-ц 17.11.2014 17.11.2014 17.11.2014
Провадження №22-ц/784/2902/14
Провадження № 22 Ц- 2902/ 2014 р.
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем
України

2014 р., листопада місяця, 17 дня
м. Миколаїв

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної
Н.В.

Серебрякової
Т.В.

із секретарем: Харитоновою
І.В.

з участю

представників:

позивача - Ярмощук О.В.

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною
скаргою

ТОВ «ОТП Факторинг» на ухвалу
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 03.09.2014 р. про
відмову у забезпеченні позову у справі
за

позовом

ТОВ «ОТП Факторинг» до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

06.06.2013 р. ТОВ «ОТП Факторинг»
звернулося з позовом до до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки,

10.06.2014 р. ТОВ «ОТП Факторинг»
звернулося з заявою про забезпечення
позову шляхом витребування з
реєстраційних органів відомостей про
наявність у відповідачів рухомого та
нерухомого майна та накладення на
нього арешту.

Ухвалою Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 03.09.2014 р.
постановлено про відмову у
забезпеченні позову та витребуванні
доказів.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП
Факторинг» ставить питання про
скасування ухвали, посилаючись на її
незаконність та просить постановити
нову ухвалу про забезпечення позову
зазначеним способом.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав.

Постановлюючи ухвалу суддя
виходила з того, що витребування
доказів потребує часу та певних дій у
часі, в той час, як клопотання про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно, підлягає розгляду в
день його надходження і не передбачає
будь-яких інших дій суду з вирішення
інших клопотань та заяв.

При цьому відмовляючи у
накладенні арешту суддя фактично
відмовила і у задоволенні клопотання
про витребування доказів.

Але з такими висновками суду
погодитись неможливо, оскільки вони є
необґрунтованими та ухваленні з
порушенням вимог процесуального
закону.

Так, відповідно до приписів ч. 3
ст. 151 ЦПК України умовою необхідності
забезпечення позову є наявність
обґрунтованих сподівань, що невжиття
заходів забезпечення позову утруднить
чи зробить неможливим виконання
рішення суду.

Перелік визначених законом
заходів забезпечення позову наведено у
статті 152 ЦПК України.

Зазначений перелік, дійсно не
містить такого способу забезпечення як
витребування доказів.

Їх витребування може бути
здійснено судом в порядку,
передбаченому ст. 137 ЦПК України.

В той же час, норми діючого ЦПК не
забороняють включення до письмового
клопотання як прохання про
витребування доказів так і одночасного
вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої ст.
151 ЦПК у заяві про забезпечення позову
має бути зазначена причина, у зв'язку з
якою потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення та відповідне
обгрунтування його необхідності.

З матеріалів справи вбачається,
що судовий розгляд справи призначений
на 13.05.2014 р.

Предметом позову є вимоги про
стягнення заборгованості у розмірі
429.619 грн. станом на 27.02.2013 р. та звернення
стягнення на предмет іпотеки, яким є
земельна ділянка вартістю 79600 грн. 00
коп. станом на 02.04.2008 р.

Станом на 20.08.2013 р. вартість
предмета іпотеки зменшилася до 35.169 грн.
00 коп., а розмір позовних вимог зріс до
625.170 грн.

Як вбачається із заперечень на
апеляційну скаргу, клопотання позивача
про витребування доказів та
забезпечення позову вже було предметом
розгляду 10.06.2014 р. та остаточно не
вирішене.

Таким чином, на час звернення з
повторним клопотанням, тобто на
протязі майже трьох місяців, докази
наявності у відповідачів іншого майна
не витребувані, в той час, як розмір
забезпечення майже в двадцять разів
менший розміру позовних вимог.

Не врахувавши належним чином
наведених обставин, суд не дав належної
оцінки тому факту, чи реальною є
загроза невиконання чи утруднень
виконання можливого рішення суду.

Зазначене свідчить про те, що в
порушення приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, суд не виконує власний
обов'язок щодо сприяння стороні у
здійсненні її прав, передбачених
процесуальним законом.

Встановлене свідчить про
необгрунтованність ухвали судді та
наявність підстав, передбачених ст. 312
ЦПК України для її скасування і
повернення виділених матеріалів
справи на новий розгляд щодо
процесуального питання про
забезпечення позову та витребування
доказів наявності майна у
відповідачів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314-315 ЦПК
України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП
Факторинг» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 03.09.2014 р. -
скасувати, а виділені матеріали справи
повернути до того ж суду на новий
розгляд щодо процесуального питання
про забезпечення позову та
витребування доказів.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення, але
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий:
О.І.Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова