Справа № 459/1487/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Мелешко С. І.

при секретарі
Савіцькій Б.Б.

з участю адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 з залученням третіх осіб
Червоногардської міської раду , КП
«Червонограджитлокомунсервіс» про
заборону використання житлового
приміщення для здійснення
підприємницької діяльності ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
звернулись до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що вони є
мешканцями будинку АДРЕСА_1, у якому
здійснюють підприємницьку діяльність
відповідачі, зокрема у квартирі № 1.,
чим створюють їм перешкоди у
користуванні майном, що належить
власникам квартир у багатоповерховому
будинку на праві спільної сумісної
власності. З огляду на наведене на
підставі положень ст..391 ЦК України
просять усунути ці перешкоди шляхом
встановлення для відповідачів
заборони використовувати жиле
приміщення квартири АДРЕСА_1 для
здійснення підприємницької
діяльності.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, в їх
обґрунтування послався на обставини
аналогічні підставам звернення до суду
та додатково пояснив, що відповідачі
використовують квартиру АДРЕСА_1 для
здійснення підприємницької
діяльності, а саме у цьому приміщенні
вони займаються продажем та ремонтом
комп'ютерної техніки, продажем та
ремонтом побутової техніки, монтажем
водопровідних мереж, друкуванням
візиток , реалізацєю туристичних
путівок, продажем та обміном
нерухомості. При цьому вони не
облаштували окремого входу у це
приміщення, тому у під'їзд заходить
безліч посторонніх людей - клієнтів ППФ
«Свепет», тим самим створюючи постійні
незручності йому та мешканцям першого
під'їзду цього будинку. Просить позовні
вимоги задовольнити.

Аналогічні за змістом пояснення дали у
судовому засіданні позивачі ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 в
судове засідання не з'явилися , подали
письмові заяви у яких позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просять
розглядати справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_12 в судовому
засіданні проти позову заперечив та
пояснив, що вказану квартиру вони із
сином використовують у
підприємницькій діяльності , що не
заборонено законом. Жодних перешкод
цим для осіб, які проживають у ньому
(будинку) не створюють. Просить у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_13 у судовому
засіданні також позовних вимог не
визнав та додав, що здійснення ними
підприємницької діяльності і за
вищезазначеною адресою не зачіпає прав
та законних інтересів власників
квартир цього будинку, оскільки вважає,
що жодних перешкод своєю діяльністю
вони для мешканців цього під'їзду не
створюють , а навпаки підтримують
під'їзд на належному та чистому
вигляді. Тому підстав для задоволення
позову не вбачає.

Представник третьої особи КП
«Червонограджитлокомунсервіс» в
судове засідання не з*явився направив
в суд письмову заяву , в якій просив
справу розглядати у його відсутності ,
у вирішені справи покладається на
думку суду.

Представник третьої особи
Червоноградської міської ради
Львівської області в судовому
засіданні пояснив, що квартира, у якій
здійснюють підприємницьку діяльність
відповідачі не належить їм на праві
власності.

Юридична особа -ПП Ф «Свепет» ,
керівником якої є ОСОБА_12, згідно
реєстру юридичних осіб зареєстрована
за адресою АДРЕСА_1. Реклама цього
підприємства розташована на зовнішній
стіні будинку.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення із наступних
підстав.

Як убачається із представленої копії з
єдиного реєстру юридичних осіб ПП Ф
«Свепет» здійснює свою господарську
діяльність за адресою АДРЕСА_1. При
цьому зазначено , що дане підприємство
займається такими видами діяльності :
монтаж водопровідних мереж, систем
опалення та кондиціонування,
діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту,
агентства нерухомості.

Водночас із копії свідоцтва платника
податків серії НОМЕР_1 (а.с.34)
встановлено, що місцем провадження
господарської діяльності фізичної
особи підприємця ОСОБА_13 є АДРЕСА_1.

Також встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_16, що стверджується
інформаційною довідкою з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 25.11.2014
року № 29952973.

Таким чином , в судовому засіданні
достовірно встановлено, що відповідач
ОСОБА_13 здійснює господарську
діяльність за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі відповідних документів.

Що стосується провадження
господарської діяльності відповідачем
ОСОБА_12 за цією ж адресою., то така
провадиться ним без достатньої на це
правової підстави, так як у матеріалах
справи відсутні необхідні дозволи на
ведення такої у спірному приміщенні.

Ст. 41 Конституції України гарантує
кожному право володіти, користуватися
і розпоряджатися своєю власністю.

Норми ст. 320 ЦК України визначають, що
власник має право здійснювати відносно
свого майна будь-які дії, що не
суперечать закону. Громадяни мають
право використовувати майно, що їм
належить, для ведення господарської і
іншої, не забороненої законом,
діяльності. Жоден державний орган не
має права втручатися в здійснення
власником правомочності по володінню,
користуванню і розпорядженню своїм
майном, або встановлювати не
передбачені законодавчими актами
України додаткові обов'язки і
обмеження.

Згідно ст. ст. 150, 152 ЖК України
громадяни, що мають в приватній
власності житловий будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання та
проживання членів їх сім'ї, і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд (продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші,
не заборонені законом, угоди).

Переобладнання і перепланування
житлового будинку (квартири), що
належить громадянину на праві
приватної власності, проводиться з
дозволу виконкому відповідної ради.

Таким чином, громадянин, що має на
праві приватної власності житловий
будинок або квартиру, має право на свій
розсуд вирішувати питання про
доцільність їх використання, тим
більше, що чинне законодавство не
містить заборони на використання
житлового приміщення як об'єкту
торгівлі і сфери послуг.

Відповідач пред'являючи позов
аргументує позовні вимоги на підставі
положень ст..383 ЦК України.

Однак у ст. 383 ЦК України міститься лише
заборона на використання житлових
приміщень для потреб виробничого
характеру. Використання житлового
приміщення як об'єкту торгівлі і сфери
послуг не може розглядатися як
виробнича діяльність.

За наведених обставин суд
приходить до висновку, що ОСОБА_13
використовує квартиру АДРЕСА_1 для
здійснення підприємницької діяльності
правомірно , так як така діяльність у
цьому приміщенні зареєстрована
відповідно до чинного законодавства.

Що стосується використання спірного
приміщення у підприємницькій
діяльності ОСОБА_12 , то суд приходить до
переконання, що оскільки у останнього
відсутні необхідні дозволи на
здійснення підприємницької діяльності
у цій квартирі, тому необхідно
заборонити йому використовувати дане
жиле приміщення для здійснення
підприємницької діяльності до
реєстрації його підприємницької
діяльності у встановленому законом
порядку за адресою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного суд вважає, що
позов повинен бути задоволений
частково.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовільнити
вчастково.

Заборонити ОСОБА_12 використовувати
жиле приміщення квартири АДРЕСА_1 для
здійснення підприємницької діяльності
до реєстрації його підприємницької
діяльності у встановленому законом
порядку в картирі АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами , що
були відсутні в судовому засіданні , в
той же строк з часу вручення їм копії
даного рішення .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С. І. Мелешко