Провадження № 2/487/2300/14
Справа № 487/6161/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

23.06.2014 року Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді - Щербини С.В. при секретарі Горта О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання заповіту, складеного 06.08.2013 року від імені ОСОБА_3, яка померла 19.12.2013 року на ім'я ОСОБА_2, недійсним.

Позивач зазначив, що його матері ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2007 року належить квартира АДРЕСА_1. 19.12.2013 року його мати померла та після її смерті відкрилась спадщина на вищевказану квартиру, він є спадкоємців першої черги, у зв'язку з чим в установлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріусом йому було повідомлено, що його матір'ю складений 06.08.2013 року заповіт на іншу особу. Вважає, що заповіт є недійсним, оскільки заповіт складений матір'ю під час тяжкої хвороби, якою вона страждала останні роки, коли мати не усвідомлювала значення своїх дії та могла керувати ними, оскільки приймала наркотичні засоби які були їй необхідні для знеболювання, тривали час вона була прикована до ліжка, тільки за необхідністю її перевозили до лікарні. Усі останні роки він проживав разом з матір'ю здійснював за нею догляд, слідкував за квартирою, сплачував комунальні послуги, іншого житла у нього не має, тому воля матері завжди була залишити квартиру йому.

Крім того, з метою забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просив також суд про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка є спадковим майном після смерті ОСОБА_3 та заборонити нотаріусам Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори здійснювати будь-які нотаріальні дії щодо оформлення спадщини на вищевказану квартиру, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим, у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду, оскільки після отримання свідоцтва про право на спадщину відповідач може розпорядитися нерухомістю.

Згідно ст. 151 ч. 1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд забезпечує позов накладенням арешту на майно.

Таким чином, враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову обґрунтована та підлягає задоволенню, при цьому, суд вважає достатнім та доцільним вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру та заборони будь -яким особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, до набрання законної сили рішення суду, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та заборонити будь -яким особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, до набрання законної сили рішення суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту її винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області в строк та порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя С.В. Щербина