Справа № 168/786/14
Провадження № 2/168/223/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2014 р. Старовижівський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю секретаря - Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі
суду у відкритому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за нею в
порядку спадкування за законом право
власності на майно її матері ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Позов мотивує
тим, що після її смерті відкрилась
спадщина, до складу якої входить
житловий будинок з господарськими
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.За
життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому
заповіла усе належне їй майно
відповідачу.

ОСОБА_2 спадщину не прийняла оскільки
не вчиняла жодних дій передбачених ст.
549 ЦК УРСР 1963 року, які б свідчили про
прийняття нею спадщини.

Зазначає, що спадкоємцями першої черги
за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1
та ОСОБА_4.

Брат позивача ОСОБА_4 не прийняв
спадщину після смерті матері, оскільки
не вчинив жодних дій, передбачених ст.
549 ЦК Української РС, які б свідчили про
прийняття ним спадщини.

Позивач прийняла спадщину шляхом
фактичного вступу в управління та
володіння спадковим майном, однак
отримати свідоцтво про право на
спадщину вона не може у зв'язку із
відсутністю у матері
правовстановлюючого документа на
житловий будинок, а тому вважає, що має
право на дане спадкове майно.

Позивач у судовому засіданні дала
пояснення аналогічні наведеним, в
подальшому просила розглядати справу
за її відсутності, позовні вимоги
підтримує.

Відповідач у судовому засіданні
визнала позов, пояснивши, що не має
жодних претензій на спадкове майно,
розуміє, що внаслідок задоволення
позову позивачки не претендуватиме на
нього, в подальшому подала заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, позов визнає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь
у справі, в судове засідання не
з'явились, суд розглядає справу в
порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслузавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов слід задоволити з
таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати позивача ОСОБА_3 /а.с.9/.

З 1 січня 2004 року набрав чинності
Цивільний Кодекс України (далі -ЦК
України).

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України, цей
Кодекс застосовується до цивільних
правовідносин, які виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності ЦК, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої ЦК застосовуються
також до спадщини, яка відкрилася, але
не була прийнята ніким зі спадкоємців
до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин щодо
питань про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 слід застосовувати
законодавство, що діяло на час
відкриття спадщини, тобто Цивільний
Кодекс 1963 року (далі -ЦК 1963 року).

Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР 1963
року, спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом, спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті, при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Відповідно до ст 551. ЦК УРСР 1963 року якщо
спадкоємець, закликаний до
спадкоємства за законом або за
заповітом, помер після відкриття
спадщини, не встигнувши її прийняти в
установлений строк (стаття 549 цього
Кодексу), право на прийняття належної
йому частки спадщини переходить до
його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Це право померлого спадкоємця може
бути здійснене його спадкоємцями на
загальних підставах протягом строку,
що залишився для прийняття спадщини
(стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

З оглянутих судом матеріалів спадкової
справи встановлено, що інші спадкоємці,
які мають право на дане спадкове майно,
за прийняттям спадщини не звертались,
спадщину не прийняли /а.с. 33-40/.

До складу спадщини входить житловий
будинок із господарськими спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався
/а.с.11/ та не скасований /а.с. 36/.

Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2
Спадщину не прийняла оскільки не
вчиняла жодних дій передбачених ст. 549
ЦК УРСР 1963, які б свідчили про прийняття
нею спадщини, та подала заяву нотаріусу
про відмову від прийняття спадщини /а.с.
38 зворот/.

Згідно з довідкою Поліської сільської
ради вказаний житловий будинок належав
ОСОБА_3, де вона проживала та була
зареєстрована. Крім неї в господарстві
ніхто не проживав і не був
зареєстрований /а.с.12/.

Відповідно до представленого
позивачем технічного паспорту /а.с.14-18/
та довідки сільської ради, вказаний
житловий будинок та господарські
споруди збудовані зареєстровані у
погосподарській книзі по с. Брунетівка,
а тому є підстави вважати, що вони
прийняті в експлуатацію і не є
самовільним будівництвом та належали
спадкодавцю.

Згідно довідкою виданою виконкомом
Поліської сільської ради від 21.08.2014р.
№45 спадкодавцеві згідно з записами
земельно-кадастрової книги за 1993р. під
НОМЕР_1 рахувалася земельна ділянка
площею 0,41 га.

Позивач є спадкоємцем за законом після
матері, прийняла спадщину /а.с.33
зворот/, при зверненні до нотаріальної
контори нотаріусом відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на нерухоме майно у зв'язку із
неподанням правовстановлюючих
документів про належність спадкодавцю
нерухомого майна - будинку, що
підтверджується матеріалами наданої
суду спадкової справи /а.с.27/.
Відповідач спадщини не прийняла, у суді
відмовилась від претензій щодо
спадкового майна.

Згідно з п.п. 5 п. 1 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004р. правовстановлювальним
документом, на підставі якого
провадиться реєстрація права
власності на об'єкти нерухомого майна
може бути рішення суду, що набрало
законної сили про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна.

Враховуючи, що за життя спадкодавець
правовстановлюючих документів на
житловий будинок не мав, в суді не
встановлено обставин, які б вказували,
що спадкодавець за життя набув право
власності на житловий будинок
неправомірно або, що на спадкове майно,
окрім позивача, в порядку спадкування
чи з інших підстав претендують інші
особи, та з огляду на те, що нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину /а.с.12/, захистити свої
права позивач може лише в судовому
порядку, позов слід задовольнити,
визнавши за позивачем право власності
на вказане спадкове майно.

Керуючись п.п.5 п.1 ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» ст.
ст. 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.15, 60,
62, 174, 197, 212-215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с.Брунетівка
Старовижівського району Волинської
області право власності на житловий
будинок з господарськими спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_2 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя О. Й. Хаврона