Справа № 2-866/05
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Алуштинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі головуючого судді Скісова
Є.М., при секретарі судового засідання
Ремжиной К.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Алуштинського
міського управління юстиції Кіш М.А.
про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Алуштинського міського управління
юстиції М.А. Кіш звернувся до суду із
заявою про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до моменту фактичного
виконання нею рішення Алуштинського
міського суду по справі за № 2-866/2005, яке
набрало законної сили 01.03.2005 року,
мотивуючи це тим, що 01.03.2005 року було
відкрите виконавче провадження про
примусове виконання вказаного рішення,
згідно до якого із ОСОБА_2 були стягнуті
аліменти на користь ОСОБА_3, на
утримання неповнолітньої дитини:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? усіх
видів заробітку щомісячно до
повноліття дитини, починаючі з 10.02.2005
року. Рішення набрало законної сили
01.03.2005 року.

Але боржником це судове рішення в
самостійному порядку не виконується.
Відповідно до довідки - розрахунку
заборгованості зі сплати аліментів
станом на 31.12.2013 року заборгованість
ОСОБА_2 складає 45817,31 гривень. Станом на
10.01.2014 року відомості про сплату
аліментів боржником до ВДВС не
надходили, від стягувача інформації
щодо сплати аліментів також не
надходило, що свідчить про ухилення
ОСОБА_2 від виконання аліментних
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

В судове засідання Державний
виконавець відділу Державної
виконавчої служби Алуштинського
міського управління юстиції Кіш М.А. не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Суд дослідивши надані матеріали,
дійшов до висновку, що у задоволенні
заяви державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Алуштинського міського управління
юстиції Кіш М.А. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до моменту фактичного
виконання рішення суду, необхідно
відмовити з наступних підстав.

Так, згідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну , порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визнає випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 статті 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

У відповідності до ст.377-1 ЦПК України
суд вирішує питання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, якщо
боржник має невиконані зобов'язання,
покладені на нього судовим рішенням.

Але із наданих матеріалів не
вбачається, що державним виконавцем
вчинено всі дії, передбачені Законом
України "Про виконавче провадження",
спрямовані на погашення боргу. Також
не надано доказів того, що боржник
вчиняє дії, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення суду, що
боржник за час виконання рішення
виїжджав за межі України, що призвело
до виникнення заборгованості, або
боржник безпідставно не з'являвся на
виклики державного виконавця.

Згідно частини 6 статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржник зобов'язаний: утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця; письмово
повідомляти державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Посилання на те, що ОСОБА_2 навмисно
ухиляється від виконання судового
рішення є суперечливими, оскільки будь
яких доказів, які би свідчили, що
державним виконавцем вжито всіх
можливих заходів щодо примусового
виконання судового рішення боржником
суду не надано.

Таким чином, судові не доведено
безспірних доказів ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

За таких обставин суд відмовляє у
задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.33
Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України, Законом України "Про
виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Алуштинського
міського управління юстиції Кіш М.А.
про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання рішення суду -
відмовити

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5 - денний
строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Алуштинського

міського суду
Є.М. Скісов