У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого:Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про стягнення
переплати за кредитним договором, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») про стягнення переплати
за кредитним договором в сумі 8 195,01 грн.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що нею на виконання
умов кредитного договору №НМК0АК15300086,
укладеного між нею та
відповідачем 02 листопада 2007 року було
сплачено 143 196,87 грн, з належних до
сплати 135 001,86 грн. Оскільки відповідач в
добровільному порядку не бажає
повернути безпідставно отримані ним
грошові кошти, позивач, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
стягнути з відповідача 6 615,05 грн
переплати за кредитним договором.

Рішенням Кам'янець-Подільського
районного суду Хмельницької області
від 22 травня 2011 року позов ОСОБА_6
задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_6
неправомірну переплату за кредитним
договором № НМК0АК15300086 від 02 листопада
2007 року в сумі 6 615,05 грн. Стягнуто з ПАТ
КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6
витрати за проведення
судово-економічної експертизи в сумі 1
762,56 грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення апеляційного суду скасувати, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з висновків судово-економічної
експертизи, за результатами якої
встановлена переплата позивачем
грошових коштів за кредитним
договором. При цьому, суд першої
інстанції відхилив посилання
відповідача щодо повідомлення
позивача про підвищення процентної
ставки, з огляду на відсутність даних
про їх отримання позивачем.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з недоведеності позивачем
факту наявності переплати за кредитним
договором.

З матеріалів справи вбачається, що 02
листопада 2007 року між Приватбанк,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6
укладено договір № НМК0АК15300086, за
умовами якого банк зобов'язувався
надати позивальникові (позивачу)
кредитні кошти на строк з 02
листопада 2007 року на строк до 01
листопада 2012 року включно у вигляді не
поновлювальної лінії (кредит) в розмірі
105 539,40 грн на наступні цілі: 70 070
грн на придбання автомобіля (споживчі
цілі), а також у розмірі 340 грн для
сплати за реєстрацію предмета застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна шляхом перерахування відповідно
до п. 1.2 за сплату страхових платежів за
договором страхування ТЗ № НМК0АК15300086
від 02 листопада 2007 року, договором
особистого страхування № НМК0АК15300086
від 02 листопада 2007 року на
строк 01 листопада 2008 року у сумі 5 555, 55
грн, а також винагороди за надання
фінансового інструменту в розмірі 2 102,10
грн та у розмірі 27 777,75 грн на сплату
страхових платежів у випадках та
згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7
даного Договору, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,25% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди у розмірі 0,14% від суми
виданого кредиту на придбання
автомобіля, відсотки за дострокове
погашення кредиту згідно з п. 3.10 даного
договору та винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно п. 6.2
даного договору (а.с. 3-5).

Пунктом 2.3.1 договору передбачено право
банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом при зміні
кон'юнктури ринку грошових ресурсів в
Україні, а саме: зміні курсу долара США
до гривні більше, ніж на 10 відсотків у
порівнянні з курсом долара США до
гривні, встановленого НБУ на момент
укладення даного договору; зміні
облікової ставки НБУ; зміні розміру
відрахувань у страховий (резервний)
фонд або зміні середньозваженої ставки
по кредитах банків України у
відповідній валюті (по статистиці НБУ).
При цьому банк надсилає позичальникові
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки протягом 7
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки.
Збільшення процентної ставки банком у
вищевказаному порядку можливо в
границях кількості пунктів, на яке
збільшилась ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд,
середньозважена ставка по кредитах або
пропорційно збільшенню курсу долара
США.

З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24
травня 2012 року №212248 про погашення за
кредитом (а.с. 6) вбачається, що
позивачем за період з 01 листопада 2007
року до 24 травня 2012 року сплачено на
користь банку 137 731,80 грн.

Відповідно до висновку експерта за
результатами проведення
судово-економічної експертизи від 23
вересня 2013 року №2836/13-22, проведеної
Тернопільським відділенням КНДІСЕ (а.с.
60-68) сума переплати за кредитним
договором станом на 24 травня 2012 року
склала 6 615,05 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд дійшов
вірного та ґрунтовного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог,
оскільки позивачем не доведено
належним чином факт наявності
переплати заборгованості за кредитним
договором перед відповідачем. Надавши
оцінку зібраним у справі доказам у їх
сукупності, апеляційний суд зазначив,
що заперечення позивача щодо
обізнаності у підвищенні відповідачем
процентної ставки за кредитним
договором спростовується матеріалами
справи, зокрема, позивач сплачувала
чергові платежі за тілом кредиту та
користування кредитними коштами з
урахуванням такого підвищення, даних
щодо незгоди позивача з розміром
процентної ставки за період з 01
листопада 2008 року до 06 січня 2009 року до
18% річних, матеріали справи не містять.
Щодо підвищення процентної ставки з 01
лютого 2009 року до 06 вересня 2010 року до
27,48%, відповідач повідомив позивача про
таке рішення листом від 25 грудня 2008
року №38880 (а.с. 77), що підтверджується
копією реєстру про відправлення
заказних листів від 08 січня 2009 року (а.с.
78-79), при цьому підтвердження факту
отримання листа умовами договору не
вимагається.

Доводи касаційної скарги про
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права не
ґрунтуються на матеріалах справи, що
відповідно до ст. 337 ЦПК України є
підставою для відхилення касаційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І.
Наумчук