Справа № 443/1958/13
Головуючий у 1 інстанції: Галій О.Й.
Провадження № 22-ц/783/566/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

за участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, адвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2013 року
у справі за позовом про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просила стягнути на її користь
аліменти на утримання дитини, яка
продовжує навчання до закінчення
навчання чи до досягнення нею двадцяти
трьох років та стягнути додаткові
витрати для оплати навчання дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Шлюб було
розірвано 07.12.2004 року, актовий запис
№179. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Діти проживають з нею. Відповідно до
рішення суду від 14.02.2002 року з
відповідача стягуються аліменти на
утримання дітей. З 01.09.2012 року ОСОБА_7 є
студенткою денної форми навчання
Стрийського коледжу Львівського
національного аграрного університету
за контрактною формою навчання.
Вартість навчання у 2012-2013 навчальних
роках становить 5500 грн. за навчальний
рік. Оскільки відповідач з жовтня 2013
року допомоги на утримання
повнолітньої доньки, яка продовжує
навчання не надає, ОСОБА_2 звернулася до
суду з означеним позовом.

Рішенням Жидачівського районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на корись позивача
аліменти на утримання ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його
заробітку щомісячно, але не менше
встановленого чинним законодавством
мінімуму, до закінчення навчання чи
досягнення нею двадцятитрьохрічного
віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин
настане першою, починаючи із 17.10.2013
року. У решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування вказаного
рішення суду та ухвалення нового, яким
просить позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в позові, мотивуючи це тим, що
суд неповно встановив обставини, які
мають значення для справи, а саме - не
врахував того, що станом на сьогодні
відповідач сплачує щомісячно на
утримання молодшої доньки ОСОБА_8
аліменти у розмірі 561,00 грн. (1/3 частини
його заробітку).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
доводи апеляційної скарги підтримала,
заперечивши доводи апеляційної скарги
відповідача та пояснила, що дочка
ОСОБА_7 до досягнення нею повноліття
закінчила перший курс Стрийського
коледжу Львівського національного
аграрного університету за контрактною
формою навчання (денна форма навчання)
і нею сплачено вартість навчання за
2012-2013 навчальний рік у розмірі 5500 грн.
Також апелянт підтвердила, що
відповідач сплачує на утримання
молодшої дочки ОСОБА_8 аліменти за
рішенням суду в розмірі 1/3 частини його
заробітку, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 заперечили, підтримавши доводи
апеляційної скарги відповідача та
пояснили, що відповідач згідний
платити кошти на утримання
повнолітньої дочки, однак, у розмірі, що
становить 200 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення відповідно до вимог ч.
1 ст. 303 ЦПК України у межах доводів
апеляційних скарг і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, апеляційний суд
вважає, що апеляційні скарги необхідно
частково задовольнити.

Задовольняючи позов в частині
стягнення аліментів на повнолітню
дочку, що продовжує навчання в розмірі ?
частини його заробітку щомісячно, але
не менше встановленого законодавством
мінімуму, до закінчення навчання чи до
досягнення нею двадцяти трьох років - у
зв'язку з тим, яка з цих обставин
настане першою та відмовляючи у
задоволені позову в частині стягнення
додаткових витрат на утримання
повнолітньої дитини суд першої
інстанції виходив із того, що стягнення
аліментів ґрунтується на вимогах
закону, стягнення додаткових витрат на
утримання повнолітньої дитини не
передбачено чинним законодавством.

З таким висновком суду повністю
погодитись не можна, оскільки такого
висновку суд дійшов при неповному
з'ясуванні обставин, які мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України, під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає
розмір аліментів на повнолітню дитину
в твердій грошовій сумі та (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 СК України.

Відтак, аналіз ст. ст. 199, 200 СК України
вказує на те, що закон пов'язує
обов'язок батьків утримувати своїх
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, до досягнення
ними двадцяти трьох років за умови,
коли батьки можуть надавати таку
матеріальну допомогу.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Шлюб було
розірвано 07.12.2004 року, актовий запис
№179. Від шлюбу сторони мають двох дітей,
а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 01.08.2012 року ОСОБА_7 є студенткою денної
форми навчання Стрийського коледжу
Львівського національного аграрного
університету за контрактною формою
навчання.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач є працездатним, працює,
сплачує аліменти на неповнолітню дочку
ОСОБА_8.

Суд першої інстанції правильно виходив
з вимог закону про те, що батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, до досягнення
ними двадцяти трьох років за умови,
коли батьки можуть надавати таку
матеріальну допомогу, однак, при
визначенні розміру аліментів не в
повній мірі врахував вимоги ст. 182 СК
України.

З урахуванням матеріального становища
відповідача, який працює, сплачує
аліменти на неповнолітню дочку,
доводів апеляційної скарги
відповідача про відсутність
можливості сплачувати аліменти у
розмірі ? частки заробітку та пояснень
представника відповідача про те, що
відповідач згідний платити аліменти в
розмірі 200 грн., що становить 1/8 частку
заробітку відповідача, апеляційний суд
вважає, що рішення суду необхідно
змінити та зменшити розмір стягнутих
аліментів на користь позивачки на
повнолітню ОСОБА_7, виклавши рішення
суду в цій частині вимог в такій
редакції: «Стягувати з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, уродженця смт.
Гніздичів Жидачівського району
Львівської області, мешканця АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/8
частини його заробітку щомісячно,
починаючи з 17 жовтня 2013 року і до
закінчення нею навчання, але не більше
ніж до досягнення нею двадцяти трьох
років.»

Що стосується вимоги позивачки про
стягнення додаткових витрат на дитину,
то апеляційним судом встановлено, що
така вимога була заявлена позивачкою
частково за період, коли дочка сторін
ОСОБА_7 була неповнолітньою та
навчалась з 01.09.2012 року у Стрийському
коледжі Львівського національного
аграрного університету за контрактною
формою навчання та позивачкою сплачено
вартість навчання за 2012-2013 навчальний
рік у розмірі 5500 грн., що
підтверджується Договором № П-9 від 26
серпня 2012 року (а.с. 5) та квитанцією (а.с.
6 - на звороті).

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина передбачений
гл. 16 СК України, в якій не міститься
норми про обов'язок батьків нести
додаткові витрати.

Правила та порядок участі батьків у
додаткових витратах на дитину
встановлений ст. 185 СК України, яка
міститься у гл. 15 СК України та
поширюються на правовідносини щодо
обов'язків батьків по утриманню
неповнолітніх дітей, а тому її правила
не можуть бути розповсюджені на
правовідносини, які виникли між
повнолітньою дочкою та її батьком,
однак, мають бути застосовані до
правовідносин між батьком та дочкою до
досягнення нею повноліття.

Ураховуючи ту обставину, що на час
звернення до суду не минув загальний
строк позовної давності, позивачка має
право на компенсацію додаткових
витрат, понесених нею до досягнення
дочкою 18-ти років, а другий з батьків
зобов'язаний брати рівну участь у цих
витратах, які позивачка сплатила за
укладеним договором, означеним вище, а
відтак, з відповідача на користь
позивачки необхідно стягнути 2750 грн.
(5500 : 2 = 2750) додаткових витрат на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7

З огляду на наведене, апеляційний суд
доходить висновку, що рішення
Жидачівського районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2013 року
в частині відмови ОСОБА_2 в позові про
стягнення додаткових витрат на
утримання дочки ОСОБА_7 скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити частково.

В решті рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи, а відтак, його
належить залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2
ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2013 року
в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліментів на повнолітню ОСОБА_7
змінити, виклавши його в такій
редакції:

«Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, уродженця смт. Гніздичів
Жидачівського району Львівської
області, мешканця АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/8
частини його заробітку щомісячно,
починаючи з 17 жовтня 2013 року і до
закінчення нею навчання, але не більше
ніж до досягнення нею двадцяти трьох
років.»

Рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2013 року
в частині відмови ОСОБА_2 в позові про
стягнення додаткових витрат на
утримання дочки ОСОБА_7 скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2750
грн. додаткових витрат на утримання
неповнолітньої ОСОБА_7.

В решті рішення Жидачівського
районного суду Львівської області від
31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.