Справа №: 164/262/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2014 року
Маневицький районний суд
Волинської області

в складі: головуючого-судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
розірвання шлюбу. Свої вимоги
обґрунтувала тим, що 16 листопада 2008
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Маневицького районного
управління юстиції Волинської області
було зареєстровано шлюб з
відповідачем, актовий запис № 105. Від
даного шлюбу вони мають одну дитину:
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
перебуває на повному утриманні
позивача. Належної допомоги на
утримання сина відповідач не надає.
Крім того, вказала, що спільне життя з
відповідачем не склалося. Між ними
часто почали виникати сварки та
непорозуміння. З вини відповідача
подальше спільне життя та збереження
сім'ї стали неможливими. Вони
проживають окремо, не підтримують
шлюбно-сімейних відносин, спільного
господарства не ведуть. Між ними
відсутнє взаєморозуміння, вони
втратили повагу одне до одного.
Фактично їх сім'я розпалася, шлюб
збережений бути не може. Вважаючи, що їх
сім'я розпалась з вини відповідача,
ОСОБА_1 просила шлюб між ними розірвати,
малолітню дитину залишити у неї на
проживанні. Враховуючи, що ОСОБА_2
належної допомоги на утримання сина
ОСОБА_3 не надає в добровільному
порядку, просила стягнути з нього на її
користь аліменти в розмірі 1000 гривень
щомісячно та до досягнення сином
повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги змінила, просила суд
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання малолітньої
дитини - сина ОСОБА_3 в розмірі 500
гривень щомісячно та до досягнення
сином повноліття, а також розірвати
шлюб з ОСОБА_2, залишивши малолітню
дитину у неї на проживанні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
змінені позовні вимоги визнав у
повному обсязі, проти їх задоволення не
заперечує. Підтвердив, що спільне життя
з позивачем у них не склалося. Вони
проживають окремо, не підтримують
шлюбно-сімейних відносин, спільного
господарства не ведуть. Спору про їх
місце проживання та місце проживання
малолітньої дитини між ними немає.
Проти задоволення позову не заперечує,
оскільки переконаний, що їх сім'я
розпалася і заходи щодо примирення
ніякого результату не дадуть. Від своєї
дитини він не відмовляється і буде
надавати необхідну допомогу на її
утримання.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підставний і підлягає
до задоволення.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України
до обставин, які враховуються при
визначенні розміру аліментів,
відносяться: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей чи
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших

обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як
за три роки.

В судовому засіданні встановлено, що 16
листопада 2008 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маневицького
районного управління юстиції
Волинської області було зареєстровано
шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №
105. Від даного шлюбу вони мають одну
дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина перебуває на повному утриманні
позивача. Належної допомоги на
утримання сина відповідач не надає.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, не
підтримують шлюбно-сімейних відносин,
спільного господарства не ведуть.
Відповідач ніде не працює, однак має
реальну можливість щомісячно надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини. Зазначене підтвердила позивач
в судовому засіданні, вказані
обставини не оспорюються відповідачем,
а також це встановлено із досліджених
судом письмових доказів, зокрема,
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від
28.01.2014 року, свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 від 10.04.2009 року.

Проаналізувавши пояснення сторін та
оцінивши зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, враховуючи, що відповідач
по стану здоров'я спроможний надавати
допомогу на утримання своєї
малолітньої дитини, однак ніде не
працює, тобто має нерегулярний дохід,
суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2
підлягають стягненню на користь
позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітньої дитини: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень
щомісячно, починаючи з 18 лютого 2014 року
та до досягнення ним повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
сім'я між подружжям розпалася повністю.
Про це свідчить небажання подружжя
спільно проживати, наполягання
позивача та відповідача на розірванні
шлюбу, а також те, що вони проживають
окремо, не підтримують шлюбно-сімейних
відносин, спільного господарства не
ведуть. Спору про місце проживання і
виховання малолітньої дитини між ними
немає.

Наведені обставини дають суду підстави
вважати, що сім'я між даним подружжям
розпалась і збережена бути не може, а
тому шлюб між ним слід розірвати.
Подальше збереження подружжям шлюбу є
недоцільним, оскільки стосунки між
ними істотно суперечать їх інтересам
та інтересам малолітньої дитини.

Виходячи із інтересів малолітньої
дитини, враховуючи її вік та бажання
батьків, суд вважає за доцільне
залишити дитину після розірвання шлюбу
на проживанні у позивача ОСОБА_1

За бажанням позивача після розірвання
шлюбу їй слід залишити прізвище -
ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
на користь ОСОБА_1 243 гривень 60 копійок
судового збору, сплаченого позивачем
при поданні позову, а також на рахунок
УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001
(рахунок отримувача 0287, код
отримувача 37950857, код банку отримувача
803014, банк отримувача - ГУДКСУ у
Волинській області, найменування суду -
Маневицький районний суд Волинської
області) 243 гривень 60 копійок судового
збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180 - 184, 191
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітньої
дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно,
починаючи з 18 лютого 2014 року та до
досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Шлюб, зареєстрований 16 листопада 2008
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Маневицького районного
управління юстиції Волинської області,
актовий запис № 105, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, від якого є одна малолітня
дитина, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище - ОСОБА_1.

Малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити на проживанні у ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) гривень 60 копійок
судового збору, а також на рахунок
УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001
(рахунок отримувача 0287, код
отримувача 37950857, код банку отримувача
803014, банк отримувача - ГУДКСУ у
Волинській області, найменування суду -
Маневицький районний суд Волинської
області) 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: