КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3569/13-ц
Провадження № 2/488/2036/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.12.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Жарліковій Д.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

та представників відповідача Кащенко С.О., ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом , -

в с т а н о в и в :

В липні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_4 , в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. Б, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого позову позивач вказала, що її матері ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право приватної власності від 13.04.1991 року належало домоволодіння за вищевказаною адресою, яке складалося із двох житлових будинків за літ. А та літ. Б.

При оформленні права власності на вказане домоволодіння ОСОБА_5 у своїй заяві в Корабельний райвиконком, відповідно до діючого на той час законодавства, яке забороняло мати громадянам у власності більше ніж одного житлового будинку, вказала, що вона має намір в подальшому провести відчуження одного із житлових будинків під літ. А своєму синові, відповідачу по даній справі ОСОБА_6 Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, і в зв`язку із цим не встигла провести відчуження на користь відповідача житлового будинку під літ. А.

При житті ОСОБА_5 склала нотаріально посвідчений заповіт від 16.03.1991 року, згідно якого вона заповідала позивачці частину належного їй домоволодіння. Проте, за позовом ОСОБА_6 , рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.05.1993 року, заповіт ОСОБА_5 був визнаний недійсним.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2000 року за ОСОБА_6 було визнано право власності на житловий будинок за літ. А в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час за вказаною адресою залишився неоформленим житловий будинок за літ. Б, і відповідач ухиляється від будь-яких дій щодо оформлення будинку, його фактичне місце проживання позивачці невідомо, і в позасудовому порядку вона позбавлена можливості оформити належну їй спадщину, а тому була змушена звернутись до суду із даним позовом.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.06.2014 року позов ОСОБА_1 був задоволений у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_4 не погодився із зазначеним рішенням суду та подав заяву про його перегляд.

Ухвалою цього ж суду від 25.09.14 року заочне рішення від 05.06.14 року було скасоване, а справа була призначена до розгляду у загальному порядку.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_4 у судове засідання по справі не з"явився. Його представники у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили, що після смерті ОСОБА_5 , її спадкоємцями першої черги за законом є її діти: сторони по даній справі, а також дочки спадкодавця - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому останні в установлений законом строк, відмовилися від належних їм часток у справі на спадщину, на користь ОСОБА_4 . Також представники позивача пояснили, що право власності на житловий будинок літ. "А" по АДРЕСА_1 , згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2000 року було визнано за відповідачем саме як на новостворене, а не спадкове майно.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із наявного у матеріалах справи свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 13.04.1991 року, виданого Виконавчим комітетом Корабельної ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_5 належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння складалося із двох житлових будинків за літ. А та літ. Б.

Із копії наявного у справі рішення Виконкому Корабельної районної ради народних депутатів №20 від 15.02.1991 року, на підставі якого було видане вищевказане свідоцтво, вбачається, що ОСОБА_5 було вирішено оформити житловий будинок Б розміром 7,02м. х 5,61м., переобладнаний із літньої кухні, сіни б розміром 2,28м. х 5,58м., тамбур а1 розміром 1,4м. х 1.49м., сарай Ф розміром 2,65м. х 6 м. та МІ розміром 3,2м. х 5,2м., душ Т розміром 1,1м. х 1,1м., навіси Р розміром 3,72м. х 0,95м., С розміром 1,38м. х 2,27м., та П розміром 2,65м. х 4м., та збільшену на 5.3 м? житлову площу будинку А, площа збільшилась за рахунок переобладнання кухні І-5 в житлову кімнату і складає 43,7 м?, із подальшим відчуженням житлового будинку А її сину ОСОБА_6

16.03.1991 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Барсковою Л.Е., згідно якого вона заповідала належну їй частину належного їй домоволодіння своїй дочці, позивачці по даній справі ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, (який діяв на час існування відносин), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Із копії спадкової справи № 220/91, заведеної П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_5 , вбачається, що після її смерті в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 , як син померлої та відповідно спадкоємець за законом першої черги. Крім цього, інші діти спадкодавця ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 подали заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_6 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.05.1993 року був визнаний недійсним заповіт від 16.03.1991 р., складений ОСОБА_5 , та була визнана недійсною відмова ОСОБА_1 від спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене та положення ст. ст. 524 та 545 ЦК УРСР у випадку визнання заповіту недійсним, спадкоємці спадкують на загальних підставах.

Частина друга статті 548 ЦК УРСР визначає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2000 р. за ОСОБА_6 було визнано право власності на житловий будинок літ. А в домоволодінні по АДРЕСА_1 . Із мотивувальної частини зазначеного рішення суду вбачається, що в результаті пожежі, у березні 1990 року, був пошкоджений житловий будинок літ. А за вказаною адресою, в якому проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зі своєю сім"єю, будинок став непридатним для проживання та потребував капітального ремонту. Судом було встановлено, що реконструкція цього будинку проводилась ОСОБА_4 за свій власний рахунок та з дозволу його матері ОСОБА_5 , а тому на підставі ст. 12 Закону України Про власність за ним було визнано право власності на вказаний житловий будинок.

Виходячи із такого, суд робить висновок, що житловий будинок літ. А в домоволодінні по АДРЕСА_1 не входить до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, до складу спадщини входить лише житловий будинок житловий будинок літ. Б, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням того, що позивачка є однією із чотирьох спадкоємців за законом, які в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті своєї матері, то за нею слід визнати право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивачки слід стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. Б по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 57 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева