22-ц/772/909/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Антонюк В. В.Категорія:
51Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів:
Луценка В.В., Денишенко Т.О.,

при секретарі: Іщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
08.02.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Вінницького центру соціальної
реабілітації дітей - інвалідів
«Промінь» Міністерства соціальної
політики України про скасування
наказу № 21-к від 21.05.2013 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
Вінницького центру соціальної
реабілітації дітей - інвалідів
«Промінь» Міністерства соціальної
політики України про скасування наказу
№ 21-к від 21.05.2013 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач згідно запису трудової книги №
18 від 31.08.2000 р. переведена на посаду
вчителя - реабілітолога у Вінницькому
обласному центрі соціальної
реабілітації дітей інвалідів
«Промінь». Під час роботи на займаній
посаді ОСОБА_2 здобула високих
досягнень. При призначенні нового
керівництва у травні 2012 року на
загальних зборах центу «Промінь»,
позивач піддала критиці керівництво,
тому починаючи з вказаного часу,
зазнала упередженого ставлення до
себе. 21.05.2013р. видано наказ № 21-к про
притягнення останньої до
дисциплінарної відповідальності за
систематичне порушення правил
внутрішнього трудового розпорядку, а
саме самовільне залишення роботи до
завершення робочого дня (робочої) зміни
без погодження із керівництвом: 16.05.2013р.
та 18.05.2013р. Позивач зазначає, що 16.05.2013р.,
вона пішла до бібліотеки домовлятись
про бесіду і фільм про Т.Шевченка так як
няня дозволила їй піти. Дітей в їдальню
- дві коляски завезла позивач, та
привезла ОСОБА_3 Якби позивач знала що
дітей покинуть, то вона не пішла б до
бібліотеки. Щодо акту про відсутність
на робочому місці, то такий акт їй
доведений не був. Наказ № 21-к від
21.05.2013р. суперечить всім нормативним
актам. Наказ про дисциплінарне
стягнення позивачу доведений не був, та
складений лише після її звернення до
відповідача із позовом про поновлення
на роботі. Наказ про накладення
дисциплінарного стягнення позивачу
ніхто не видавав. 19.11.2013р. позивач
звернулась до прокуратури зі скаргою.
Копію наказу від 21.05.2013р. № 21-к позивачу
не видавали, а його вона отримала лише
25.11.2013р. при розгляді цивільної справи
про поновлення на роботі. Будь - яких
порушень трудової дисципліни з боку
позивача не було, а оголошенні догани
на думку позивача не мають законного
підґрунтя і є наслідком неприязних
стосунків. Позивач просить суд визнати
незаконним та скасувати наказ № 21-к від
21.05.2013р. про притягнення її до
дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 08.02.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржила
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, по суті позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія не
знаходить підстав для її задоволення.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до наказу № 21-к від 21.05.2013р.
Вінницького центру соціальної
реабілітації дітей - інвалідів
«Промінь» Міністерства соціальної
політики України, ОСОБА_2, вчителю -
реабілітологу, оголошено догану за
систематичне порушення правил
внутрішнього трудового розпорядку, а
саме: самовільне залишення роботи до
завершення робочого дня (робочої зміни)
без погодження з керівництвом 16.05.2013р.
та 18.05.2013р. Підстави: службова записка
методиста ОСОБА_8 від 16.05.2013р. і
заступника директора по навчально -
виховній роботі від 18.05.2013р.,
пояснювальна записка ОСОБА_2 від
20.05.2013р., пояснювальна записка ОСОБА_5
від 21.05.2013р.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що згідно службової
записки від 16.05.2013р. методиста центру
ОСОБА_6, вбачається що вона доповідає
про відсутність на робочому місці
ОСОБА_2 до закінчення ІІ зміни до 18.00
год. Відповідно до службової записки
заступника директора по навчально -
виховній роботі ОСОБА_7, остання
доповідає про те, що 18.05.2013р. вчитель -
реабілітолог ОСОБА_2 залишила своє
робоче місце о 17.20 год., в той час як ІІ
зміна працює до 18.00 год.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 від 20.05.2013р.
вказала, що 18.05.2013р. вона працювала з
дітьми групи «Веселка», яких вивела на
подвір'я о 17.00 год., няня ОСОБА_8
розмовляла по телефону, а потім
повідомила, що ОСОБА_7 сказала всім іти
додому. ОСОБА_2 завезла дітей в їдальню
і в 17.20 пішла. 17.05.2013р. позивач пішла до
бібліотеки домовлятись про бесіду та
фільм про Т.Г. Шевченка, що свідчить про
те, що остання дійсно залишила робоче
місце до завершення робочого часу.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
вірно виходив з того, що ОСОБА_2 займала
посаду вчителя - реабілітолога та її
посада була віднесена до категорії
осіб, які мали скорочений робочий час - 1
зміна 8.30 - 13.30 та 2 зміна - 13.00 - 18.00 год.
ОСОБА_2 двічі залишила своє робоче
місце у робочий час 16.05.2013 року у зв'язку
із походом до бібліотеки та 18.05.2013р. у
зв'язку із поганим самопочуттям.

Доводи апеляційної скарги про те, що
робочий час позивача тривав 16.05.2013 року
з 13-00 години до 17-00 години не є
обґрунтованими.

Зокрема, згідно додатку № 3
Колективного договору (а.с. 40),
тривалість робочого часу
вчителя-реабілітолога 25 годин на
тиждень, 1 зміна 8-30 - 13-30, 2 зміна 13-00 - 18-00.

Не є підставними і доводи про те, що за
рахунок години перерви на відпочинок
та харчування має бути зменшена
тривалість зміни з 18-00 години до 17-00
години, оскільки вказана година
перерви застосовується для
працівників які працюють повний
робочий день та тиждень.

З цих же підстав не є обґрунтованими
доводи апеляційної скарги, що 18.05.2013
року робоча зміна мала тривати на
годину менше у зв'язку з тим, що це був
передвихідний день. Скорочення
робочого часу на одну годину в цьому
разі також є загальною нормою та не
стосується працівників із скороченою
тривалістю робочого часу, які працюють
позмінно.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновків, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.
В той же час, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 08.02.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Вінницького центру соціальної
реабілітації дітей - інвалідів
«Промінь» Міністерства соціальної
політики України про скасування
наказу № 21-к від 21.05.2013 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.О. Денишенко

В.В. Луценко