Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що з 21.12.2011 року
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від якого мають сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, сімейне життя не
склалося, між ними почали виникали
сварки, непорозуміння, подружні
почуття, які складають основу сім»ї,
між ними відсутні, протягом року вони
не підтримують подружніх стосунків,
шлюб існує формально, за таких обставин
позивач вважає збереження шлюбу
неможливим і просить суд шлюб між ними
розірвати.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги.

Відповідач до суду не з'явився, про час
розгляду справи повідомлявся належним
чином за зареєстрованим місцем його
проживання, причини неявки суду
невідомі, заяви щодо розгляду справи
без його участі до суду не надходило, а
тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України
суд вважає за можливе провести заочний
розгляд даної справи за згодою
позивача.

Вислухавши пояснення позивача,
оглянувши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони з
21.12.2011 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями
свідоцтв про шлюб, про народження
дітей.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування до припинення
шлюбних відносин чи до їх збереження є
порушенням права дружини, чоловіка на
особисту свободу.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
подружніх стосунків не підтримують,
наміру зберігати сім'ю позивач не має.

Враховуючи те, що збереження шлюбу
можливе тільки на почуттях взаємної
любові та поваги, взаєморозуміння та
взаємодопомоги, що є морально-правовою
основою шлюбу, при наявності бажання
обох сторін, суд вважає за можливе шлюб
між сторонами розірвати, оскільки за
даних обставин подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам позивача, яка
не бажає поновлювати шлюбні стосунки.

Отже, суд приходить до висновку про
наявність підстав для розірвання шлюбу
між сторонами по справі.

Відповідно до ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач, яка змінювала своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, просить
суд залишити їй прізвище -ОСОБА_1.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
24,56, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу
України, ст.ст.10,60,88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 21 грудня 2011 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області, актовий запис
№ 1986, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити прізвище -ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області на підставі
письмової заяви відповідача про
перегляд заочного рішення, яку може
бути подано до суду протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, воно
може бути оскаржене в апеляційному
порядку.

Суддя А. М. Дмитренко