У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Голінко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на заочне рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 21 жовтня 2013 р.
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя
особа без самостійних вимог -
Мукачівський районний сектор
головного управління державної
міграційної служби України в
Закарпатській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
виселення і зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до
ОСОБА_3 у серпні 2013 р.

Просив визнати відповідача таким, що
втратив право на користування
приватним житловим будинком АДРЕСА_1,
виселити його з будинку та зняти з
реєстрації.

На обґрунтування зазначав, що є
одноосібним власником указаного
будинку, хоча проживає в Ізраїлі. У
вересні 1993 р. він довірив ОСОБА_3
протягом трьох років керувати цим
будинком із правом проживання, але без
права прописки. Однак, відповідач із
сім'єю прописався у будинку. Рішенням
Мукачівського районного суду від 14.05.2013
р. членів сім'ї ОСОБА_3 було виселено,
проте відповідач залишається
незаконного проживати та бути
зареєстрованим у його будинку.

Заочним рішенням Мукачівського
районного суду від 21.10.13 р. позов
задоволено частково: виселено ОСОБА_3 з
житлового будинку АДРЕСА_1 який
належить на праві приватної власності
позивачу; у решті позову відмовлено;
вирішено питання судових витрат
(а.с.51-54).

Ухвалою цього ж суду від 11.01.14 р. заяву
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд
указаного рішення залишено без
задоволення (а.с.123-124).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 просить скасувати
заочне рішення із підстав,
передбачених ст. 309 ч.1 п.1-4 ЦПК України,
та ухвалити нове про відмову в позові
(а.с.127-129).

У письмовому запереченні представник
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 не визнав
скарги як безпідставної і просить
залишити рішення суду без змін.

Суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості й доведеності вимоги
про виселення відповідача.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, з таких
мотивів.

За правилами ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Предметом апеляційного перегляду є
питання виселення відповідача.

Згідно з положеннями ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до вимог ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Установлено, що позивач є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння від 11.09.1193 р.
(а.с.5). Довіреністю від 16.09.1993 р. позивач
уповноважив ОСОБА_3 протягом трьох
років управляти цим будинком із правом
проживання, але без права на відчуження
і прописку будь-кого (а.с.6).

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 14.05.2013 р. (з урахуванням рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 16.07.2013 р.) було виселено з
будинку членів сім'ї відповідача
(а.с.8-11). Останній же з 2006 р. проживає у
будинку без будь-яких правових підстав
і виселятися у добровільному порядку
не бажає (а.с.13).

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_3 уже понад 20 років проживає у
будинку, користується ним і
зареєстрований у ньому, з посиланням на
відповідні записи в погосподарських
книгах за 1996-2015 р. р., не заслуговують на
увагу як суперечні вказаним нормам
матеріального права (з питання права
власності), а доводи щодо ст. 116 ЖК
України виходять за межі спірних
правовідносин.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
цілком правильного висновку та ухвалив
законне й обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Заочний розгляд справи не призвів до
неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

2. Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 21 жовтня 2013 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: