справа № 208/4417/13-ц
№ провадження 2/208/252/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

07 березня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Лещенко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз» в
особі Дніпродзержинського управління
по експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» «Про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд:

- «визнати неправомірними дії
відповідача щодо відключення
житлового приміщення позивача від
газопостачання та нарахування
вартості послуг за період з 23.03.2012р. по
28.11.2012р. у сумі 1989,28 грн.»;

- «зобов'язати відповідача скасувати
перерахунок вартості спожитого
позивачем природного газу та
відновити газопостачання за адресою
АДРЕСА_1».

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що,
18.05.2011 року між ним та відповідачем
укладено договір про надання послуг з
газопостачання, за умовами якого
відповідач зобов'язався безперервно
надавати позивачу за адресою: АДРЕСА_1
природній газ, облік кількості якого
здійснювався за допомогою лічильника
№459603. У період з 22.10.2012р. по 28.11.2012р.
лічильник було знято відповідачем для
ремонту, та, 27.11.2012р. відповідачем було
донараховано позивачу 786,55 грн., які
були сплачені позивачем 17.12.2012р. та
24.01.2013р. 05.06.2013р. відповідачем, без
попередження та пред'явлення
відповідних вимог, було здійснено
припинення газопостачання до квартири
позивача через існування боргу у сумі
1882,18 грн., що не відповідає дійсності.
Крім того, у відповідача не було
правових підстав для підвищення тарифу
та перерахунку вартості спожитого
позивачем природного газу за період з
23.03.2012р. по 28.11.2012р., що складає 1989,28 грн.
Враховуючи, що, на період відключення
газопостачання заборгованості по
оплаті за газ позивач не мав, і, ніяких
пояснень від відповідача про причини
відключення газопостачання не одержав,
вважає, що газопостачання до його
помешкання було припинено
відповідачем неправомірно, на підставі
чого просить суд визнати дії
відповідача неправомірними, та
зобов'язати останнього відновити
газопостачання за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позов свого
довірителя у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача Лещенко Г.О. позовні
вимоги позивача не визнала у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені відповідачем у письмових
запереченнях на позов.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд дійшов наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.05.2011 року між позивачем та
відповідачем укладено договір № 005300603,
згідно якого відповідач взяв на себе
зобов'язання безперервно надавати
позивачу за адресою АДРЕСА_1 послуги з
газопостачання у строки та на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно Акту про зняття побутового
газового лічильника, 23.03.2012р. в квартирі
позивача за адресою АДРЕСА_1
працівниками відповідача було знято
газовий лічильник на держповірку.

При цьому, споживач - позивач ОСОБА_3
особисто був попереджений про те, що, у
разі, якщо лічильник не пройшов повірку
- нарахування за спожитий природній газ
будуть виконані з дати повернення
абоненту лічильника до дати
встановлення нового лічильника газу за
нормами споживання газу.

Згідно Акту про повернення побутового
газового лічильника, 30.03.2012р. лічильник
був повернутий позивачу із зазначенням
щодо похибки показників, яка перевищує
встановлену норму.

При цьому, споживач - позивач ОСОБА_3
особисто був попереджений про те, що, у
разі, якщо лічильник не придатний до
подальшої експлуатації нарахування за
спожитий природній газ будуть виконані
від дати повернення абоненту
лічильника до дати встановлення нового
лічильника газу за нормами споживання
газу.

Згідно Акту про зняття побутового
газового лічильника, 22.10.2012р. в квартирі
позивача за адресою АДРЕСА_1
працівниками відповідача було знято
газовий лічильник на ремонт.

При цьому, споживач - позивач ОСОБА_3
особисто був попереджений про те, що,
відповідно до п.16 Правил, у разі, коли
лічильник газу, що перебуває у
власності споживача, визнано в
установленому порядку непридатним до
подальшої експлуатації та ремонту,
розрахунки із споживачем здійснюються
протягом двох місяців з дня письмового
повідомлення відповідно до
середньомісячного обсягу споживання
природного газу за аналогічний період
попереднього року, а в подальшому -
відповідно до встановлених норм
споживання та вимог ЗУ «Про
забезпечення комерційного обліку
природного газу».

Згідно Акту про встановлення
побутового газового лічильника після
ремонту, 28.11.2012р. газовий лічильник був
повернутий позивачу.

Згідно запису у розрахунковій книжці
позивача, у період відсутності
побутового газового лічильника у
помешканні позивача за адресою:
АДРЕСА_1, а саме з 23.03.2012р. по 28.11.2012р.,
відбулась заміна тарифу на 1,098 грн. за 1
куб.м.; а з 01.01.2012р. відбулось
перевищення витрат газу.

Як зазначає відповідач, розрахунок
нарахувань за адресою помешкання
позивача: АДРЕСА_1 за період
відсутності побутового газового
лічильника з 23.03.2012р. по 27.11.2012р. було
здійснено відповідачем на підставі:
абз.6 п.16-1 Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999р.
«Про затвердження Правил надання
населенню послуг з газопостачання» з
доповненнями від 22.02.2012р.; Постанови КМУ
№619 від 08.06.1996р.; Постанови НКРЕ від
13.07.2010р. №812 «Про затвердження
роздрібних цін на природній газ, що
використовується для потреб
населення».

Як зазначає позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог, нарахування
відповідачем вартості послуг
спожитого природного газу позивачем за
період з 23.03.2012р. по 28.11.2012р. не
відповідає сумі 1989,28 грн., так як даний
розрахунок не відповідає приписам
Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999р.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, суд, встановив, що, належних та
допустимих доказів на підтвердження
тих обставин, якими позивач
обгрунтовує свої позовні вимоги в
частині визнання визначеного
відповідачем розрахунку з 23.03.2012р. по
27.11.2012р. таким, що не відповідає
дійсності - матеріали справи не
містять, що дає підстави суду дійти
висновку, що, вказані позовні вимоги є
необґрунтованими, та такими, що
задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача в частині
зобов'язання відповідача відновити
газопостачання до помешкання позивача
за адресою: АДРЕСА_1 - суд дійшов
наступного висновку.

Згідно п.1 «Правил надання населенню
послуг з газопостачання», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
N 2246 від 09.12.1999р., (далі - Правила) ці
Правила регулюють відносини між
газопостачальними підприємствами,
газорозподільними підприємствами та
фізичними особами (населенням) -
споживачами газу.

Згідно п.3 Правил, постачання
природного, а також скрапленого газу
від групових резервуарних установок
здійснюється безперервно відповідно
до Правил безпеки систем
газопостачання, що затверджуються
Держнаглядохоронпраці, та цих Правил.

Згідно п.4 Правил, послуги з
газопостачання надаються споживачеві
на підставі договору, що укладається
між ним та газопостачальним
підприємством відповідно до типового
договору, затвердженого у
встановленому порядку.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, 18.05.2011 року між позивачем та
відповідачем укладено договір № 005300603,
згідно якого відповідач взяв на себе
зобов'язання безперервно надавати
позивачу за адресою АДРЕСА_1 послуги з
газопостачання у строки та на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно Акту про припинення
газопостачання, 05.06.2013р. відповідачем
було припинено газопостачання до
помешкання позивача за адресою АДРЕСА_1
у зв'язку із порушенням позивачем
строків сплати послуг за
газопостачання у розмірі 1882,18 грн.

Згідно п.6 Правил, газопостачання
припиняється у разі порушення
споживачем строків сплати за надані
послуги з газопостачання, встановлених
в абз.15 п.10 та у п.17 цих Правил. У
зазначених випадках газорозподільне
підприємство зобов'язане
поінформувати споживача про причини і
строки припинення газопостачання, а
газопостачальне підприємство -
здійснити протягом одного місяця
перерахунок оплати послуг, що
надавалися споживачеві.

Згідно п.7 Правил, про припинення
газопостачання складається акт у двох
примірниках, один з яких залишається у
споживача.

Згідно п.19 Правил, якщо споживач не
оплатив надані послуги з
газопостачання протягом 10 днів після
строку, зазначеного в договорі чи
платіжному документі, а
газопостачальне підприємство протягом
наступних п'яти днів не отримало
повідомлення про оплату, споживачеві
надсилається письмове попередження
про припинення газопостачання. У разі
неоплати наданих послуг з
газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження (з позначкою про його
вручення) газопостачальне
підприємство має право відключити
споживача від газопостачання.
Припинення газопостачання не звільняє
споживача від обов'язку сплатити
заборгованість за фактично отримані
послуги з газопостачання.

Як зазначає у своєму позові позивач,
відповідач припинив постачання
природного газу 05.06.2013р. року за
адресою місця проживання позивача без
передбаченого п.19 Правил письмового
попередження споживача про припинення
газопостачання, на підставі чого
вказане відключення позивач вважає
неправомірним.

В обґрунтування своїх заперечень проти
вказаних позовних вимог, представник
відповідача посилається на те, що,
відповідно до п.19 Правил, відповідач
надіслав позивачу поштовим
повідомленням попередження про
припинення газопостачання у разі
неоплати позивачем наданих послуг з
газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження.

Як вбачається з наданих суду
відповідачем поштових повідомлень,
направлені відповідачем попередження
на адресу позивача позивачем отримані
не були.

Враховуючи положення п.19 Правил, які
безпосередньо регулюють виниклі
відносини між позивачем та
відповідачем, суд вбачає, що,
відключення 05.06.2013р. року квартири
позивача за адресою: АДРЕСА_1 від
газопостачання було здійснено
відповідачем у порушення порядку,
встановленого п.19 Правил, а саме без
передбаченого вказаним пунктом Правил
належного письмового попередження
позивача, а саме за відсутності
позначки про його вручення позивачу.

Згідно п.36 Правил, газопостачальне та
газорозподільне підприємство несуть
відповідальність згідно із
законодавством за порушення вимог цих
Правил.

Відповідно до змісту ч.1 ст.3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.4 ч.2 ст.16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
може бути відновлення становища, яке
існувало до порушення.

Встановивши, таким чином, в ході
розгляду справи факт неправомірного
відключення відповідачем квартири
позивача від газопостачання,
здійсненого без передбаченого п.19
Правил письмового попередження
позивача, а саме за відсутності
позначки про вручення попередження,
суд приходить до висновку що позовні
вимоги позивача в частині зобов'язання
відповідача відновити газопостачання
до помешкання позивача за адресою:
АДРЕСА_1 - є обґрунтованими, та такими,
що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд,
приймаючи до уваги, що, при зверненні до
суду позивач був звільнений від сплати
судового збору, приходить до висновку
про стягнення з відповідача на користь
держави судового збору у розмірі 243,60
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» в особі
Дніпродзержинського управління по
експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» «Про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії» - задовольнити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз» в
особі Дніпродзержинського управління
по експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» відновити
газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз» в
особі Дніпродзержинського управління
по експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» (, м. Дніпродзержинськ, провулок
Цегельний,3) на користь держави:

- судовий збір у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Суддя
Нельга Д. В.