Єдиний унікальний номер 229/5428/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2307/2014
Головуючий у 1 інстанції: Сєрікова О.О.
Доповідач: Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Безрученко Ю.О., Могутової Н.Г.

при секретарі: Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Дружківського міського суду Донецької
області від 17 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Дружківського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
скасування постанови щодо відмови у
вчиненні нотаріальної дії та
зобов'язання видати свідоцтво про
право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 17 січня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказане рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги. Посилається на
необґрунтованість рішення, порушення
судом вимог процесуального закону.
Зокрема, зазначає, що суд не витребував
та всебічно не розглянув спадкову
справу. Висновок суду про відмову у
задоволенні позовних вимог через те, що
нотаріус виявив розбіжності в
документах є невірним, оскільки
довідка із адресного бюро за заявою
ОСОБА_3 була надана за даними старої
домової книги, у якій були зазначені
дані радянського паспорту ОСОБА_4 та
яка була замінена. Довідка з адресного
бюро, отримана нею, містить дані
останнього паспорту померлого і тому є
вірною. ОСОБА_3 не надавав нотаріусу
довідки за останніми даними паспорта
померлого, тому підстав для
розбіжностей не існує. Суд не прийняв
до уваги обставин бездіяльності
нотаріуса протягом 6 місяців, який не
надавав запити, не з'ясовував
обставини, чим порушив вимоги ст. 46
Закону України «Про нотаріат», а запит,
який нотаріус зробив міському голові
суперечить законодавству та не
з'ясовує факту проживання померлого з
його матір'ю на день її смерті. Не
прийнято до уваги фактів відмови
нотаріуса в прийнятті заяв,
документів, рішень та постанов суду,
через що всі документи надсилались
замовними листами. Документи, подані
нею, мають один і той же зміст, але
нотаріус протягом 6 місяців не зробив
жодного запиту щодо отримання
документу у відповідності до ст. 3.22
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», не звернувся
самостійно до міськвиконкому за
уточненням змісту довідки №2944 від
18.10.2012р. та не зобов'язав її виправити
розбіжності у довідці згідно акту. Акт
від 18.10.2012р. та довідки №2944 від 18.10.2012р.,
№3252 від 8.11.2012р. були надіслані
нотаріусу замовним листом до
винесення постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, але судом не
взяті до уваги та не розглядались, але
саме ці документи мають значення для
встановлення факту прийняття спадщини
її батьком після смерті його матері. На
момент відкриття спадкової справи
спадщина після смерті батька, яка
складається із житлового будинку та
надвірних будівель, була під арештом,
на вимогу нотаріуса вона подала заяву
до ВДВС Дружківського міського
управління юстиції про зняття арешту з
майна у зв'язку із прийняттям спадщини
від батька і постановою від 13.04.2012р.
було звільнено майно боржника з - під
арешту. Таким чином, нотаріус позбавив
її права на отримання боргу, на
спадщину за законом.

В засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_5
підтримувала апеляційну скаргу та
наполягала на її задоволенні,
відповідач ОСОБА_2 проти скарги
заперечував та просив рішення залишити
без зміни.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення представника позивача та
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
обґрунтовано виходив із встановлених у
справі фактичних обставин та
дотримався вимог матеріального і
процесуального закону.

Так, судом встановлено, що позивачка
17.02.2012 року звернулася до приватного
нотаріуса Дружківського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою
про прийняття спадщини після смерті її
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

26.10.2012 р. вона звернулась із заявою
про видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
батька на спадкове майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 та грошових
вкладів, що належали на праві
власності його матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивачка
вказувала, що батько прийняв спадщину
фактично, оскільки на день смерті своєї
матері проживав разом з нею за однією
адресою: АДРЕСА_1, але не встиг оформити
свої спадкові права.

Постановою від 29.10.2012р. відповідач
відмовив у вчиненні нотаріальної дії
через відсутність необхідних даних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину, а саме через неможливість
дійти однозначного висновку про факт
постійного проживання ОСОБА_4 разом із
його матір'ю ОСОБА_6 на момент її смерті.

