Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ26 листопада 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючогоГвоздика
П.О.,суддів: Євграфової Є.П., Журавель
В.І.,Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - ОСОБА_7, про звернення стягнення
на предмет іпотеки, за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення апеляційного
суду Донецької області від 20 червня 2014
року,в с т а н о в и л а: У січні 2014
року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду з даним
позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 1 червня 2007
року між акціонерно-комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та
ОСОБА_7 укладено кредитний договір
№ 0401/0607/71-044, відповідно умов
якого якого банк надав позичальнику
грошові кошти у розмірі 83 000 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13 %, з кінцевим
терміном повернення до 31 травня 2018 року
включно. У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
2 червня 2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_6
укладено іпотечний договір №
0401/0607/71-044-Z-1, відповідно до якого
останні передали в іпотеку банку
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 області.28
листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
Фінансовою компанією «Вектор плюс»
укладено договір факторингу. Того ж дня
між Фінансовою компанією «Вектор плюс»
та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
факторингу та договір про відступлення
прав за іпотечним договором.
Посилаючись на те, що боржник належним
чином не виконував взятих зобов'язань
за кредитним договором, у зв'язку з чим
станом на 1 січня 2014 року
утворилась заборгованість в розмірі 98
1339 гривень 94 копійки та складається з:
заборгованості за кредитом - 566 911
гривень 52 копійки, за відсотками - 297 516
гривень 57 копійок та пені 116 911 гривень 85
копійок, а тому позивач просив суд в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки.Рішенням
Селидівського міського суду Донецької
області від 3 березня 2014 року позов
задоволено. Ухвалено звернути
стягнення на предмет іпотеки на
користь ТОВ «Кредитні
ініціативи», а саме: трикімнатну
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить на праві
часткової спільної власності ОСОБА_5,
ОСОБА_6, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 1 червня 2007 року №
0401/0607/71-044, яка станом на 1 січня 2014 року
становить 981 339 гривень 94 копійки та
складається з: заборгованості за
кредитом - 566 911 гривень 52 копійки, за
відсотками - 297 516 гривень 57
копійок, пеня 116 911 гривень 85 копійок,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно із Законом України «Про
виконавче провадження» за початковою
ціною, встановленою на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій. Вирішено питання про
стягнення судового збору. Рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 20 червня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове про відмову у задоволенні позову.
У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з
наступного.Задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачі порушили зобов'язання
за кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, а тому на
підставі Закону України «Про іпотеку»
дійшов висновку про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що при
вирішенні даного спору підлягає
застосуванню Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» (набрав
чинності 7 червня 2014 року), згідно з яким
предмет іпотеки не може бути примусово
стягнутий (відчужений без згоди
власника), при цьому наявні всі умови
для застосування цього Закону.
Проте погодитися з такими висновками
апеляційного суду не можна.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Судом
установлено, що 1 червня 2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк, та ОСОБА_7
укладено кредитний договір № 0401/0607/71-044,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику грошові кошти у розмірі 83
000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13 % з
кінцевим терміном повернення до 31
травня 2018 року включно. У
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 2 червня
2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено іпотечний
договір № 0401/0607/71-044-Z-1, відповідно до
якого останні передали в іпотеку банку
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 10.3 іпотечного договору
іпотекодержатель має право з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання позичальником умов
основного зобов'язання.Застосувавши на
стадії апеляційного провадження Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», суд апеляційної інстанції не
звернув уваги на таке. Відповідно до ст.
58 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Частино 1 ст. 303
ЦПК України встановлено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Частиною 1 ст. 304 ЦПК
України визначено, що справа
розглядається апеляційним судом за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими цією главою.7 червня 2014
року набрав чинності Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», згідно з яким протягом дії
цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно зі статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно зі статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв.
м для житлового будинку. При новому
розгляді апеляційний суд має
врахувати, що за наявності загальних
правових підстав для примусового
стягнення на належне відповідачам
майно таке стягнення підлягає
зупиненню в порядку, визначеному ст. 217
ЦПК України, на час дії Закону, за
наявності наступних обставин: іпотечне
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв.
м для житлового будинку.Враховуючи те,
що фактичні обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судом не встановлені, рішення
апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції. З урахуванням вимог ст. 1
Закону України від 12 серпня 2014 року
№ 1632-VII «Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції» та
розпорядження голови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14
територіальну підсудність даної
справи слід визначити апеляційному
суду Запорізької області.Керуючись ст.
ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити частково.
Рішення апеляційного суду Донецької
області від 20 червня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до апеляційного суду
Запорізької області. Ухвала
оскарженню не підлягає.
Головуючий
П.О. Гвоздик Судді:
Є.П.
Євграфова
В.І.
Журавель
І.М.
Завгородня
Ю.Г.
Іваненко