Номер провадження 2/754/4682/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26.11.2014 року Деснянський районний
суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Територіальної
громади м.Києва в особі Київської
міської ради, третя особа: П'ятнадцята
Київська державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба головного
управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2
про визнання право власності в порядку
спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суд
з позовом (з урахуванням зменшених
позовних вимог) про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, що відкрилася після смерті
його батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх
вимог позивач посилається на те, що він
фактично прийняв спадщину після смерті
батька, проживаючи у будинку. Вважає,
оскільки є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3,
проте позбавлений здійснити своє право
на спадкування та отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом, у
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Тому, просить
задовольнити позов і визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті батька на
житловий будинок, загальною площею
246,1кв.м., житловою площею 129,4кв.м.,
позначений в технічному паспорті літ.
«A`», ганок (2шт.), козирок (2шт), сарай «Б»,
льох під «Б», гараж «В», оглядову яму,
вбиральню «Е», літню кухню «Ж»,
спорудження №1 та №2, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача зменшені позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені у позовній заяві.

Представник Київської міської ради в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у відсутності
представника, просив винести рішення
відповідно до чинного законодавства.

Третя особа - П'ятнадцята Київська
державна нотаріальна контора в судове
засідання не з'явились, надали заяву
про розгляд справи у відсутності їх
представника, просили винести рішення
відповідно до чинного законодавства.

Третя особа - Реєстраційна служба
головного управління юстиції у м.Києві
в судове засідання не з'явилась,
повідомлена належним чином про час та
дату розгляду справи, причину не явки
представника суду не повідомили.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
надала заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги визнала,
просила задовольнити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливим вирішити справу на підставі
наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, що
відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1. помер
батько позивача ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
яке видано ІНФОРМАЦІЯ_1., Відділом
реєстрації смерті у м.Києві.

Після його смерті відкрилась спадщина
на майно, а саме на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, який належав
померлому на підставі договору
купівлі-продажу житлового будинку,
посвідченого Київської державною
нотаріальною конторою №19 за № 2-387 від
21.02.1997р.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за
законом та фактично прийняв спадщину
після смерті свого батька ОСОБА_3.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що спору між ОСОБА_1 та
його сестрою ОСОБА_2 стосовно
спадкового майна немає, ОСОБА_2 в
добровільному порядку відмовилась від
спірного житлового будинку на користь
ОСОБА_1.

Позивач звернувся із заявою до
нотаріальної контори про видачу
Свідоцтва про право на спадщину, але
отримав відмову, згідно п.4.15 ч.4 глави 10
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України».

Однак, як встановлено судом, земельною
ділянкою, на якій розташований
житловий будинок АДРЕСА_1 та
господарські і побутові будівлі,
ОСОБА_3 користувався на підставі
рішення Дарницького райвиконкому № 194
від 25.02.1949року.

Відповідно до Дозволу на будівництво
нового будинку (знесення старого
будинку), ОСОБА_3 був побудований новий
житловий будинок АДРЕСА_1, про що також
свідчить Витяг з розпорядження
Ватутінської районної державної
адміністрації м.Києва № 652 від 29.06.1999р.
та витяг з розпорядження представника
Президента України у Ватутінському
районі м.Києва №185 від 15.02.1994р.

20.08.1999р. Бюро технічної інвентаризації
було виготовлено технічний паспорт на
житловий будинок (домоволодіння) по
АДРЕСА_1, та на плані новий будинок
позначено під літерою «A`».

28.01.2000р.Управлінням державного
архітектурно-будівельного контролю
ОСОБА_3 був виданий Дозвіл №25 на
введення в експлуатацію закінченого
будівництвом (розширенням,
реконструкцією) приватного житлового
будинку в АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що спірний
житловий будинок був збудований у
2000році, а тому якщо спадщина відкрилась
у період чинності ЦК УРСР, застосуванню
підлягають норми ЦК УРСР про
належність спадщини спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини незалежно від
оформлення права на спадщину.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР,
який був чинним на час смерті ОСОБА_3,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

Отже, спадкоємством вважається перехід
майна померлого (спадкодавця) до інших
осіб (спадкоємців) у порядку,
передбаченому статтями 529 - 535 ЦК
Української РСР.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину,
виникають як майнові права, так і
обов'язки. До майнових прав належить,
зокрема, право власності.

Відповідно до статті 86 ЦК Української
РСР право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий
будинок набувається в порядку, який
існував на час його будівництва.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004р. державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його будівництва, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення (постанова Верховного
Суду України від 13.06.2012р. №6-54цс12).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.
1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

На підставі вищевикладеного та
враховуючи, що будівництво житлового
будинку, який є об'єктом спадщини,
відбувалось відповідно до чинного на
час його будівництва законодавства на
відведеній у встановленому порядку
земельній ділянці на підставі наданого
виконавчим комітетом дозволу на його
будівництво (тобто будинок не є
самовільним будівництвом у розумінні
статті 105 ЦК Української РСР) і що на
момент смерті спадкодавця цей будинок
був повністю збудований і прийнятий в
експлуатацію, проте спадкоємці не
можуть оформити належне їм право
власності на вказаний будинок в
порядку спадкування відповідно до
вимог закону з тих підстав, що
реєстрація права власності на будинок
відсутня, суд вважає, що спірний
житловий будинок є об'єктом права
власності, а також про наявність
правових підстав для визнання за
спадкоємцем права власності на цей
будинок у порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 86, 524, 529-535 ЦК
Української РСР, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1296
ЦК України, ст.ст. 10-12, 58-61, 212 - 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної
громади м.Києва в особі Київської
міської ради, третя особа: П'ятнадцята
Київська державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба головного
управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2
про визнання право власності в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок, загальною площею
246,1кв.м., житловою площею 129,4кв.м.,
позначений в технічному паспорті літ.
«A`», ганок (2шт.), козирок (2шт), сарай «Б»,
льох під «Б», гараж «В», оглядову яму,
вбиральню «Е», літню кухню «Ж»,
спорудження №1 та №2, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3, померлого 28
вересня 2002року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Бабко В.В.