АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9639/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
С.Г. Зосименко Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.,

за участю секретаря - Єремейчук
О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі по
тексту ПАТ КБ «ПриватБанк»),

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 4 червня
2014р. за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк»
про визнання договору поруки
припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012р. ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ПАТ
«Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 11.10.2007р. між Банком та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 09/07/116МЧ,
згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 90 000 доларів США, зі сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами у розмірі 15% на рік з кінцевим
терміном повернення 05.10.2011р. і в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_4, Банком і ОСОБА_5, а також між
позивачем і ПАТ «Акцент-Банк» було
укладено договори поруки. Оскільки
відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим позивач
уточнивши в ході розгляду справи свої
позовні вимоги (а.с.177-179), просив
стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 солідарно заборгованість за
кредитним договором № 09/07/116МЧ від
11.10.2007р. у розмірі 90 947,20 доларів США, а
також солідарно з ПАТ «Акцент-Банк»
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість
за кредитним договором в сумі 200грн.

ОСОБА_5 подав зустрічну позовну заяву
до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
договору поруки припиненим,
посилаючись на те, що в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 09/07/116МЧ від 11.10.2007р. між ним
та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено
договір поруки.

Рішенням Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 12.01.2009р.
було розірвано кредитний договір №
09/07/116МЧ від 11.10.2007р., який було укладено
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, а
тому з моменту набрання рішенням суду
законної сили вважаються припиненими
всі зобов'язання за кредитним
договором та за договором поруки.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 04.06.2014р.
ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні
позовних вимог відмовлено. Зустрічну
позовну заяву ОСОБА_5 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки №
09/07/116МЧ від 11.10.2007р., укладений між
ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
скасувати і ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних вимог
Банку про стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором,
та відмову ОСОБА_5 у задоволенні
позовних вимог про визнання припиненим
договору поруки, посилаючись на те, що
рішення суду винесено з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, за недоведеністю обставин, що
мають значення та невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
11.10.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є позивач по
справі ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
09/07/116МЧ, згідно якого ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 90 000 доларів США, зі
сплатою відсотків за користування
кредитними коштами у розмірі 15% на рік з
кінцевим терміном повернення 05.10.2011р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором № 09/07/116МЧ від
11.10.2007р. між Банком та ОСОБА_4, між Банком
і ОСОБА_5 були укладені 11.10.2007р. договори
поруки.

Крім того між позивачем і ПАТ
«Акцент-Банк» був укладений договір
поруки № 167 від 20.10.2010р.

Згідно рішення Заліщицького районного
суду Тернопільської області від
12.01.2009р. кредитний договір № 09/07/116МЧ від
11.10.2007р. який було укладено між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 було розірвано,
та в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором було звернуто
стягнення на заставне майно.

Зазначене рішення суду набрало
законної сили 23.01.2009р.

Звернувшись до суду з позовом про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором,
позивач зазначав, що ОСОБА_3 порушив
умови укладеного договору у зв'язку з
чим станом на 23.01.2009р. заборгованість за
договором складає 90 973,17 доларів США,
яка складається з: заборгованості за
кредитом в сумі 82713,73 доларів США;
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 7205
доларів США; заборгованості за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором в сумі 1 053,53 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено, що укладений
між Банком та ОСОБА_3 кредитний договір
було розірвано за рішенням
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 12.01.2009р.
після набрання ним законної сили
23.01.2009р.

Разом з тим позивач звернувся до суду з
вимогами про стягнення заборгованості
за вказаним кредитним договором
15.02.2012р., тобто з пропуском трирічного
строку для пред'явлення позову, і
поважної причини пропуску цього строку
Банк не навів, та питання про його
поновлення не ставив, тоді як строк
позовної давності сплив 23.01.2012р.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовні давність застосовується за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення судом рішення, а відповідно
до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у справі, є підставою
для відмови у позові.

Крім того розглядаючи справу за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання припиненим
укладеного договору поруки, судом
встановлено, що оскільки відповідно до
рішення Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 12.01.2009р.
кредитний договір № 09/07/116МЧ від 11.10.2007р.
було розірвано, і таким чином було
припинено зобов'язання сторін за
кредитним договором, а тому договір
поруки, укладений між Банком та ОСОБА_5
на забезпечення виконання кредитного
договору, припинив свою дію в порядку
ч.1, ст. 559 ЦК України, у зв'язку з чим суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про
визнання припиненим укладеного
договору поруки, і колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» в
апеляційній скарзі про те, що рішення
суду винесено з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
і висновки суду не відповідають
обставинам справи з посиланням на те,
що судом не було враховано право
позивача на стягнення з відповідачів
суми заборгованості за період з 08.10.2008р.
по 23.01.2009р. безпідставні у зв'язку з
пропуском позивачем передбаченого ст.
257 ЦК України строку позовної давності
для звернення до суду за захистом
порушеного права, оскільки рішення про
розірвання кредитного договору
набрало законної сили 23.01.2009р., тоді як з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором позивач
звернувся згідно штемпелю вхідної
кореспонденції 15.02.2012р., тобто з
пропуском трирічного строку для
пред'явлення позову, і поважної причини
пропуску цього строку Банком не
наведено.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» в
апеляційній скарзі про те, що рішення
суду винесено з порушенням норм
процесуального та матеріального права
з посиланням на те, що строк позовної
давності ним не було пропущено,
оскільки відповідач 2 здійснив
відповідну плату в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
30.03.2010р. необґрунтовані, і матеріалами
справи не підтверджуються.

Інші ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній
скарзі доводи про незаконність
судового рішення не містять підстав
для скасування судового рішення, і не
спростовують встановлених судом
обставин, а тому колегія суддів вважає,
що рішення суду відповідає вимогам ст.
213 ЦПК України і підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 4 червня
2014р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді