У х в а л а

іменем україни

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Юровської
Г.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика «Класум»,
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Житомирській
області про встановлення факту
нещасного випадку на підприємстві з
вини останнього, часткове скасування
актів форми Н-1, Н-5 та відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 28 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом, в обґрунтування якого
зазначав, що 7 грудня 2011 року він,
працюючи на посаді верстатника д/о
верстатів четвертого розряду у ТОВ
«Фабрика Класум» (далі - товариство),
разом із верстатником ОСОБА_5,
відповідним розпорядженням майстра
цеху - ОСОБА_6 був залучений до
вивантаження лісоматеріалів з причепа
автомобіля з метою їх подальшого
транспортування автонавантажувачем до
карману-накопичувачу підприємства. При
виконанні цих робіт колода дерев
покотилася донизу і він не встиг
прийняти ногу та колода зачепила її, що
призвело до травмування ноги.

5 червня 2012 року за наслідками цієї
травми травматологічною
спеціалізованою МСЕК йому було
встановлено 20% втрати професійної
працездатності терміном до 1 липня 2013
року.

Комісія по розслідуванню нещасного
випадку, що стався на виробництві,
дійшла висновку, що нещасний випадок
стався з вини позивача, а не з вини
товариства.

Посилаючись на наведене, просив:
визнати незаконними та скасувати акти
товариства №1/12 від 20 квітня 2012 року
спеціального розслідування нещасного
випадку (форма Н-5), №1/12 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом (Н-5),
акт №3/11 від 9 грудня 2011 року (форми Н-5),
№2/12 від 29 жовтня 2012 року (Н-5) в частині
причин нещасного випадку щодо
порушення ним п. 3.21 інструкції, та
висновків комісії, що нещасний випадок
стався з його вини; встановити факт , що
нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом та стався з вини
товариства, яке порушило умови праці;
стягнути з товариства втрачений
заробіток, витрати на лікування у сумі 3
010 грн 02 коп.; стягнути з товариства 12 000
грн та з управління Держгірпромнагляду
у Житомирській області 3 000 грн у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 28 листопада
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 16 вересня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, обґрунтовуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, керувався тим, що основна
причина нещасного випадку - не
виконання ОСОБА_4 вимог Інструкції з
охорони праці № 1.32 від 12 січня 2011 року
«Для робітників зайнятих
завантаженням та розвантаженням»,
затвердженої наказом генерального
директора ТОВ «Фабрика Класум», який
порушив пп. 3.14, 3.15 та п. 3.21, а тому
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 28 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 16 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.В.
Юровська