Справа № 144/1412/14-ц
Провадження № 2/144/372/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р. Теплицький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Панченка Д.І.

за участю секретаря Бевз О.В.

позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Теплик цивільну справу
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 - про
повернення виконаного однією із сторін
у зобов'язанні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про повернення 11000
грн., вказавши, що згідно усної
домовленості між ними про укладення
договору купівлі - продажу житлового
будинку по АДРЕСА_1, він передала
відповідачу 11000 грн., в рахунок вартості
будинку, що підтверджується письмовою
розпискою. На його вимогу про
необхідність укласти письмово та
засвідчити нотаріально договір
купівлі-продажу будинку, відповідач
повідомила йому, що у неї на будинок
відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач ОСОБА_5 підтримала позовні
вимоги, пояснивши, що дійсно була усна
домовленість між ними на укладення
договору купівлі - продажу будинку, і
було передано 11000 грн. Через ненадання
йому документів на будинок, він
звернувся до відповідача з проханням
про повернення завдатку, проте отримав
відмову.

Представник позивача ОСОБА_2
пояснив суду, що договір між сторонами
укладений не був, були тільки наміри на
його укладення. Відповідач не є
власником будинку, їй належить тільки
1/5 його частина, частку на будинок,
після смерті батька вона належним
чином не оформила, і
правовстановлюючих документів на
будинок не має. Тому відповідно до
вимог ст. 570 ЦК України сума передана
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підлягає поверненню.

Відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнала, пояснивши, що
згідно домовленості між ними, вона
повністю виконала те, що вимагалось від
неї, а саме після отримання коштів
передала позивачу житловий будинок.
Позивач передумав відносно купівлі -
продажу будинку, і всупереч своїй
розписці, в якій вказав, що не буду мати
претензій до неї, вимагає повернення
отриманих нею коштів.

Представник відповідача ОСОБА_4
пояснила суду, що не вбачає підстав для
задоволення позову, так як сторони
виконали свої домовленості по
зобов'язанню, а саме, позивач передав
відповідачу кошти, а та йому житловий
будинок. Стосовно належності будинку
п'яти співвласникам, що це стало відомо
тільки на час розгляду справи, так як
раніше сільська рада видала їй
довірителю довідку, яка
підтверджувала, що власником будинку
був тільки батько відповідача - ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що
була домовленість між її чоловіком
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на купівлю - продаж
будинку. Вони передали ОСОБА_3 гроші в
сумі 11000 грн., а вона їм ключі від
будинку, та домовились, що документи на
будинок будуть надані пізніше.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що
працює секретарем сільської ради
с.Мала Мочулка. Дійсно на прохання
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 посвідчила їх підписи
на розписках про отримання та передачу
коштів. При цьому вона повідомила
сторони, що документи на даний будинок
відсутні.

Заслухавши сторони, їх
представників, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд виходить з
наступного.

Судом встановлено, що в 27 серпня 2014
року сторони домовились про укладення
в майбутньому договору купівлі-продажу
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1. Наміри сторін про його
вчинення, після належного оформлення
ОСОБА_3 технічної документації та права
власності на будинок, було оформлено у
простій письмовій формі, шляхом
укладення письмової розписки про від 27
серпня 2014 року. На підставі якої ОСОБА_3
отримала від ОСОБА_5 11000 грн. На час
передачі грошей, відповідач ОСОБА_3 не
була власником будинку і не є ним на час
розгляду справи, так як у неї відсутні
правовстановлюючі документи на даний
будинок.

Дані правовідносини регулюються:

- ст. 655 ЦК України - за договором
купівлі продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму;

- ст. 656 ЦК України - предмет договору
купівлі - продажу;

- ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається в
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації;

- ст. 658 ЦК України - право продажу
товару, крім випадків примусового
продажу та інших випадків, належить
власникові;

- ст. 640 ч.3 ЦК України - договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації;

Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього
за договором платежів, на
підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.
Відповідно до ч.2 даної статті, якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Тому враховуючи викладене, приймаючи
до уваги, що суттєва відмінність авансу
від завдатку полягає в тому, що на аванс
не покладено функцію забезпечувати
взяте сторонами на себе зобов'язання
незалежно від того, яка сторона
відповідальна за невиконання
зобов'язання, той, хто отримав аванс,
повинен його повернути. І якщо
продавець чи підрядник отримали як
аванс певну грошову суму, а договір не
було виконано незалежно від того, з
чиєї вини це трапилось і які обставини
цьому перешкоджали, аванс у будь-якому
випадку підлягає поверненню. У разі
коли сторони лише домовилися укласти
договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі повертаються в тому
розмірі, в якому вони надавалися.

Приймаючи до уваги, що договір
купівлі-продажу між сторонами не було
укладено у відповідній його формі
згідно вимог закону, враховуючи, що
момент вчинення такого правочину
пов'язується з державною реєстрацією,
тому він є неукладеним і таким, що не
породжує для сторін прав і обов'язків.
Тому суд не приймає до уваги твердження
відповідача та його представника
відносно запису в розписці про те, що
претензій не має і не буде мати.

Враховуючи наведене, правові позиції
Верховного Суду України по даних
справах, суд приходить до висновку, що
передана позивачем ОСОБА_5 відповідачу
ОСОБА_3 грошова сума в розмірі 11000 грн. є
авансом, тому ОСОБА_3 зобов'язана
повернути позивачу ОСОБА_5 отриману
суму авансу в тому розмірі в якому вона
надавалась.

Судові витрати: 243,60 грн. судового збору
- стягнути з відповідача ОСОБА_3

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
570, 656, 657, 658, 657 ЦК України, ст.ст. 3,10,15,60,88,
209,213,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_2 - на користь
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, аванс в сумі 11000
(одинадцять тисяч ) грн., та судові
витрати по справі в сумі 243грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення, через Теплицький
районний суд до апеляційного суду
Вінницької області

Суддя: