КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/886/14-ц
Провадження № 2/552/626/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі- Коломієць А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у
спільній частковій власності в окрему
одиницю та виначення порядку
користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Київського районного
суду м.Полтави з позовом про виділ
майна, що є у спільній частковій
власності в окрему одиницю та
виначення порядку користування
земельною ділянкою. Посилалась на те,
що вона на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
08.07.1976 року, посвідченого державним
нотаріусом Другої полтавської
державної нотаріальної контори,
реєстровий напис № 44, є власником 3/5
частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
складається в цілому з: житлового
будинку літ. «А-1» і відповідно
надвірних будівель, розташованих на
земельній ділянці 1055 кв.м. до складу її
частки входить квартира № 1: в
житловому будинку літ. «А-1», що
складається із наступних приміщень:
сіней 1-1 площею 5.20 м. кв.; кухні 1-2 площею
6.80 м.кв.; кімнати 1-3 площею 15.90 м.кв.;
коридору 1-4 площею 15.90 м.кв.; коридору 1-4
площею 5.50 м.кв.; кімнати 1-5 площею 15.70
м.кв.; більярдної 1-6 площею 8.90 м.кв.;
кухні 1-7 площею 12.10 м.кв.; ванної 1-8
площею 3.90 м.кв.; вбиральні 1-9 площею 1.30
м.кв.; коридору 1-10 площею 0.80 м.кв.;
загальною площею 76.10 м.кв. Крім того в її
користуванні знаходиться господарські
будівлі та споруди, а саме: погріб літ.
«а1» площею 2.90 м.кв.; сарай літ. «Б»
площею 14.30 м.кв.; вбиральня літ. «Е»
площею 1.00 м.кв.; літній душ літ. «Е1»
площею 1.00 м.кв.; огорожа №1 та № 3. Інші 2/5
частини вказаного домоволодіння кв. № 2
належать на праві спільної часткової
власності ОСОБА_2 При цьому земельна
ділянка на якій розміщене спільне
(домоволодіння) знаходиться у їхньому
спільному користуванні. Згідно
кадастрового плану земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1 виготовленого ТОВ
НВІ «Земресурс» у 2013 року, площа
земельної ділянки домоволодіння
становить 1030 кв.м. Відповідно до
технічного паспорту на садибний
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
виготовленого ПП «ПБТІ
«Інвентаризатор» станом на 12.07.2013 року,
загальна площа земельної ділянки
складає 1055 кв.м., що підтверджується
також довідкою БТІ від 03.04.2013 року № 5138.
Просила, виділити їй у власність 3/5
частки із майна, що перебуває у
спільній частковій власності в окремий
об'єкт нерухомого майна, а саме частину
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
визначити порядок користування
земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала з підстав викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача позовні
вимоги визнала повністю, не
заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи,
виконкому Київської районної у м.
Полтаві ради, не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог

Встановлено, що позивач на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 08.07.1976 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої полтавської державної
нотаріальної контори, реєстровий напис
№ 44, є власником 3/5 частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться в
АДРЕСА_1. ( а.с. 8)

Відповідач ОСОБА_2 має у
власності 2/5 частини цього
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
21.10.2013 року (а.с. 24 зв.).

Земельна ділянка, на якій розташоване
вказане домолодіння, згідно
кадастрового плану, має розмір 1030 кв.м
(а.с. 18).

Вказана земельна ділянка перебуває у
користуванні співвласників
домоволодіння та у власність їм не
передавалась.

Позивач просить визначити порядок
користування вказаною земельною
ділянкою посилаючись на висновок
експертного будівельно-технічного
дослідження № 125 від 23.09.2013 року, тоді як
висновок вказаного експертного
будівельно-технічного дослідження не
містить варіантів визначення порядку
користування земельною ділянкою між
співвласниками домоволодіння, а лише
пропозицію щодо закріплення за
новостроєним об»єктом земельну
ділянку площею 612 кв.м з описом меж
земельної ділянки яка пропонується до
закріплення позивачеві ОСОБА_1.

Яку земельну ділянку у користування
необхідно виділити іншому
співвласнику , та чи відповідає частка
земельної ділянки, що залишається у
відповідача розміру його ідеальної
частки у праві спільної власності на
домовлодіння ,вказаний висновок не
містить.

Отже позивач не надала суду доказів,
всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, про
можливість визначення порядку
користування спірною земельною
ділянкою, варіантів такого
користування.

Фактично позивач просить суд виділити
частину земельної ділянки їй у
користування виходячи з вимог ст. 89
ЗК України , яка передбачає, що тільки
співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній власності, мають
право на її поділ або на виділення з неї
окремої частки.

З огляду на викладене позовні вимоги
про визначення порядку користування
земельною ділянкою не можуть бути
задоволені.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

Суд відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст.16 ЦК
України, звертаючись до суду, позивач
за власним розсудом обирає спосіб
захисту. Обравши способом захисту
права подання на підставі ст.ст.355, 2356, 358
,361,364,367 ЦК України позовів про
виділення в натурі частки у спільному
майні, позивач силу ст.10 ЦПК України
зобов'язаний довести правову та
фактичну підставу своїх вимог.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що
майно, яке є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (ч.2 ст.183 ЦК України),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Договір про виділ у
натурі частки з нерухомого спільного
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 367 ЦК України передбачено право
співвласників поділити в натурі між
ними майно, що перебуває в спільній
частковій власності. Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Згідно з правилами ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. Виділ частки із майна, що
є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
ст. 364 ЦК України.

Тобто, вказані норми передбачають
можливість виділення співвласнику
(співвласникам) частки із майна, що є як
у спільній частковій власності, так і у
спільній сумісній власності, за умови
визначення правового статусу такого
майна.

Позивачем не надані докази в
підтвердження правового статусу
домоволодіння, а саме в якій спільній
власності він перебуває ( спільній
частковій чи спільній сумісній).

Посилання позивача на те, що вона
намагалися укласти договір з
відповідачем про виділ домоволодіння
в одиницю, однак він відмовляється
укласти такий договір є
неспроможними, бо позивач не надала
суду жодного доказу в підтвердження
такої відмови відповідача, а також не
надала суду доказів того, що вона
пропонувала відповідачеві поділити
спільне майно на самостійні об»єкти та
надавала йому на узгодження необхідну
технічну документацію щодо виділу чи
поділу спільного майна.

Інструкцією щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна передбачено: 2.4. Поділ
на самостійні об'єкти нерухомого
майна повинен

відповідати умовам, що передбачені
чинними будівельними нормами. 2.5. При
підготовці документів про поділ
нерухомого майна БТІ проводять такі
дії:уточнюється кількість основних
будинків і допоміжних будівель, що
входять до складу об'єкта нерухомого
майна, виявляються і вносяться до
матеріалів технічної інвентаризації
поточні зміни в будинках, будівлях,
спорудах;за відсутності нотаріально
посвідченого договору чи рішення суду
щодо порядку користування будинками,
будівлями та спорудами беруться до
уваги заяви всіх співвласників,
підписи яких засвідчені
нотаріально.2.6. Після цього готується
Висновок щодо технічної можливості
поділу об'єкта нерухомого майна
(додаток 1), який містить такі

дані:а) кому належить об'єкт нерухомого
майна;б) на підставі яких
правовстановлювальних документів;в)
повну технічну характеристику об'єкта
нерухомого майна;г) фактичне
користування будинками (приміщеннями),
будівлями та спорудами між
співвласниками;ґ) який документ
підтверджує право власності
(користування) земельною ділянкою;д)
склад новоутворених об'єктів
нерухомого майна і їх адреси;е)
пропозиції щодо можливих розмірів
земельних ділянок, що закріплюються
за новими (виділеними) об'єктами з
урахуванням обмежень (обтяжень) на
використання земельних ділянок
відповідно до затвердженої
містобудівної документації та
земельного законодавства (варіанти
поділу додаються).

Тільки при наявності спору щодо поділу
об»єктів нерухомого майна , спір
вирішується у судовому порядку.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що між сторонами фактично
відсутній спір про право цивільне, і
пред'явлення позову фактично є спробою
обійти установлений законом
позасудовий порядок вирішення питання
поділу об'єктів нерухомості.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Головуючий суддя
Л.М. Васильєва