Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
19.07.2007 року між відповідачем ОСОБА_1 та
ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого
за всіма правами та обов'язками є АТ
"ОТП Банк", був укладений договір
№005/1573/07/1 про кредитування поточного
рахунку (овердрафт). Згідно з даним
договором банк надав відповідачу
овердрафт шляхом кредитування
поточного рахунку в розмірі ліміту
овердрафта, який становить 13 300 грн.
Пунктом 1.1 договору позичальник
погоджується з тим, що ліміт овердрафта
може бути змінений банком (збільшений
або зменшений) в односторонньому
порядку, зміна відбувається без
укладання додаткових угод. Кредитні
кошти призначені для здійснення
відповідачем чи за його дорученням
банком безготівкових платежів з
поточного рахунку для виконання
позичальником своїх зобов'язань перед
страховиком щодо сплати страхових
премій (платежів) за договором
страхування; погашення відсотків за
користування непростроченим кредитом;
сплати комісій банку згідно
затверджених тарифів за виконання
операцій. Позичальник в свою чергу
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути банку вказані
кредитні кошти у строки, визначені в
договорі, та сплатити відповідну плату
за користування кредитом в порядку та
на умовах, визначених договором, а саме:
за користування непростроченим
кредитом - відсотки в розмірі 26% річних;
за користування простроченим до
повернення кредитом - відсотки у
розмірі 36% річних. Відповідно до п.8.1
договору банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому або у визначеній
банком частині у випадку невиконання
відповідачем своїх боргових
зобов'язань. Станом на 13.03.2013 року у
відповідача існує заборгованість за
договором у сумі 19 002 грн. 23 коп., яка
складається з: залишку заборгованості
за кредитом у сумі 9 905 грн. 94 коп. та суми
несплачених відсотків за користування
кредитом 9 096 грн. 29 коп. Відповідно до
договору факторингу від 27.01.2012 року,
укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" (позивачем), останні
прийняли право грошової вимоги за
договором, укладеним з відповідачем
19.07.2007 року. Враховуючи це, звернулися
до суду з даним позовом. В судовому
засіданні представник позивача
підтримала викладені в позовній заяві
обгрунтування, вимоги та просила
задовольнити позов у повному обсязі,
просила врахувати її пояснення.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали,
просили відмовити в його задоволенні
та врахувати надані ними письмові
заперечення, пояснення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його
представників, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження в суді та не підлягають
задоволенню.

В суді встановлено, що 19.07.2007 року між
відповідачем ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк",
правонаступником якого за всіма
правами та обов'язками є АТ "ОТП Банк",
був укладений договір № 005/1573/07/1 про
кредитування поточного рахунку
(овердрафт).

Відповідно до п.1.1 договору банк надав
відповідачу овердрафт шляхом
кредитування поточного рахунку
№1478, відкритого в Оболонському
відділенні ЗАТ "ОТП Банк" в розмірі
ліміту овердрафта, який становить 13 300
грн. Зазначено, що позичальник
погоджується з тим, що ліміт овердрафта
може бути змінений банком (збільшений
або зменшений) в односторонньому
порядку, зміна відбувається без
укладання додаткових угод.

В пункті 2.1 договору зазначено, що
цільовим використанням кредиту є
здійснення позичальником
(відповідачем) чи за його дорученням
банком наступних платежів:
безготівкових платежів з поточного
рахунку для виконання позичальником
своїх зобов'язань перед страховиком
щодо сплати страхових премій (платежів)
за Договором страхування; погашення
відсотків за користування
непростроченим кредитом; сплата
комісій банку згідно затверджених
тарифів за виконання операцій,
зазначених в п.2.1.1 цього договору
(сплата страхових премій).

Відповідно до умов договору
позичальник (відповідач) зобов'язався
прийняти, належним чином використати
та повернути банку вказані кредитні
кошти у строки, визначені в договорі, та
сплатити відповідну плату за
користування кредитом в порядку та на
умовах, визначених договором, а саме: за
користування непростроченим кредитом -
відсотки в розмірі 26% річних; за
користування простроченим до
повернення кредитом - відсотки у
розмірі 36% річних. Відповідно до п.8.1
договору банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому або у визначеній
банком частині у випадку невиконання
відповідачем своїх боргових
зобов'язань.

З наданих стороною позивача документів
слідує, що станом на 13.03.2013 року у
відповідача існує заборгованість за
вказаним договором у сумі 19 002 грн. 23
коп., яка складається з: залишку
заборгованості за кредитом у сумі 9 905
грн. 94 коп. та суми несплачених
відсотків за користування кредитом 9 096
грн. 29 коп.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та в
установлені договором строки.
Одностороння відмова від зобов'язань
або одностороння зміна умов договору
не допускається. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірах та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В суді встановлено, що в цей же день,
19.07.2007 року, крім зазначеного договору
№005/1573/07/1 про кредитування поточного
рахунку (овердрафт), між цими ж
сторонами був укладений і кредитний
договір № CL-005/094/2007, відповідно до якого
відповідач отримав від ЗАТ "ОТП Банк"
кредит в сумі 50 986 швейцарських франків,
цільове використання - купівля
автомобіля, дата остаточного
повернення кредиту 19.07.2013 року,
поточний рахунок 1478, зі сплатою
щомісяця 19 числа кредиту у розмірі 708,14
швейцарських франків плюс суму
нарахованих процентів на дату платежу
(проценти складаються з фіксованого
відсотку 9,99% плюс FIDR). Пунктами 2.3.8 та
2.3.8.1 вказаного договору відповідач
зобов'язаний забезпечити наявність та
дійсність договорів страхування
протягом усього строку дії цього
договору; щорічно, не пізніше 20 днів до
закінчення чергового річного періоду
дії договорів страхування, надавати
банку оригінали платіжних документів,
що підтверджують сплату страхових
платежів (премій) на наступний період
дії договору страхування (календарний
рік) чи оригінали страхових договорів
(полісів) укладених на умовах, що
задовольняють банк та з визначеною
банком страховою компанією, якщо інше
письмово не погоджено з банком.

Викладене вище свідчить про те, що в
один день - 19.07.2007 року між відповідачем
та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено два
договори - №005/1573/07/1 про кредитування
поточного рахунку (овердрафт) та
кредитний договір № CL-005/094/2007. По обом
вказаним договорам відповідачу було
відкрито один поточний рахунок №
1478.

Про необхідність здійснювати сплати
страхових премій (платежів) зазначено в
обох цих договорах. Однак, дані сплати,
як зазначено вище і в умовах договорів,
мав обов'язок здійснювати особисто
позичальник - відповідач ОСОБА_1 або
Банк за дорученням позичальника
відповідача ОСОБА_1 Як було встановлено
в суді, ОСОБА_1 по спірному періоду
оплат страхових премій (платежів) через
вказаний рахунок по договору
кредитування поточного рахунку не
здійснював. З наданої до справи
платіжної вимоги №1 від 16.07.2008 року про
сплату страхової премії 9 996 грн.
страховій компанії "Провідна", де
зазначено платником ОСОБА_1, слідує, що
дану оплату здійснив ОТП Банк. Доказів
про надання банку доручення ОСОБА_1 на
здійснення такої оплати, як визначено
договором, суду не було надано стороною
позивача, як і не було зазначено про
наявність такого доручення. Крім цього,
стороною позивача не було надано як
доказів, так і обгрунтованих пояснень
стосовно того, як при сплаті банком (без
належних підстав) суми 9 996 грн.
страхової виплати, заборгованість
відповідача зазначена по кредиту 9 905,94
грн. Не надано і розрахунку нарахованих
відсотків на загальну суму 9 096,29 грн. В
письмових поясненнях сторони позивача
лише зазначено, що прострочені
відсотки нараховані за період з 01.09.2008
року по 27.01.2012 року і що відповідачем
28.10.2008 року було здійснено погашення
відсотків у сумі 374 грн. Стороною
відповідача в судовому засіданні не
було підтверджено дану сплату.
Враховуючи це, та те, що поточний
рахунок по спірному договору є одним і
тим же рахунком, що і по кредитному
договору (всі нарахування та сплати по
обом договорам на одному поточному
рахунку), суд позбавлений можливості
перевірити відповідність зазначених
позивачем оплат.

Таким чином, викладене вище свідчить
про те, що банк не мав підстав, не мав
доручення від відповідача для
перерахування коштів до страхової
компанії з відкритого ними ж рахунку.
Крім цього, стороною позивача не було
надано належних допустимих доказів та
розрахунків вказаної заборгованості.

Судом враховується і те, що відповідно
до п.15.3 договору №005/1573/07/1 про
кредитування поточного рахунку від
19.07.2007 року - вказаний договір є
невід'ємною частиною Договору №005/1573/07
про відкриття та обслуговування
банківського рахунку в іноземній та
національній валюті для фізичних осіб,
укладеного також 19.07.2007 року між
позичальником (відповідачем) та Банком.
В пункті 15.2 договору №005/1573/07/1 про
кредитування поточного рахунку від
19.07.2007 року зазначено, що цей договір
починає діяти з моменту його
підписання і діє до повного виконання
Сторонами взятих на себе зобов'язань по
цьому договору та кредитному договору
в повному обсязі.

Позивачем по справі на підтвердження
свого права звернення до суду з
вказаною позовною заявою надано
договір факторингу від 27.01.2012 року,
укладеного між ПАТ "ОТП Банк"
(правонаступником ЗАТ "ОТП Банк") та ТОВ
"ОТП Факторинг Україна" (позивачем),
відповідно до якого первісний кредитор
передає, а новий кредитор приймає право
грошової вимоги і стає кредитором за
кредитними договорами, укладеними між
клієнтом і боржниками, в розмірі
портфеля заборгованості. Пунктом 1.2
вказаного договору визначено, що
фактор (позивач) передає грошові кошти
в розпорядження клієнта (ПАТ "ОТП Банк")
за плату відповідно до умов цього
договору. Пунктом 6.1. визначено, що
загальний розмір портфеля
заборгованості боржників, право вимоги
до яких відступається, складає 5 716 004
грн. 03 коп. станом на дату підписання
договору. В пункті 7.1 договору
факторингу визначено, що сторони
домовилися, що ліміт фінансування
складає 0,1 відсотка та становить
743 грн. без ПДВ станом на дату
підписання цього договору. На
підтвердження цієї оплати (743 грн.)
позивачем надано копію платіжного
доручення №399 від 27.01.2012 року. Договір
факторингу не містить більше ніяких
даних про оплату чи порядок оплати в
майбутньому визначеного сторонами
розміру портфеля заборгованості
боржників (5 716 004 грн. 03 коп.), право
вимоги до яких відступилося позивачу.
Дане свідчить про те, що позивач
сплатив за отримані ними права вимоги
на свою користь грошових коштів з
боржників, при сплаті первинному
кредитору 743 грн.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування про
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника). Статтею 1082
ЦК України передбачено, що боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомлені визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснено платіж. В п.6.6 договору
факторингу зазначено, що клієнт (ПАТ
"ОТП Банк") протягом десяти днів з
моменту переходу до фактора (позивача)
права вимоги готує та направляє
письмові повідомлення боржникам про
відступлення фактору права вимоги. З
матеріалів справи встановлено, що
відповідачу направлялися позивачем
(фактором) вказані повідомлення про
відступлення права вимоги за договором
факторингу від 27.01.2012 року в травні 2013
року та в грудні 2013 року (майже через
півтора-два роки). Однак, доказів того,
що відповідач одержав дані
повідомлення, як передбачено ст.1082 ЦК
України, суду не було надано, як і не
було надано доказів того, що клієнт (ПАТ
"ОТП Банк") повідомляв відповідача про
відступлення права вимоги, що
передбачено п.6.6 договору факторингу.

Судом враховується те, що відповідно до
п.15.3 договору №005/1573/07/1 про
кредитування поточного рахунку від
19.07.2007 року - вказаний договір є
невід'ємною частиною Договору №005/1573/07
про відкриття та обслуговування
банківського рахунку в іноземній та
національній валюті для фізичних осіб,
укладеного також 19.07.2007 року між
позичальником (відповідачем) та Банком.

Однак, згідно наданого до справи Витягу
з Додатку №1 до Договору факторингу від
27.01.2012 року, позивач отримав від банку
(первісного кредитора) один договір, де
є боржником відповідач ОСОБА_1 - Договір
№ №005/1573/07/1 про кредитування поточного
рахунку від 19.07.2007 року. Тобто,
предметом спору по даній справі є
договір, який є невід'ємною частиною
іншого договору, одним цілим з ним, і
який позивачу не передано банком, або
відносно передачі якого позивачем не
надано жодного доказу до справи.

Все вищевикладене свідчить про те, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог, які не були
підтверджені в суді належними та
допустимими доказами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.525, 526, 530, 629, 1054, 1077, 1082 ЦК
України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: