ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Лужецької О.Р. ,

при секретарі -
Цибулюку М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві скаргу
ОСОБА_2 на дії головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Макаренко С.В.,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із скаргою
на дії головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В., в якій
просив суд визнати дії головного
державного виконавця при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження неправомірними та
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження, мотивуючи
свої вимоги тим, що рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
17.06.2013 року задоволено позов ПАТ
"Родовід Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості на
стягнення звернення на предмет
іпотеки. Рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 10.10.2013 року рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
17.06.2013 року скасовано та прийнято нове.
За даним рішенням постановою головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. від
10.10.2014 року відкрито виконавче
провадження ВП № 45049820 з примусового
виконання виконавчого листа № 2602/2209/12,
виданого Дарницьким районним судом м.
Києва про звернення стягнення на майно,
а саме квартиру АДРЕСА_1 що належить на
праві власності ОСОБА_2 та стягнуто
заборгованість в сумі 2 011 408, 52 грн. При
цьому у постанові про відкриття
виконавчого провадження зазначено, що
власником зазначеного майна та
боржником є ОСОБА_2 Скаржник вважає
таку постанову необґрунтованою та
незаконною, оскільки вона не
відповідає відповідає вимогам ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження", а саме: не зазначена
резолютивна частина рішення
Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013
року, попри зазначення ОСОБА_2
власником квартири АДРЕСА_1 дійсним її
власником є ОСОБА_6 та саме вона
виступає боржником перед Банком при
звернення стягнення на зазначений
предмет іпотеки, не вказано
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника. Крім того зазначає, що йому
випадково стало відомо про існування
оскаржуваної постанови та станом на
дату подання скарги до суду він її не
отримував.

В судове засідання скаржник та
представник скаржника не з'явилися,
просили відкласти проведення судового
засідання.

Головний державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду скарги відділ
повідомлений належним чином.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» проти
задоволення скарги заперечував.

Враховуючи, що в матеріалах справи
містяться достатні дані про належне
повідомлення скаржника та відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про дату час та місце
проведення судового засідання, беручи
до уваги строки розгляду зазначеної
категорії справ встановлених ст. 386 ЦПК
України, а також достатність
матеріалів для розгляду скарги по суті,
суд вважає за можливе розглянути дану
скаргу за відсітності скаржника та
представника відділу Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Повно і всебічно вивчивши матеріали
справи та надані копії матеріалів
виконавчого провадження, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення скарги.

Судом встановлено, що рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
17 червня 2013 року задоволено позов ПАТ
"Родовід Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості на
стягнення звернення на предмет
іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
10.10.2013 року рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 17.06.2013 року
скасовано та прийнято нове, яким позов
публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" задовольнено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2. ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 2011408 грн. 52 коп. В рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2
перед публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" за кредитним
договором в сумі 2011408 грн. 52 коп.
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 37,30 кв.м, загальною
площею 72,40 кв.м, що належить на праві
власності ОСОБА_6. В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед
публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" за кредитним договором в
сумі 2011408 грн. 52 коп. звернуто
стягнення на предмет іпотеки -
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 40,90 кв.м, загальною
площею 81,80 кв.м, що належить на праві
власності ОСОБА_5. В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед
публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" за кредитним договором
в сумі 2011408 грн. 52 коп. звернуто
стягнення на предмет застави -
автомобіль маркиROVER, моделі RENGE ROVER, 2007
року випуску, чорного кольору, шасі
НОМЕР_1, тип ТЗ - легковий універсал,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_2
(а.с.6-13).

Як вбачається з матеріалів справи
30.05.2014 року Дарницьким районним судом м.
Києва було видано виконавчий лист №
2602/2209/12, відповідно до якого в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 перед
публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" за кредитним договором
в сумі 2 011 408, 52 грн. звернути стягнення
на предмет іпотеки - двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 37,30
кв.м., загальною площею 72, 40 кв.м., що
належить ОСОБА_6, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, шляхом реалізації з
публічних торгів за ціною, яка
встановлюється на рівні цін не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій (а.с.25).

Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року
головним державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 45049820 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2602/2209/12, виданого Дарницьким
районним судом м. Києва від 30.05.2014 року
про звернення стягнення на майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_2 та стягнути
заборгованість в сумі 2 011 408, 52
грн.(а.с.15).

13 жовтня 2014 року державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Телявським А.М. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 45049427 з примусового виконання
виконавчого листа № 2602/2209/12, виданого
Дарницьким районним судом м. Києва від
30.05.2014 року про звернення стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості в сумі 2 011408, 52
грн.(а.с.16).

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають,
що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження", рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, зазначених цим Законом.

Згідно ч.ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
цього Закону: за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення; за заявою прокурора
у випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; у разі
якщо виконавчий лист надійшов від суду
на підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються: назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або н омер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Разом з тим відповідно до п.3 ч.3 ст. 11
Закону «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Відсутність у виконавчому листі певних
даних про особу боржника не є підставою
для відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувана постанова від 10.10.2014 року
винесена у встановлені законом строки
уповноваженою особою в межах її
компетенції та містить індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника,
містить добровільний строк боржником
для виконання зобов'язання, який
становить сім днів з моменту винесення
постанови (а.с.15).

Статтею 26 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 3 цього Закону; 3)
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної сили, крім випадків, коли воно
у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання; 4)
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або підвідомчістю виконання
рішення; 5) якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення; 6) у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону; 7) наявності
інших обставин, передбачених законом,
які виключають здійснення виконавчого
провадження. Про відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець у 3-денний строк після
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований, і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові.

Відповідно до частини 3 статті 83 Закону
України "Про виконавче провадження"
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або державний виконавець з власної
ініціативи чи за заявою сторони
виконавчого провадження може
виправити допущені у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичні чи арифметичні помилки, про
що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 1.8 Інструкції про проведення
виконавчих дій контроль за законністю
виконавчого провадження здійснюється
у відповідності до статей 8 - 83 Закону
України "Про виконавче провадження",
керівник органу державної виконавчої
служби при здійсненні контролю за
діями державного виконавця під час
виконання рішень, якщо вони суперечать
вимогам Закону, вправі своєю
постановою скасувати постанову, акт,
інший процесуальний документ,
винесений у виконавчому провадженні
державним виконавцем, який йому
безпосередньо підпорядкований,
зобов'язати державного виконавця
провести виконавчі дії в порядку,
передбаченому цим Законом. Керівник
органу державної виконавчої служби з
власної ініціативи або за заявою
сторін виконавчого провадження може
виправити допущені в процесуальних
документах, винесених державним
виконавцем, який йому безпосередньо
підпорядкований, граматичні чи
арифметичні помилки, про що виноситься
постанова. Керівник органу державної
виконавчої служби вищого рівня в разі
виявлення порушень вимог Закону своєю
постановою визначає вказані порушення
та надає доручення керівнику органу
державної виконавчої служби, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, щодо проведення
дій, визначених абзацами другим та
третім цього пункту.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, встановивши, що у постанові про
відкриття виконавчого провадження
невірно вказано найменування боржника
чи належність майна на праві власності
мав право звернутися до державного
виконавця з заявою про виправлення
помилки, допущеної при оформленні та
винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження, проте цього
не зробив. Сама по собі наявність такої
помилки не може бути підставою для
задоволення скарги.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що посилання заявника на порушення
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На основі ст. 25, 34, 35 Закону України "Про
виконавче провадження, керуючись ст. 10,
60, 212, 213, 214, 215, 383-389, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва
протягом п`яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ
О.Р.
ЛУЖЕЦЬКА