РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20801/13-ц

пр. № 2/759/1448/14

26 лютого 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко
Т.В.

при секретарі Вольф Т. Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати за ним
право власності на садовий будинок
житловою площею 19,6 кв.м. та загальною
площею 37,00кв.м., який належить
відповідачці на праві власності і
знаходиться в садовому товаристві
«Нивки» по АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що 7.03.2007р. між ним та відповідачкою був
укладений попередній договір
купівлі-продажу, відповідно до якого
відповідачка зобов'язалась не пізніше
20 березня 2007р. продати йому садовий
будинок в СТ «Нивки» по АДРЕСА_1, а він
зобов'язався сплатити вартість будинку
в розмірі 454500грн., що еквівалентно 90 000
доларів США. На виконання умов договору
ним було передано відповідачці 90 000
доларів США, однак відповідачка так і
не уклала у передбачений договором
строк - до 20.03.2007р. основний договір
купівлі-продажу, хоча і не
відмовляється від його укладення. А
тому у зв'язку з виконанням своїх
обов'язків, передбачених попереднім
договором купівлі-продажу садового
будинку та земельної ділянки позивач
просить визнати за ним право власності
на дане майно на підставі ст.ст. 181, 220, 246,
328, 526, 620 ЦК України.

Представник відповідачки
проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, 7.03.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
був укладений попередній договір
купівлі-продажу, відповідно до якого
ОСОБА_2 зобов'язалась у строк до 20.03.2007р.
продати ОСОБА_1 садовий будинок в
садовому товаристві «Нивки» по АДРЕСА_1
за 454500грн., що еквівалентно 90 000 доларів
США, що належить їй на підставі
договору купівлі-продажу /ас 6-7/.

Згідно актів
прийому-передачі грошових коштів від
7.03.2007р., 15.03.2007р., 27.03.2007р. ОСОБА_1 передав,
а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в
розмірі 90 000 доларів США /ас 8-10/.

Однак, до цього часу договір
купівлі продажу садового будинку
сторони не уклали.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав,
їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно з ч. 1 ст. 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК
України договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Недодержання вимог щодо
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації договору про
відчуження нерухомого майна, не тягне
за собою перехід права власності на
вказане майно.

Твердження представника
позивача про те, що підставою набуття
права власності на садовий будинок є
домовленість сторін щодо усіх істотних
умов договору та виконання своїх
обов'язків позивачем суд вважає
безпідставним, оскільки сторони
договір купівлі-продажу даного будинку
не уклали, а відповідно до п. 13
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 6.11.2009р.
вирішуючи спір про визнання правочину,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
врахувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК України не застосовується
щодо правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210 та 640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Крім того, як вбачається з
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 5.07.2006р., ОСОБА_2 належить на
праві власності лише земельна ділянка
площею 0,0618 га, розташована в садовому
товаристві «Нивки» по АДРЕСА_1, а не
садовий будинок, право власності на
який просить визнати позивач.

Таким чином, оцінюючи подані
докази, суд дійшов висновку про те, що в
установленому законом порядку перехід
права власності до позивача на садовий
будинок та земельну ділянку не
відбувся, тому законних підстав для
задоволення позову про визнання за ним
права власності немає.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 128, 328,
640, 657 ЦК України, ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 154, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом 10 днів.

Суддя