У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошової
компенсації за касаційною скаргою
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 2 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним вище позовом,
посилаючись на те, що за час його
проживання із відповідачем ОСОБА_5
однією сім'єю в спірній квартирі з 1995
року по 11 вересня 2008 року вартість
квартири суттєво збільшилася
внаслідок його особистих трудових
затрат та грошових коштів, заощаджених
ним до вступу у фактичні шлюбні
відносини з ОСОБА_5 У зв'язку з цим
вважає, що згідно з п. 3 ч. 1 ст.
57 СК України має право на стягнення
грошової компенсації за зроблені ним
поліпшення вказаної квартири. Вказує,
що ним були проведені
ремонтно-будівельні роботи у кватирі.
Виходячи з висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 5
травня 2011 року, внаслідок понесених ним
особистих затрат вартість квартири
суттєво зросла, зокрема на 21,6%, що
становить його частку у вартості
квартири в розмірі 46 511 грн. Просив
позов задовольнити.

Рішенням Рівненського районного суду
Рівненської області від 20
червня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 5 578 грн 34 коп. грошової
компенсації. У решті позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 2 вересня
2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову. Стягнуто в рівних
частках з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 23 255 грн 50 коп. грошової
компенсації. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просять скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення районного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про те, що внаслідок покращення майна
через його ремонт та інші види
оздоблювальних робіт позивач має право
на стягнення грошової компенсації з
відповідачів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_6
відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 2 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник