Справа № 214/6920/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного
кооперативу «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК-V» про
визнання права власності на квартиру в
житлово-будівельному кооперативі,
треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом, в якому просить суд
визнати за нею право власності на
трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною
площею 72,0 кв.м., житловою площею 42,57
кв.м., що розташована в будинку АДРЕСА_1.
В обґрунтування свої позовних вимог
посилається на те, що вона перебувала з
08.08.1987 року в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4. Згідно Ордеру на житлове
приміщення №156 від 05.02.1993 року її
чоловік - ОСОБА_4, в період їх
зареєстрованого шлюбу отримав
кооперативну квартиру АДРЕСА_1,
вартість якої вони сплатили в повному
обсязі, а відтак стали її
співвласниками. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер. Після його смерті відкрилась
спадщина у вигляді частки вказаної
квартири. Однак за життя ОСОБА_4 вони не
оформили на себе право власності на
зазначену квартиру, у зв'язку з чим вона
вимушена була звернутись до суду.

Позивач у судове засідання надала
письмову заяву, в якій позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання також надала письмову заяву,
в якій пред'явлені позовні вимоги
визнала у повному обсязі та просила суд
розглянути справу за її відсутності.

Треті особи, кожен окремо, будучи
повідомленими про час і місце розгляду
справи належним чином, в судове
засідання не з`явились, про причини
неявки не повідомили, заяв про розгляд
справи за їх відсутності до суду не
надали.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Так, згідно Ордеру №156 від 05.02.1993 року,
ОСОБА_4 отримав кооперативну квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно Довідки із ЖБК
«ДОМОБУДІВЕЛЬНИК-V» від 09.09.2013 року
вартість даної квартири була сплачена
ОСОБА_4 у повному обсязі (а.с.7).

З 08.08.1987 року позивач та ОСОБА_4
перебували між собою у зареєстрованому
шлюбі (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
(а.с.8).

Після сперті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на вказану квартиру, однак
останній за життя не оформив на себе
право власності, у зв'язку з чим позивач
вимушена була звернутись до суду.

Отже, розглядаючи вимоги про визнання
права власності на зазначену квартиру,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного кооперативу стає
її власником.

Виходячи з положень ст.ст. 22 та 28
Кодексу про шлюб та сім'ю України, який
діяв на час придбання квартири, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. У разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними. В окремих
випадках суд може відступити від
начала рівності часток подружжя,
враховуючи інтереси неповнолітніх
дітей або інтереси одного з подружжя,
що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, судом установлено,
що вказана квартира була набута ОСОБА_4
у період зареєстрованого шлюбу з
позивачем, тому така у відповідності до
положень ст.ст. 22, 28 КпШС України є
їхньою спільною сумісною власністю і
частка кожного з подружжя у цій
квартирі є рівною та складається із 1/2
частки, оскільки судом не знайдено
підстав для відступлення від начала
рівності часток, та, у відповідності до
положень ст. 1261 ЦК України,
спадкоємцями першої черги за законом
після помер лого ОСОБА_4 є його дружина -
позивач у цій справі та їх діти - треті
особи у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не
претендують на належні їм частки у
спадщині, яка відкрилась після смерті
їх батька, тому єдиним спадкоємцем
після його смерті є позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодав цем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Таким чином, судом установлено,
що позивач, як спадкоємець першої черги
за законом, прийняла спадщину після
смерті чоловіка, так як на день
відкриття спадщини постійно проживала
із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст.
1270 ЦК України строк не заявила про
відмову від неї.

Отже, за наведених вище обставин суд
доходить висновку про задоволення
позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.22, 28 КпШС України, ст.ст.
384, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 174,
209, 256-258, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на трикімнатну квартиру НОМЕР_1,
загальною площею 72,0 кв.м., житловою
площею 42,57 кв.м., що розташована в
будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В. Попов.