АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №688/1767/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2244/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Заїки В.М.,

суддів: Купельського А.В. ,Пастощука
М.М.,

при секретарі:
Кошельнику В.М.,

за участю:
представника позивача,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 10 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення порядку
володіння та користування житловим
приміщенням.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив
встановити між ним та ОСОБА_2 порядок
володіння та користування квартирою
АДРЕСА_1

В обґрунтування заявлених вимог
вказував, що спірна квартира в рівних
частинах, по ?, належить йому та
відповідачці на праві спільної
часткової власності,однак сторони не
можуть в добровільному порядку дійти
згоди щодо порядку користування та
володіння, ОСОБА_2 та її син постійно
проживають у квартирі, займають усю
житлову площу, відповідачка чинить
позивачу перешкоди у здійсненні його
права володіти, користуватися та
розпоряджатися квартирою.

Позивач вказував, що в 2012 році він
звертався до суду з позовом про поділ
квартири в натурі між співвласниками,
справа переглядалася судами
неодноразово, в результаті чого було
встановлено, що поділ квартири є
неможливим.

Посилаючись на відсутність
добровільної згоди щодо порядку
володіння та користування,
неможливість поділу квартири в натурі
позивач просив його позов задовольнити
і вирішити питання судового збору.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду від 10 жовтня 2014 року в позові
відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням
спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
в

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції: Головко
Н.М.
Категорія: 43

Доповідач: Заїка В.М.

якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позов.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу з
тих самих підстав, просив її
задовольнити та скасувати оскаржуване
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином
повідомлена про розгляд справи в
судове засідання не з'явилася,
клопотань про відкладення справи не
направила, тому перешкод для розгляду
не вбачається.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону оскаржуване
рішення повністю не відповідає.

Частиною 1 ст.365 ЦК України передбачено,
що власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВСУ
від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності», квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
враховуючи норми розподілу житлової
площі, запропонований представником
позивача порядок користування
квартирою у вигляді виділення позивачу
ОСОБА_1 житлової кімнати, розміром 10,6
кв.м., а відповідачці ОСОБА_2 житлової
кімнати, розміром 20,0 кв.м. фактично
обмежуватиме права позивача ОСОБА_1, як
власника квартири та членів його сім'ї.

Колегія суддів не погоджується з такою
позицією, оскільки судом встановлено,
що сторонам належить по ? частині
квартири АДРЕСА_1. Право власності
сторін зареєстроване 17 серпня 2004 року
Шепетівським бюро технічної
інвентаризації, що підтверджується
відповідним витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с.8).

Згідно технічної характеристики
квартира складається з 2 кімнат,
житловою площею 28, кв.м., у тому числі 1-а
кімната - 20 кв.м., 2- а кімната - 8,0 кв.м.,
кухня площею - 8,6 кв.м., вбиральня
(поєднана) - 2,3 кв.м., коридор - 2,5 кв.м.,
передпокій 8,9 кв.м., загальною площею 51,3
кв.м.

Судом першої інстанції призначалася
судова будівельно - технічна
експертиза для визначення можливих
варіантів володіння і користування
квартирою.

Відповідно до висновку експерта №14-06/14
від 14 липня 2014 року, володіння та
користування житловою квартирою
АДРЕСА_1, між двома співвласниками, яким
належить по ? частині квартири в натурі
можливий за трьома варіантами.

Представник апелянта в судовому
засіданні вважав прийнятним для
позивача будь - який із запропонованих
експертом варіантів користування
приміщенням квартири.

З огляду на зазначені вимоги закону,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, правильно встановивши,
які правовідносини випливають із
встановлених обставин справи, колегія
суддів вважає, що у даному спорі варто
встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1. Виділити у
користування ОСОБА_1 житлову кімнату
№2-6, площею 8,0 кв.м., ОСОБА_2 залишити у
користуванні кімнату 2-5, площею, 20,0 кв.м.
В спільному користуванні залишити:
передпокій №2-4, площею 8,9 кв.м.,
вбиральня №2-3, площею 2,3 кв.м.; коридор
№2-2, площею 2,5 кв.м., кухня №2-1, площею 9,6
кв.м.

При розподілі судових витрат, суд
виходить із положень ст.88 ЦПК України,
згідно якої стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 10 жовтня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку володіння та
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1. Виділити у
користування ОСОБА_1 житлову кімнату
№2-6, площею 8,0 кв.м., ОСОБА_2 залишити у
користуванні кімнату 2-5, площею, 20,0 кв.м.
В спільному користуванні залишити:
передпокій №2-4, площею 8,9 кв.м.,
вбиральня №2-3, площею 2,3 кв.м.; коридор
№2-2, площею 2,5 кв.м., кухня №2-1, площею 9,6
кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 345 грн. 45 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка