Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1031/14
Головуючий у 1 інстанції Кочева І.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 24 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що ОСОБА_3 обвинувачувався у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.
296, ч. 1 ст. 122 КК України. Кримінальна
справа була закрита та відповідач був
звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 49 КК
України - за амністією.

В результаті вчинення відповідачем
злочину позивачу, який був визнаний
потерпілим, було завдано тілесних
ушкоджень середньої тяжкості- у
вигляді закритої черепно-мозкової
травми,струсу головного мозку,перелом 6
ребра та інші, у зв'язку з чим позивач
потрапив у реанімацію, перебував на
лікуванні у медичних закладах. Позивач
зазначив, що в результаті протиправних
дій відповідача пережив фізичний біль
та страждання, глибокий стрес та
душевну травму, психічний шок, злякався
за своє життя та життя своєї сім'ї, був
змушений докладати зусиль для свого
лікування та організації свого життя
та побуту, купляв медикаменти,
звертався до лікарів, вимушений був не
однократно з'являтися до
правоохоронних органів, що приводило
до емоційних його перевантажень.

На період лікування позивача його сім'я
залишилися без його майнової
підтримки, оскільки він був
позбавлений можливості заробляти
кошти для існування. Відсутність
коштів та продуктів харчування у сім'ї
приводило до фізичних страждань сім'ї
позивача, та завдавало моральну шкоду
позивачу. Після завданих відповідачем
тілесних ушкоджень позивач страждає на
головні болі, безсоння, став
конфліктним та подразливим.Крім того
позивач ніс витрати на оплату роботу
адвоката у кримінальній справі в сумі
8000гр.

На підставі викладеного позивач,
зменшивши первинно заявлені позовні
вимоги, просив суд стягнути на його
користь з ОСОБА_3 у відшкодування
моральної шкоди 30 000 грн. та витрати на
правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Рішенням Василівського
районного суду Запорізької області від
24 грудня 2013 року позовну заяву
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у
відшкодування моральної шкоди 15000 грн.
та судові витрати в сумі 150 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_4 рішення суду не
оскаржує.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на недоведеність завдання
позивачеві моральної шкоди,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове рішення , яким в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявністю ї вини.

Пленум Верховного Суду України у п. 3
постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" роз'яснив, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,30
березня 2009 року відповідачем ОСОБА_3
спільно з іншими особами були завдані
позивачеві ОСОБА_4 середньої тяжкості
тілесні ушкодження, внаслідок чого
позивач зазнав фізичні і моральні
страждання.

Із ксерокопії заяви ОСОБА_3 до
Василівського районного суду
Запорізькох області(а.с.42) видно,що
він,не оспорюючи пред»явленого йому
звинувачення, просив застосувати до
нього Закон про амністію і звільнити
його від покарання.

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 12 березня 2013
року кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 та ч.
2 ст. 296 КК України було закрито, а
обвинувачений був звільнений від
кримінальної відповідальності на
підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію».

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 15 травня 2013 року ухвала
суду першої інстанції залишена без
змін та набрала законної сили.

Із добутих у даній справі доказів
вбачається,що відповідачем ОСОБА_3 були
здійснені протиправні дії відносно
позивача ОСОБА_4 - завдання йому
тілесних ушкоджень середньої
тяжкості,що безумовно завдало
потерпілому моральних страждань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд, при
визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди, окрім
глибини фізичних та душевних
страждань, має також враховувати
характер правопорушення, форму та
ступінь вини особи, яка завдала
моральну шкоду, а також інші обставини,
які мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_4 і стягуючи на його
користь 15000гривень з відповідача, суд
першої інстанції правильно виходив з
наявності підстав, передбачених ст.ст.
23, 1167 ЦК України для відшкодування
позивачу моральної шкоди,доведеності
позовних вимог, а саме того,що винними
діями відповідача позивачеві завдана
моральна шкода.

Такі висновки відповідають
встановленим обставинам справи і
здобутим у справі доказам.

Судова колегія вважає,що з урахуванням
того,що спричинена моральна шкода,
компенсацією якої позивач визначив у
розмірі 30000гривень, завдана діями не
лише відповідача у даній справі
ОСОБА_3, а і діями інших осіб,
остаточний її розмір,що підлягає
відшкодуванню відповідачем ОСОБА_3,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
враховуючи ступінь моральних
страждань і переживань позивача,суд
правильно визначив в сумі 15000гривень.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на відсутність вини в завданні
шкоди і сприянні позивача в її
виникненні є неспроможними і
суперечать матеріалам справи.

Відповідно до положень КПК України,
закриття кримінального провадження за
амністією , не є реабілітуючою
обвинуваченого підставою, а тому суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що відповідач ОСОБА_3 скоїв
протиправні дії відносно позивача
ОСОБА_4, в результаті яких останній
зазнав ушкодження здоров'я і моральної
шкоди.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи, що мають для неї
значення, висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 24 грудня 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: