Олевський районний суд Житомирської
Справа № 2-305/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді
Волощука В.В.

секретаря
Федорчук О.В.

з участю:

відповідачів:
ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника третьої особи
Кайдановича В.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Олевського районного суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, третьої особи: Органу
опіки та піклування Тепеницької
сільської ради Олевського району
Житомирської області про усунення
перешкод у користуванні житловим
будинком шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2012 року ОСОБА_4, звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, та
ОСОБА_5, в якому просить суд, усунути
перешкоди в користуванні власністю
шляхом виселення відповідачів з
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_4, посилається на те, що вона є
власником будинку АДРЕСА_1. Однак
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм нерухомим майном
позивачка не може оскільки у даному
будинку проживають відповідачі.
Добровільно виселитися відповідачі
відмовляються.

У судове засідання представник
позивачки, який діє на підставі
договору не з'явився подавши до суду
заяву стосовно розгляду справи у його
відсутності. Заявлені вимоги позивачки
підтримує у повному обсязі, із підстав,
що наведені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1, та ОСОБА_2, у
судовому засіданні відносно позову
заперечують, посилаючись на те, що вони
на підставі договору дарування від
02.07.2011 року є власниками спірного
будинку. У зв'язку з чим просять суд
відмовити позивачці у задоволенні її
позовних вимог за їх безпідставністю.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Тепеницької
сільської ради Олевського району
Житомирської області Кайданович В.Й., у
судовому засіданні відносно
задоволення позову заперечує, при
цьому надавши суду пояснення про те, що
чоловік позивачки ОСОБА_6, незаконно у
2001 році отримав право власності на
спірний будинок. Внаслідок
протиправних дій ОСОБА_6, та колишніх
посадових осіб Тепеницької сільської
ради Олевського району Житомирської
області було порушено право власності
на спірне житло дійсного власника
ОСОБА_7, у зв'язку із чим та на підставі
протесту прокурора незаконне право
власності на спірний будинок було
скасовано та було поновлено майнові
права ОСОБА_7, визнано за нею право
власності на будинок АДРЕСА_1, яким
ОСОБА_7, розпорядилася на власний
розсуд - подарувавши зазначений
будинок ОСОБА_1

Заслухавши пояснення відповідачів,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_4, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_5, про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком шляхом виселення
слід відмовити виходячи із наступного.

Так предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Згідно до рішення Олевського районного
суду Житомирської області від 10.02.2014
року в задоволенні позову ОСОБА_4,
мешканки АДРЕСА_2 до відповідачів:
ОСОБА_1, ОСОБА_7 та Комунального
підприємства Коростенське МБТІ про
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Тепеницької сільської ради Олевського
району Житомирської області № 47 від
23.06.2011 року; визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29.06.2011 року на
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1; про визнання
недійсним договору дарування
зазначеного житлового будинку від
02.07.2011 року в цілому з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1
- відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 09.10.2014 року,
рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 10.02.2014 року
залишено без змін. Вказана ухвала
набрала законної сили з моменту
проголошення.

Згідно приписів ч.3 ст.61 ЦПК України,
слідує, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна

сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених Цивільним
процесуальним Кодексом України.

Статтею 60 ЦПК України крім того
покладено обов'язок доказування і
подання доказів сторонами. Із
зазначеної статті слідує, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Заявляючи позов, позивачка посилалася
на статті 316, 317, 321, 379, 383, 391 ЦК України та
ст.ст.9, 109, 116 ЖК України, як правову
основу позовних вимог.

Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наведеного та керуючись
ст.21, 55, 129 Конституції України, ст.ст.316,
317, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст.ст.9, 109, 116 ЖК
України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 179, 209, 212-218
ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні житловим будинком
шляхом виселення - відмовити.

Рішення може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області, протягом 10 днів з
дня його проголошення. А особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. В. Волощук