Справа № 313/44/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року.
Веселівський районний суд

Запорізької області.

В СКАДІ:

Головуючого судді: Калабухової
О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

З участю

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань
Веселівського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнаття особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до Веселівського
районного суду з позовною заявою в якій
виклав наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно, виданим районним бюро
технічної інвентаризації 06.09.2009 року.
Крім того, право власності на квартиру
підтверджується і технічним паспортом,
відповідно до якого власником даної
квартири являється позивач.

У вказаній квартирі позивач проживає
один. Усі витрати, пов'язані з
утриманням багатоповерхового будинку,
сплачуються за його рахунок,
заборгованості він не має, що
підтверджується довідкою, виданою
головою ОСББ «Бобрових 31» від 10.12.2013
року. На момент придбання позивачем
квартири у власність, у останній ніхто
не був прописаний. Він, як власник даної
квартири, з моменту її придбання по
теперішній час проживає у ній та веде
господарство. Але, незважаючи на те, що
позивач являється власником даної
квартири, у минулому році влітку, як
йому стало відомо в усній формі від
сторонніх осіб, у квартирі АДРЕСА_1 було
зареєстровано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця смт. Веселе Запорізької
області, оскільки останній не мав
прописки і оформлював паспорт, і його
реєстрацію проведено за місцем де він
проживав раніше, тобто в квартирі
позивача. Отже, незважаючи на те, що
позивач являється власником даної
квартири, в останній окрім позивача,
значиться по прописці ОСОБА_3, який
ніякого відношення не має як до
позивача, так як не є будь-яким його
родичем, так і до квартири, оскільки
остання належить на праві власності
позивачу.

Після того, як позивачу стало відомо
про те, що ОСОБА_3 зареєструвався у його
квартирі, він почав шукати останнього
для вирішення питання щодо зняття його
з реєстрації з попереднього місця
проживання, тобто з квартири АДРЕСА_1.
Але, як з*ясувалося в подальшому,
відповідача було затримано за підозрою
у вчиненні злочину та в подальшому
відносно нього винесено вирок суду,
яким йому призначено покарання у
вигляді позбавлення волі. У зв'язку з
тим, що на даний час відповідач
відбуває покарання в місцях
позбавлення волі, то вирішити дане
питання, тобто подати документи до
Веселівського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
на зняття його з реєстрації з
попереднього місця проживання, у
позасудовому порядку не є можливим, що
і стало причиною для звернення до суду
з вказаною позовною заявою.

З моменту придбання позивачем квартири
у власність, тобто це з вересня 2009 року
по теперішній час, відповідач не
проживає у квартирі, але документи до
Веселівського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
на зняття його з реєстрації з
попереднього місця проживання, тобто з
квартири АДРЕСА_1, не подав. Відповідач
будь-яких витрат по будинку та у
спільному господарстві як за час його
прописки, так і до часу реєстрації, не
приймав.

ОСОБА_3 не є членом сім*ї позивача та не
має права спільної власності на
квартиру, яса належить позивачу на
праві власності. Відповідач не
проживає у квартирі та ніколи не
проживав. У звя*зку з тим, що відповідач
добровільно відмовляється зняти себе з
реєстрації за останнім місцем
проживання, тобто з квартири позивача,
призводить до порушення вимог
Цивільного кодексу України оскільки,
позивач, будучи власником вказаної
квартири, не може володіти,
користуватися, розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд, та при
винекнених обставин, він буде
позбавлений можливості отримати
субсидію на сплату коштів за
комунальні послуги.

Позивач в судовому засіданні на позові
наполягає та пояснює, що 10 років тому в
квартирі жила родина ОСОБА_3, але
квартиру відібрали за борги. Мати
позивача заплати борг за квартиру та
вона належить позивачу. В минулому році
він дізнався, що в квартирі прописана
чужа людина. В 2013 році відповідач
звільнився з місць позбавлення волі та
покинув місце прописки. В літку його
знову заарештували та він знаходиться
в місцях позбавлення волі. Відповідач
витрат по утриманню квартири не несе.

Представник позивача в судовому
засіданні на позові наполягає в
повному обсязі та просить визнати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1,
судові витрати залишити за позивачем.

Відповідач в судове засідання
неодноразово не з'являвся. Про місце та
час слухання справи повідомлялася у
встановленому законом порядку. Про
причини неявки не сповістив. Заяву про
розгляд справи без його участі не
надав.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі, зокрема,
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньої або оголошення її померлою.

Статтею 72 Житлового кодексу України
передбачено, що визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 вказаного Кодексу,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім*ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Тимчасові мешканці за вимогою
наймача або проживаючих спільно з ним
членів сім*ї зобов*язані негайно
звільнити приміщення, а при відмові -
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого житлового
приміщення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках,
встановлених законом.

Враховуючи вищесказане, керуючись
ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу, ст.ст.
317,319,321,381 ЦК України, ст.ст. 208 - 218 ЦПК
України, СУД

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнаття
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
смт. Веселе, Запорізької області, таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Веселівський районний
сектор УДМС в Запорізькій області
зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстрації
- квартира АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Запорізького
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10 - денний строк з дня
винесення рішення.

СУДДЯ О.А.
Калабухова

03.02.2014