Справа № 733/1241/13-ц Провадження №
22-ц/795/2236/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Головченко М. М. Доповідач - Боброва І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової
І.О.,суддів:Висоцької Н.В., Шитченко
Н.В.,при секретарі:Зіньковець О.О.,за
участю:позивача ОСОБА_5, відповідача
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 06 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати.

Рішенням Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 06 червня 2013
року позовні вимоги задоволено
повністю. Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, актовий запис № 256 від 20.11.1999
року, що зареєстрований відділом РАГС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області. Після
розірвання шлюбу позивачу залишено
прізвище «ОСОБА_5».

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом неповно з'ясовано
обставини, що мають істотне значення
для справи та з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Так, апелянт посилається на те, що він
не знав про слухання справи в суді,
судові повідомлення ним не
підписувалися. Також, судом не було
надано сторонам можливості для
примирення та збереження сім'ї.

В судовому засіданні апелянт підтримав
доводи апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Позивач послалась на безпідставність
апеляційної скарги, просила в її
задоволенні відмовити, надавши
письмові заперечення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом по справі встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 20.11.1999 року у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Ніжинського міськрайонного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис № 526. Від шлюбу
мають дитину - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги про
розірвання шлюбу, суд першої інстанції
виходив з того, що сімейно-шлюбні
відносини припинені, сторони
примирятися не мають наміру, сім'я
розпалася, існує лише формально і
подальше спільне проживання буде
суперечити інтересам сторін.

Такий висновок суду ґрунтується на
повному і всебічному з'ясуванні
фактичних взаємин подружжя, дійсних
причин позову про розірвання шлюбу,
судом вірно застосовані норми
матеріального права, що регламентують
спірні правовідносини.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції і при
цьому враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби та взаємодопомоги.
Чоловік зобов'язаний утверджувати в
сім'ї повагу до матері. Дружина
зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу
до батька. Дружина та чоловік
відповідальні один перед одним, перед
іншими членами сім'ї за свою поведінку
в ній - ст.55 СК України.

Згідно з ч.3 і 4 ст.56 СК України, кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження ... є порушенням права
дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом.

Статтями 105 ч.3, 110, 112 СК України
визначено, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду після з'ясування фактичних
взаємин подружжя, дійсних причин
позову про розірвання шлюбу, при цьому
суд бере до уваги наявність
малолітньої дитини та інші обставини
життя подружжя.

Доводи апеляційної скарги не містять
доводів та доказів, що свідчать про те,
що збереження сім'ї є можливим,
оскільки апелянтом не доведено, що
починаючи з жовтня 2012 року, дати
фактичного припинення шлюбних
відносин між сторонами, ним були
вчинені дії, спрямовані на примирення
із дружиною та на збереження сім'ї в
цілому. Натомість, відповідач в
судовому засіданні апеляційного суду
стверджував, що позивач в даний час
співмешкає з іншим чоловіком.

Та обставина, що судом першої інстанції
не був наданий строк для примирення
сторін не може бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки
після ухвалення судом рішення в червні
2013 року, сімейні відносини між
сторонами не поновлювалися, що
свідчить про те, що сім'я розпалася і
надання строку для примирення
апеляційним судом є недоцільним.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 06 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів .

Головуючий:Судді: