Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1659/14-ц
Провадження № 2/553/794/2014
У Х В А Л А

Іменем України

16.05.2014 рокум. м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач вказує, що на виконання умов договору про надання послуг у сфері права № 13/01/01 від 07є.01.2013 року передав відповідачу кошти у сумі 4700 грн., проте остання умови договору не виконує, кошти повертати відмовляється. Згідно з додатковою угодою до договору № 13/01/01, укладеною 22.01.2014 року, сторони погодили розірвання договору та повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4700 грн., переданих ФОП ОСОБА_2, в строк до 15.03.2014 року, проте у визначений в додатковій угоді строк та станом на час звернення до суду з даним позовом відповідач кошти не повернула. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 4700 грн., сплачених ним на виконання договору про надання послуг у сфері права та пеню у відповідності до положень ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" за період з 17.03.2014 року по 29.04.2014 року у сумі 6204 грн. 00 коп.

13.05.2014 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та майно відповідача ФОП ОСОБА_2 на суму 10904,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Як вбачається, заява ОСОБА_1 оформлена без дотримання вищевказаних вимог закону, а саме: заявником не наведено даних про те, що у власності ФОП ОСОБА_2 є певне майно та розрахункові рахунки, не зазначено, на яке саме майно та кошти на яких саме рахунках він просить накласти арешт; до заяви про забезпечення позову не приєднано документ, що підтверджує сплату судового збору, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір".

Посилання відповідача в обґрунтування звільнення від сплати судового збору на положення ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" є безпідставними, оскільки вказана норма права передбачає звільнення осіб від сплати судового збору за подання позову та не розповсюджується на питання сплати судового збору з заяв про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3