АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/477/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 34 Прокулевич В. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. РІШЕННЯ
28 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Пальонного В.С., Єльцова В.О.при
секретарі Бурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу директора ПрАТ «Уманська
сільгосптехніка» - Янковенка Андрія
Андрійовича на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Уманська
сільгосптехніка» про стягнення
в с т а н о в и л а :
13 травня 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «Уманська
сільгосптехніка» про стягнення
майнової шкоди, посилаючись на те, що
вона є власницею земельної ділянки
площею 0,0024 га, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 а, згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку дана земельна ділянка була
виділена їй для обслуговування гаража,
на якій вона побудувала гараж.
Відповідно до довідки Уманського РУ
УМНС України в Черкаській області від 02
червня 2011 року за № 857, 24 березня 2011 року
у приміщенні надвірної споруди ПАТ
«Уманська сільгосптехніка» виникла
пожежа, яка розповсюдилась на гаражне
приміщення ОСОБА_7 Причиною
виникнення пожежі стало необережне
поводження з вогнем невстановленої
Внаслідок пожежі покрівлю її гаражу
пошкоджено по всій площі, металеві
листи зазнали деформації. Утеплювач,
гідроізоляція, теплоізоляція знищені
повністю. Дерев'яні балки перекриття
зазнали значного пошкодження
внаслідок дії відкритого полум'я, але
знаходяться на місці їх встановлення.
Позивач вважає, що пожежа трапилася з
вини посадових осіб ПАТ «Уманська
сільгосптехніка». Їхні допоміжні
приміщення вже давно знаходяться в
занедбаному стані. Останні роки там
вибиті вікна та відсутні двері. Доступ
до цих приміщень необмежений.
Позивач вказує, що в приміщенні ПАТ
«Уманська сільгосптехніка»
зберігається вже багато років всякий
непотріб, старі меблі, дрова, так як
гуртожиток ПАТ «Уманська
сільгосптехніка» раніше опалювався
дровами. В приміщенні не дотримуються
навіть самі прості правила
протипожежної безпеки. Поряд
розташовані жилі будинки, тому в
наступний раз пожежа може перекинутися
і на жилі приміщення.
Позивач зазначає у позові, що вона
неодноразово зверталася до
керівництва відповідача щодо
компенсації шкоди, завданої пожежею,
але до цього часу питання так і не
В зв'язку з даними обставинами позивач
звернулася до суду з даним позовом та
просила стягнути з відповідача на її
300,00 грн. сплачених згідно квитанції за
проведення незалежної оцінки вартості
судовий збір у сумі 411,06 грн.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Уманська
сільгосптехніка» на користь ОСОБА_7 на
відшкодування матеріальної шкоди 40806
грн.

Стягнуто з ПАТ «Уманська
сільгосптехніка» на користь ОСОБА_7 711,06
грн. судових витрат (судовий збір 411,06
грн. та 300 грн. - оплата за проведення
оцінки вартості заподіяної шкоди).

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, директор ПрАТ «Уманська
сільгосптехніка» - Янковенко А.А. подав
на нього апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення ухвалене
на підставі неповно з'ясованих та
недоведених обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
доведеними, рішення ухвалене з
порушенням норм процесуального права
та неправильного з'ясування норм
матеріального права. В зв'язку з цим
просить скасувати рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 грудня 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_7 в задоволенні її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та представника апелянта, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, а рішення суду першої
інстанції до скасування з
постановленням нового рішення,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що в судовому засіданні
встановлено, що дійсно пожежа
відбулася на території відповідача і з
його вини і через вказану пожежу
позивачу заподіяна матеріальна шкода.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції, оскільки на порушення вимог
ст. ст. 10, 212, 213 ЦПК України суд дійшов їх
без повного й всебічного з'ясування
дійсних обставин справи, прав та
обов'язків сторін у правовідносинах,
належної правової оцінки зібраних у
справі доказів і вимог ст. 1166 ЦК
України.

Як вбачається із матеріалів справи, що
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, позивач
ОСОБА_7 є власником земельної ділянки
площею 0,0024 га, розташованої по АДРЕСА_1,
цільове призначення якої для
обслуговування гаража. На вказаній
земельній ділянці позивач побудувала
гараж, але відсутні відповідні дозволи
та проектна документація, гараж
недобудований та в експлуатацію не
зданий.

Згідно даних довідки № 857 від 02 червня
2011 року, виданої Уманським РУ УМНС
України в Черкаській області
вбачається, що 24 березня 2011 року у
приміщенні допоміжної надвірної
споруди ВАТ «Сільгосптехніка» виникла
пожежа, яка розповсюдилась на гаражне
приміщення гр. ОСОБА_7 Причиною
виникнення пожежі стало необережне
поводження з вогнем невстановленої
особи.

Внаслідок пожежі покрівля гаражу гр.
ОСОБА_7 пошкоджено по всій площі,
металеві листи зазнали деформації.
Утеплювач, гідроізоляція,
теплоізоляція знищені повністю.
Дерев'яні балки перекриття зазнали
значного пошкодження внаслідок дії
відкритого полум'я, але знаходяться на
місці їх встановлення.

Згідно висновку судово-товарознавчої
експертизи від 31 жовтня 2013 року по
визначенню вартості нанесеного збитку,
в результаті пошкодження пожежею
автогаража, що знаходиться за адресою
по АДРЕСА_1, вартість нанесеного збитку
власнику авто гаража в результаті його
пошкодження від пожежі становить 40806,00
грн.

Суд першої інстанції не звернув уваги
та не дав належної оцінки, що
заперечуючи проти задоволення
позовних вимог, відповідач вказував на
те, що в акті про пожежу № 6 від 24
березня 2011 року складеного комісією у
складі: старшого інженера ВНПО
Уманського РУ УМНС України в
Черкаській області старшого
лейтенанта Самолюка О.В., директора ВАТ
«Сільгосптехніка» Салипи Л.П., гр.
ОСОБА_7 та гр. Янковенка А.А. вина
відповідача не встановлена, відповідач
є постраждалою особою; позивач не
надала у судове засідання дозвільні
документи, технічні умови на
будівництво гаража, техпаспорт, витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно; при будівництві гаража,
позивачем повністю порушені норми
забудови додаток 3.1 ДБН 360-92**,
розташування гаража не відповідає
вимогам пожежної безпеки.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
для покладення відповідальності на
заподіювача майнової шкоди, необхідно
довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи;

б) наявність шкоди;

в) причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини.

Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії.

Під шкодою слід розуміти втрату або
пошкодження майна потерпілого та (або)
позбавлення його особистого
нематеріального права (життя, здоров'я
тощо). У відносинах, що розглядаються,
шкода - це не тільки обов'язкова умова,
але і міра відповідальності, оскільки
за загальним правилом даної статті,
завдана шкода відшкодовується в
повному обсязі.

Отже, деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за вини
заподіювача шкоди. Причинний зв'язок
між протиправною поведінкою особи та
завданою шкодою є обов'язковою умовою
відповідальності, яка передбачає, що
шкода стала об'єктивним наслідком
поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції на зазначене уваги не
звернув та не з'ясував, чи
протиправними були дії заподіювача
шкоди, оскільки причиною виникнення
пожежі стало необережне поводження з
вогнем невстановленої особи За таких
обставин вина відповідача не
встановлена , а тому немає підстав для
відповідальності та стягнення коштів
за заподіяну шкоду позивачу. Тому суд
передчасно дійшов висновку про
доведеність позовних вимог позивача та
помилково їх задовольнив.

Крім того, позивач не надала до суду
правовстановлюючі документи, які
підтверджують її право власності на
вказаний гараж.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції невірно застосував
норми матеріального права, оскільки не
взяв до уваги, те що ст. 1172 ЦК України
передбачається відповідальність
юридичної або фізичної особи за шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків, за умови, що та
завдала шкоди, діючи від імені цієї
юридичної чи фізичної особи, на час
заподіяння його працівниками шкоди
позивачу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін, де
позивач в суді апеляційної інстанції
визнала, що відсутня вина керівника
ПрАТ «Уманська сільгосптехніка» в
підпалі приміщення їх сараю, вважає, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що заподіяння
шкоди гаражу позивача відбулося саме
працівником ПрАТ «Уманська
сільгосптехніка».

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведеності перед
судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Обов'язок доказування та подання
доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України,
в якій зазначено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що є всі
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції, оскільки судом
першої інстанції було неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та невірно застосовано
норми матеріального права, що
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є
обов'язковою підставою для скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення або зміни рішення, в зв'язку з
чим, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до
ПАТ «Уманська сільгосптехніка» про
стягнення майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу директора ПрАТ
«Уманська сільгосптехніка» - Янковенка
Андрія Андрійовича - задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ
«Уманська сільгосптехніка» про
стягнення майнової шкоди скасувати,
ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні
позовних вимог до ПАТ «Уманська
сільгосптехніка» про стягнення
майнової шкоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :