АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/1650/2014
інстанції: Шаховніна М.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів за договором
генерального підряду, за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 24 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) звернувся до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня
2010 року між ним та ОСОБА_2 був укладений
договір генерального підряду № 1040, за
умовами якого він, як генпідрядник,
зобов'язувався власними та/або
залученими силами за завданням
замовника виконати комплекс робіт,
пов'язаних з утепленням квартири
АДРЕСА_1, а відповідач, як замовник,
зобов'язувався прийняти і оплатити
виконані роботи в сумі 7480 грн. протягом
двох банківських днів з моменту
підписання сторонами акту виконаних
робіт.

25 жовтня 2010 року між сторонами був
підписаний акт виконаних робіт по
зовнішньому утепленню фасаду, за яким
сторони погодили, що послуги виконані
генпідрядником в строк і в повному
розмірі, зауважень до сторони
генпідрядника немає.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не сплатив
підрядку зумовлену договором ціну,
позивач просив стягнути з відповідача
суму основного боргу в розмірі 7480 грн.,
3071 грн. 29 коп. пені, а також інфляційні
втрати в розмірі 463 грн. 76 коп. та три
проценти річних від простроченої суми
в розмірі 604 грн. 96 коп.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 24 жовтня 2013 року позов ФОП
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 суму боргу
за договором у розмірі 7480 грн., 1116 грн. 30
коп. пені, інфляційні втрати в розмірі
426 грн. 36 коп., три проценти річних в
розмірі 604 грн. 96 коп., а також судовий
збір у розмірі 229 грн. 41 коп. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

У апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову і ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Скаржник зазначає, що судом
неправомірно було застосовано
спеціальну позовну давність в один рік
на підставі п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення пені, оскільки
відповідач не подавав заяву про
застосування строку позовної давності.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Скаржник
зазначає, що умовами договору підряду
не кокретизовано номер квартири та
місто, де знаходиться вказане
приміщення; в акті виконаних робіт не
визначено перелік робіт, виконаних
підрядником, а також не вказано в якому
приміщенні та за якою адресою
проводилися роботи по зовнішньому
утепленню фасаду; суд першої інстанції
неправомірно відмовив у проведенні
судової почеркознавчої експертизи.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав, при цьому заперечував проти
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України його неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом установлено, що 18 жовтня 2010 року
між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір генерального підряду № 1040, за
умовами якого ФОП ОСОБА_1, як
генпідрядник, зобов'язувався власними
та/або залученими силами за завданням
замовника виконати комплекс робіт,
пов'язаних з утепленням квартири
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2, як замовник,
зобов'язувався прийняти і оплатити
виконані роботи в сумі 7480 грн. протягом
двох банківських днів з моменту
підписання сторонами акту виконаних
робіт.

25 жовтня 2010 року між ФОП ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був підписаний акт виконаних
робіт по зовнішньому утепленню фасаду,
за яким сторони погодили, що послуги
виконані генпідрядником в строк і в
повному розмірі, зауважень до сторони
генпідрядника немає.

ОСОБА_2 не сплатив ФОП ОСОБА_1 зумовлену
договором ціну.

Статтею 526 ЦК України установлено
загальні умови виконання зобов'язання,
зокрема зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов'язань.

Вимоги до окремих видів конкретних
зобов'язань, умови їх виконання та
відповідальності встановлені розділом
ІІІ ЦК України.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст. 843 ЦК України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення. Ціна роботи у
договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 5.7.2 договору генерального
підряду передбачено, що замовник у разі
порушення строків та умов сплати
згідно п. 2.3 цього договору,
зобов'язаний сплатити на користь
генпідрядника пеню в розмірі 0,5% від
ціни робіт за кожен день прострочення.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Докази, надані позивачем на
підтвердження позовних вимог,
відповідачем не спростовані.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не
заперечував тієї обставини, що як
договір генарального підряду, так і акт
виконаних робіт були особисто ним
підписані.

Ураховуючи встановлені в справі
обставини й вимоги закону, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, ОСОБА_2 не виконав умови
договору генерального підряду, не
оплатив підряднику зумовлено
договором ціну, а тому не сплачена ним
ціна договору з урахуванням індексу
інфляції та трьох процентів річних, а
також пеня в межах річного строку
підлягає стягненню на користь позивача
в судовому порядку.

Під час дослідження доказів та
встановлення зазначених фактів судом
першої інстанції не були порушені
норми процесуального права, рішення
суду відповідає вимогам матеріального
права та встановленим обставинам
справи.

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2
доводи, з урахуванням наведеного вище,
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_4
про те, що відповідач не подавав заяву
про застосування строку позовної
давності, а тому суд не мав права
обмежити стягнення пені лише річним
строк є безпідставними.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Разом із тим, положеннями ч. 2 ст. 258 ЦК
України встановлена спеціальна
позовна давність в один рік, зокрема, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

При цьому вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України
про строк позовної давності є
обов'язковими до суду, нарахування пені
не може перевищувати одного року,
незалежно від того, чи заявлено
стороною про застосування строку
позовної заяви.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційних скарг і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 24 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді: