Справа № 308/970/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області позивач зареєструвала шлюб із відповідачем - ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №576. Від даного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на повному її утриманні. Позивач зазначає, що проживала з відповідачем однією сім'єю до червня 2011 року за адресою АДРЕСА_1 в квартирі, що належить матері позивача на праві приватної власності. Сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Зараз кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Чоловік проживає окремо від позивача та дитини. Відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, регулярно не надає позивачу матеріальну (грошову) допомогу для утримання дитини. За наявною позивачу інформацією відповідач не має стабільного доходу, працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Натомість спільна з відповідачем дитина регулярно відвідує секцію по дзюдо, займається з репетитором з англійської мови, усе це погребує значних коштів і сама позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити. Позивач зазначає, що працює в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Закарпатській області на посаді головного спеціаліста відділу оцінки майна на мінімальній зарплаті, утримувати дитину самостійно дуже важко. На підставі наведеного позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий и №576; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій формі у розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження ним навчання - до досягнення віку 23 років. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява від позивач про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява від відповідача в якій останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, у зв'язку з чим надав заперечення на позовну заяву. Згідно заперечення відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу між сторонами, натомість вважає, що суму яку просить стягувати з нього позивач на утримання спільного сина є необґрунтованою, а тому вважає за необхідним стягувати з нього аліменти в розмірі 643,00 грн. зважаючи на те, що відповідно до законодавства України прожитковий мінімум на дитину відповідно віку сягає 1286,00 грн., а також те, що така покладається на обох батьків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 09.10.2004 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №576, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області - ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1414 від 07.12.2005 року, серія НОМЕР_3, батьком записаний ОСОБА_2

Згідно копії довідки про склад сім`ї № 7/14 від 22.01.2014 року, виданої ЖБК «Молодіжний», спільна з відповідачем дитина проживає разом з позивачем - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 12 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2014 - 30.06.2014 р. становить 1286 грн.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати. Окрім цього беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, з урахуванням положень ч.1 ст. 199 СК України, оцінюючи надані докази, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 н. у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 643, 00 грн. на щомісячно, починаючи з 27.01.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. .

Керуючись ст.ст. 10, 57-59, 62, ч. 4, ст. 174, 209, 213, 215-218, ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112, 160, 180-182, 184 СК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб укладений 09.10.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №576, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 н. у розмірі 643,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.01.2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.