У постанові приватний нотаріус
зазначив, що позивачкою для
підтвердження факту постійного
проживання ОСОБА_4 із його матір'ю
ОСОБА_6 на час її смерті були надані
наступні документи: довідка голови
територіального комітету мікрорайону
Молоково від 18.01.2012 р., згідно з якою
ОСОБА_4 постійно проживав разом із
своєю матір'ю ОСОБА_6 за адресою
АДРЕСА_1, але не вказано період та чи
проживали вони разом на день смерті
ОСОБА_6; довідка адресно - довідкового
бюро від 15.02.2012 р. про місце постійного
проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 і зняття з
реєстрації у зв'язку зі смертю з
ІНФОРМАЦІЯ_2; довідка адресно -
довідкового бюро від 17.12.2012 р. про місце
реєстрації ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 і зняття з
реєстрації у зв'язку зі смертю з
ІНФОРМАЦІЯ_3

07.07.2012 року до відповідача із заявою
звернувся рідний брат померлого
ОСОБА_3, в якій вказав, що він просить не
видавати свідоцтво про спадщину за
законом, оскільки його брат ОСОБА_4
спадщину після смерті матері фактично
не прийняв і на підтвердження цього
факту надав будинкову книгу, в якій є
запис про те, що ОСОБА_4 був знятий з
реєстрації за місцем проживання
АДРЕСА_1 29.11.1999 року і записів про
наступну реєстрацію немає, а також
довідку адресно-довідкового бюро
Дружківського МВ УМВС України в
Донецькій області від 06.07.2012 року про
те, що ОСОБА_4 зареєстрованим у м.
Дружківка не значиться, виписаний
29.11.1999 р.

Нотаріус зробив запити та отримав
відповіді, зокрема, з відділу адресно -
довідкової роботи головного
управління ДМС України в Донецькій
області про відсутність реєстрації
місця проживання ОСОБА_4, з відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Краматорського міського
управління юстиції Головного
управління юстиції в Донецької області
отримав копію актового запису про
смерть ОСОБА_4, з якої встановлено, що
при видачі свідоцтва про смерть
останнього паспорт не пред'являвся,
тому запис про останнє місце
проживання померлого не було внесено в
актовий запис про смерть.

З копії будинкової книги, доданої до
апеляційної скарги, також вбачається,
що ОСОБА_4 був знятий з реєстрації за
місцем проживання АДРЕСА_1 29.11.1999 року,
запису про подальшу реєстрацію немає.

Представник апелянта в судовому
засіданні пояснила, що у справі наявна
копія старої домової книги, у якій
зроблено запис на підставі старого
паспорта померлого, після цього був
новий його паспорт і нова домова книга,
які були втрачені під час пожежі.

Згідно з пунктом 4.14 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/54.14 при
видачі свідоцтва про право на спадщину
нотаріус обов'язково перевіряє: факт
смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність підстав
для закликання до спадкоємства, якщо
має місце спадкування за законом,
прийняття спадкоємцем спадщини у
встановлений законом спосіб, склад
спадкового майна, на яке видається
свідоцтво про право на спадщину. На
підтвердження цих обставин від
спадкоємців витребовуються документи,
які підтверджують вказані факти.

Пунктами 3.21 та 3.22 зазначеного Порядку
визначено, що спадкоємець, який
постійно проживав із спадкодавцем на
час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого статтею
1270 Цивільного кодексу, він не заявив
про відмову від неї. У разі відсутності
у паспорті такого спадкоємця відмітки
про реєстрацію його місця проживання
доказом постійного проживання із
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.

Оскільки позивачка звернулась із
заявою про прийняття спадщини після
смерті її батька, та спадковим майном є
майно, яке належить не батьку, а його
матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
та батько не оформив право власності
на майно, що залишилось після смерті
його матері, для видачі свідоцтва про
право на спадщину позивачці нотаріусу
були необхідні письмові докази на
підтвердження факту прийняття ОСОБА_4
спадщини після смерті ОСОБА_6, зокрема
докази його проживання з матір'ю на час
її смерті.

З огляду на те, що нотаріусом були
отримані протирічиві відомості щодо
кількох варіантів дати зняття з
реєстрації ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, а
саме - з ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку із
смертю та з 29.11.1999 року, після чого
реєстрація повторно не відбувалась, а
в довідці голови територіального
комітету не зазначено, чи проживав
ОСОБА_4 із матір'ю ОСОБА_6 на час її
смерті, що має значення для визначення
того, чи прийняв він спадщину після
смерті матері, нотаріус правомірно
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину позивачці, роз'яснивши їй
право на звернення до суду.

Тому висновок суду про відмову у
задоволенні позову є вірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
надані апелянтом довідки та акт є
належними доказами факту проживання її
батька з його матір'ю на час її смерті
висновків суду не спростовують,
оскільки не усувають протирічивих
відомостей щодо дати зняття з
реєстрації ОСОБА_4.

Також не є підставою для скасування
рішення посилання апелянта на те, що
нотаріус позбавив її права на спадщину,
оскільки позивачці роз'яснено право на
звернення до суду, вона не позбавлена
можливості підтвердити факт
проживання батька разом з його матір'ю
на час смерті останньої в судовому
порядку.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 17 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: