РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014
м. Рівне

Рiвненський мiський суд
Рівненської області в особi суддi
Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,

представника ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» Лук’янова О.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про солідарне стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» Лук’янов О.В. в судовому
засіданні позов підтримав і просить
суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» 89249 гривень 37 копійок
заборгованості по процентах по
кредитному договору № Ф1-07/46381-1093 від 18
липня 2007 року та судові витрати по
справі в сумі 892 гривні 49 копійок, що
складаються з судового збору.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
судового засідання повідомлялися
належним чином. Заперечення проти
позову не подали. Повідомлення про
причини неявки від відповідачів не
надійшло.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
подав суду письмові заперечення на
позовну заяву, в яких позов не визнав і
в задоволенні позову просить суд
відмовити за його безпідставністю.

На заперечення позовних вимог
посилається на те, що позивачем при
визначенні суми заборгованості не
враховано факту передачі ОСОБА_3 банку
автомобіля, який є предметом застави.
Відтак сума заборгованості мала б
зменшитися на вартість переданого
автомобіля, а проценти мали б
нараховуватися вже на зменшену суму
заборгованості. Вважає, що заявлена
позивачем сума заборгованості
належним чином не обґрунтована. Крім
того, представником позивача ОСОБА_5
суду подано клопотання про
застосування строків позовної
давності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
по справі, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 18 липня 2007
року між ТзОВ «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № Ф1-07/46381-1093, за яким
ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 32937,86 євро
з оплатою по процентній ставці 10,8%
річних зі строком повернення до 17 липня
2014 року.

В порядку забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором №
Ф1-07/46381-1093 від 18 липня 2007 року, цього ж
дня між ТзОВ «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», та ОСОБА_4 і ОСОБА_3
був укладений договір поруки № 46381-1093п.

У зв'язку з порушеннями відповідачами
своїх зобов'язань за кредитним
договором та договором поруки ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором.

16 грудня 2009 року Рівненським міським
судом було ухвалено рішення про
стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованості по кредитному
договору в сумі 599221,81 грн. При цьому,
розрахунок процентів за користування
кредитними коштами був проведений
станом на 09 липня 2009 року.

Згідно пункту 7.2. кредитного договору
кредиту № Ф1-07/46381-1093 від 18 липня 2007 року,
цей договір набирає чинності з моменту
першої видачі кредитних ресурсів
(їхньої першої частини) та діє до
повного виконання сторонами прийнятих
на себе зобов'язань.

Як слідує з пояснень представника
позивача та наданих ним документів, а
саме, копій розписки та акту
прийому-передачі автомобіля від 14
жовтня 2010 року, заставний автомобіль
«Тойота Кемрі» був проданий ОСОБА_3
ОСОБА_6 за 23500 доларів США. 15 жовтня 2010
року ОСОБА_3 здійснив часткове
погашення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 16690,00 євро.
Відповідно до п.3.7. кредитного договору
вказана сума була направлена на повне
погашення прострочених процентів за
користування кредитними ресурсами
(8959,18 євро) та на часткове погашення
простроченої заборгованості по тілу
кредиту (7730,82 євро). З урахуванням
вказаної проплати була зменшена
загальна заборгованість по кредитному
договору з 29356,71 євро до 21625,89 євро і саме
з останньої суми позивачем проводилися
нарахування процентів за користування
кредитними коштами, про що свідчить
загальна відомість розрахунку
заборгованості. Викладене об'єктивно
спростовує заперечення представника
відповідача ОСОБА_3 на позов щодо
неврахування позивачем при розрахунку
заборгованості часткової сплати
коштів після реалізації заставного
автомобіля.

Відповідно до зазначених обставин,
умов кредитного договору та з
урахуванням положень статей 526,599,610,612
ЦК України, позивачем проведено
нарахування процентів за користування
кредитом за період з 10 жовтня 2010 року по
24 вересня 2013 року в розмірі 8266,17 євро, що
за офіційним курсом Національного
банку України становить 89249,37 грн.

Оскільки розрахунок проведений
позивачем відповідно до вимог чинного
законодавства, умов укладеного
кредитного договору та фактично
встановлених обставин, вказаний
розрахунок приймається судом до уваги.

Відповідно до роз'яснень, наведених у
пункті 17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК України).
Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599-601, 604- 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту, а також на отримання
сум, передбачених частиною другою
статті 625 ЦК України, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526,599 ЦК України.

При ухваленні рішення суд не приймає до
уваги обставини, викладені у
клопотанні представника відповідача
ОСОБА_3 про застосування строків
позовної давності.

Як встановлено судом, 15 жовтня 2010 року
відповідачем ОСОБА_3 було здійснено
проплату по кредитному договору.

Згідно ст.256 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

З даним позовом до суду ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» звернувся 30
вересня 2013 року, тобто в межах строку
позовної давності.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,233,292,294
ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
89249 (вісімдесят дев'ять тисяч двісті
сорок дев'ять) гривень 37 копійок
заборгованості по процентах по
кредитному договору № Ф1-07/46381-1093 від 18
липня 2007 року та судові витрати по
справі в сумі 892 (вісімсот дев'яносто
дві) гривні 49 копійок, що складаються з
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі 14
лютого 2014 року.

Суддя: