РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/10291/14-ц

2/643/3933/14

10.11.2014 року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

При секретарі Терещенко В.В..

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої
особи - Московський районний відділ у м.
Харкові Державної міграційної служби
України у Харківській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
підставі Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 23503655 від
23.06.2014 року, номер запису про право
власності 6140352, вона є власником
нерухомого майна, а саме житлової
квартири, що знаходитися за адресою:
АДРЕСА_1, також з 1995 року вона постійно
мешкає у квартирі АДРЕСА_1, оплачує
комунальні платежі, здійснює поточний
ремонт, то що.

У вищезазначеній квартирі
зареєстрований її племінник ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий більш ніж 19 років
не мешкає за місцем реєстрації, його
особистих речей у квартирі не має,
сплату комунальних послуг, а також
поточний ремонт квартири він не
здійснює. У відповідності до ст..71 ЖК
України, право на житло за відсутньою
особою зберігається впродовж шести
місяців.

Позивач має пенсійний вік, утримувати
квартиру у належному стані, сплачувати
комунальні послуги у повному обсязі за
двох зареєстрованих у цієї квартирі
осіб для неї складно. Реєстрація особи,
що фактично не мешкає збільшує обсяг
комунальної сплати, а також заважає
позивачу оформити субсидії на
комунальні послуги.

З цих підстав, позивач 01.07.2014 року
звернулася до Московського РВ ГУДМСУ в
м.Харкові - територіального органу
державної міграційної служби України у
Харківської області з питанням про
зняття з реєстрації місця проживання
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але їй було
відмовлено з підстав відсутності
находження відповідної заяви від
самого ОСОБА_2, та рекомендовано
звернутися до суду.

Оскільки позивач вважає, що її права
порушені, вона вимушена звернутися до
суду.

У судове засідання представник
позивача, що діє на підставі
довіреності, ОСОБА_3, не з'явилась, до
його початку подала заяву про розгляд
справи за їх відсутності, підтримали
позовні вимоги та, посилаючись на
вищевикладене, просили позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи сповіщений належним чином, про
причини неявки суду не повідомив, заяв
про розгляд справи у його відсутність
не надав. Зі згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст..ст.224-226 ЦПК
України.

Представник третьої особи до суду не
з'явився, про причину неявки суду не
повідомив, про час та місце розгляду
справи сповіщенні своєчасно та
належним чином.

Суд, ознайомившись із заявою
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності № 23503655 від 23.06.2014 року,
номер запису про право власності 6140352,
позивач є власником квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріали справи містять копію витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав
власності, яким підтверджується право
власності позивача.

Відповідно до Довідки з Комунального
Підприємства «Жилкомсервіс» дільниця
№ 40 від 28.07.2014 року, яка є в матеріалах
справи, у квартирі АДРЕСА_1 фактично
зареєстровані: позивач та відповідач у
справі.

У відповідності до ст..71 ЖК України
право на житло за відсутньою особою
зберігається впродовж шести місяців. У
ст..72 ЖК України передбачено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадитися в
судовому порядку.

У відповідності до ст.ст. 319, 322, 325, 386 ЦК
України власник майна повинен та може
захищати свої порушені права, у тому
числі у судовому порядку. Порядком
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 18.12.2012
року за №2109/22421, частина III - Зняття з
реєстрації місця проживання особи,
п.п.3.1. при цьому представник позивача
посилається на ті обставини, що
відповідач утратив право на
користування житловим приміщенням,
надання йому іншого житла законом не
передбачається.

Отже, суд погоджується із доводами
позивача про те, що тягар утримання
майна, у тому числі оплату за особу яка
не мешкає у квартирі, повністю здійснює
позивач за свій рахунок, що також
підтверджено квитанціями про сплату
комунальних платежів, різними за
періоди часу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм
майном.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
більше 6 місяців, а саме з 1995 року, без
поважних причин не мешкає у квартирі,
де зареєстрован, ніяких повідомлень та
заяв про себе не надавав, спірним
житлом не цікавиться, плату за
проживання не вносить.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання» реєстрація місця
проживання та місця перебування особи
здійснюється відповідним органом
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації в Автономній
Республіці Крим, областях, містах,
районах, районах у містах, а також у
містах Києві та Севастополі.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання
особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.71-72 Житлового Кодексу України та
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 217, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення, або протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: