Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4888/14
Головуючий у 1 інстанції: Янюк Ю.Б.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 17 липня 2014 року
по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з вищевказаним
позовом до ОСОБА_4, в якому зазначало, що
17.08.2004 року між сторонами був укладений
кредитний договір №б/н, за яким
відповідач отримав кредит у розмірі 5
000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 31.03.2014 року має заборгованість у
розмірі - 24 194,48 грн., яка складається з
наступного: 3 930,80 грн. - заборгованість
за кредитом; 18 635,37 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 128,31
грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у
розмірі 24 194,48 грн. за кредитним
договором №б/н від 17.08.2004 року та судові
витрати.

Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 липня 2014 року у задоволені позову
відмовлено.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції обгрунтовно виходив
із спливу строку позовної давності
позовних вимог, про застосування чого
було заявлено відповідачем до
винесення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
17.08.2004 року між сторонами був укладений
кредитний договір №б/н, за яким
відповідач отримав кредит у розмірі 5
000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не інформує
інших сторін про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Позивач зазначав, що у зв'язку з
порушенням зобов'язань за кредитним
договором відповідач станом на 31.03.2014
року має заборгованість у розмірі - 24
194,48 грн., яка складається з наступного:
3 930,80 грн. - заборгованість за кредитом;
18 635,37 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1 128,31 грн. - штраф
(процентна складова).

Судом правильно встановлено, що
відповідно до умов додаткової угоди
від 07.07.2004 року Банк видав ОСОБА_4 карту
№ НОМЕР_1 зі строком дії 07/06 у валюті
-гривня з кредитним лімітом у смі - 5 000
грн. зі сплатою 3% у місяць. Строк дії
кредитного ліміту встановлено по
строку дії картки.

Отже оскільки строк дії картки з
закінчився 05.05.2007 року без продовження
строку її дії та видачі нової картки на
ім"я боржника, яким останній платіж
здійснено 21.12.2006 року, то до вимог про
стягнення заборгованості за
користування кредитом при зверненні
Банку із цим позовом до суду 07.05.2014 року
підлягає застосуванню на підставі
заяви боржника строк позовної
давності.

Згідно ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно до ст., ст. 256, 257, 267 ЦК України
позовна давність - строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

За рішенням Верховного Суду України
при перегляді судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судами касаційної інстнації одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах про
застосування ст. 257 ЦК України до
правовідносин, у яких використовуються
платіжні карти як спосіб
надання/отримання кредитних коштів,
викладеними у постанові від 19.03.2014 року
№ 6-14цс14, які відповідно до положень ст.
360-7 ЦПК України, є обов"язковою для всіх
судів України, за таким договором, що
визначає щомісячні платежі погашення
кредиту та кінцевий строк повного
погашення кредиту, перебіг позовоної
давності щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту у
повному обсязі - зі спливом останнього
дня місяця дії картки(ст.261), а не
закінчення строку дії договору.

Так, у справі № 6-9172 св 13 касаційний суд,
скасовуючи рішення суду апеляційної
інстанції про задоволення подібних
позовних вимог банку, на підставі
статей 256, 257 та 267 ЦК України дійшов
висновку про те, що кредитор звернувся
до суду з пропущенням строку позовної
давності, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази того, що після
закінчення строку дії платіжної картки
боржником була отримана нова картка.

Аналогічних висновків дійшов Вищий
спеціалізований суд з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
справах № 6-21792 св 11, № 6-11437 св 12 та № 6-49860
св 12.

Таким чином не вбачається підстав для
скасування рішення суду про відмову у
задоволенні позововних вимог про
стягнення з ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 17.08.2004 року, бо сплив строк
позовної давності їх пред"явлення до
суду, про застосування чого було
заявлено відповідачем до винесення
судового рішення.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 липня 2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: