Білогірський районний суд
обл., смт Білогр'я, вул. Шевченка, 42,
Справа № 669/1200/14-ц
Провадження № 2/669/334/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
смт.Білогір'я

Білогірський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого судді
Давидюка О.І.

при секретарі Дем'янюк Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1,
позивача ОСОБА_2, представника
позивачів - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Білогір'я
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 та 27 жовтня 2014
року ОСОБА_1 звернулися в суд з окремими
позовними заявами до ОСОБА_4 про
визначення їм додаткового строку у
чотири місяці для звернення в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обгрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_2 посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_5,
після смерті якої відкрилася спадщина
на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями та
земельні ділянки, що розташовані на
території Великоборовицької сільської
ради Білогірського району
Хмельницької області. Зазначає, що
спадкоємцем першої черги, який прийняв
спадщину, так як проживав на день
смерті з матір'ю, був її рідний брат -
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, не
оформивши спадкових прав після смерті
матері. Після його смерті спадщину, в
склад якої входили належні матері
житловий будинок та земельні ділянки,
прийняла його дочка ОСОБА_4 Вказує, що
вона також, як рідна дочка, окрім
померлого брата ОСОБА_6, є спадкоємцем
першої черги після смерті матері
ОСОБА_5 і має право на прийняття
спадщини, але у встановлений законом
шестимісячний строк в нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини вчасно не звернулася, так як
до часу смерті матері так і після її
смерті важко хворіла, при цьому мала
проблеми побутового характеру,
перебувала у важкому матеріальному
становищі, а перед закінченням
можливого строку звернення до
нотаріальної контори у неї раптово
погіршився стан здоров'я і вона
тривалий час змушена була лікуватися, в
зв'язку із цим просила суд визначити
додатковий строк для прийняття
спадщини.

В обгрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилається також на те, що він,
як рідний син, є потенційним
спадкоємцем після смерті матері
ОСОБА_5, спадщину після смерті якої
прийняв його рідний брат ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, але за життя не
оформив спадкових прав. Разом з тим, вже
після смерті брата ОСОБА_6 спадщину, в
склад якої входили належні матері
житловий будинок та земельні ділянки,
прийняла дочка брата - ОСОБА_4 Вказує, що
він також, окрім померлого брата
ОСОБА_6, є спадкоємцем першої черги
після смерті матері ОСОБА_5 і має право
на прийняття спадщини, але через важке
матеріальне становище, проблеми
побутового характеру, пожежу, яка
відбулася в його господарстві,
відсутність роботи, хворобу сестри
ОСОБА_2, яка потребувала його допомоги,
наявність на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, перебування на
роботі за межами місця проживання, в
тому числі у Москві, у встановлений
законом шестимісячний строк в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини вчасно не
звернувся, в зв'язку із цим просив суд
визначити додатковий строк для
прийняття спадщини.

Ухвалою Білогірського районного суду
Хмельницької області від 27 жовтня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1
об'єднані в одне провадження.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити, визначивши їй
додатковий строк у чотири місяці для
звернення в нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги також підтримав, просив
позов задовольнити. Пояснив, що після
смерті матері він перебував у важкому
матеріальному становищі, яке було
викликане утриманням трьох своїх
неповнолітніх дітей, доглядом хворої
сестри ОСОБА_2, яка після смерті матері
перебувала у важкому психологічному
стані та потребувала його догляду.
Зазначив, що його брат ОСОБА_6,
зловживаючи спиртними напоями, за
життя матері ображав останню і навіть
застосовував до неї фізичне
насильство, яке присікалося
працівниками міліції, при цьому не
надавав для неї жодної матеріальної
допомоги і після її смерті він /позивач/
взяв на себе всі витрати, пов'язанні з
похованням матері. Також, пояснив, що
відповідач ОСОБА_4, як внучка померлої,
за життя останньої про неї не
піклувалася, взагалі не підтримувала
жодного зв'язку з нею, а також із своїм
батьком ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Пояснив, що відповідач
була повідомлена про смерть ОСОБА_6,
однак на поховання не приїхала,
мотивуючи віддаленістю проживання, а
приїхала лише для переоформлення
спадкового майна, якого її батько
ОСОБА_6 фактично не мав, а все
успадковане відповідачем майно
належало його померлим батькам, а саме
матері ОСОБА_7 та батькові ОСОБА_8

Представник позивачів за довіреністю
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги своїх довірителів підтримала,
просила позов задовольнити. Крім того,
в доповнення обґрунтувань позовних
вимог пояснила, що її довірителька
ОСОБА_2 багато років хворіє на
епілептичну хворобу, постійно потребує
стороннього догляду, до смерті матері
їй було призначено ІІІ групу
інвалідності, а після смерті матері в
неї стався депресивний синдром,
внаслідок чого погіршився психічний та
психологічний стан її здоров'я і вона
змушена була проходити амбулаторний
курс лікування, в 2013 році МСЕК їй була
призначена І група інвалідності, що
свідчить про тривалість хвороби, а тому
вважає, що є всі матеріально-правові
підстави для визнання цієї причини
поважною та визначення додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті матері.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовних вимог не визнала, надала
письмове заперечення, в якому просила в
задоволенні позовних вимог відмовити,
оскільки вважає, що наведені
позивачами в позовних заявах причини
несвоєчасного подання ними заяв про
прийняття спадщини після смерті їхньої
матері ОСОБА_5 не є поважними, а тому
вважає їх вимоги про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини необґрунтованими.

Вислухавши пояснення позивачів, їх
представника, відповідача, свідків,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Згідно статті 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
виданого виконавчим комітетом
Великоборовицької сільської ради
Білогірського району від 21 грудня 2011
року, та актового запису про смерть від
21 грудня 2011 року № 11 встановлено, що
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в
смт.Білогір'я Хмельницької області (а.с.
7, 58-59).

Та обставина, що позивач ОСОБА_2. та
позивач ОСОБА_1 є відповідно дочкою та
сином померлої ОСОБА_5 підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_2,
свідоцтвом про народження НОМЕР_3 та
свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4
(а.с. 6, 10, 40).

З інформаційної довідки приватного
нотаріуса Білогірського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 від 31
жовтня 2014 року № 38783123 слідує, що
спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не
заводилась, а згідно повідомлень цього
ж приватного нотаріуса від 06 жовтня 2014
року № 283/01-16 та від 27 жовтня 2014 року №
307/01-16 позивачам ОСОБА_2 і ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтв про право
на спадщину в зв'язку з пропуском ними
шестимісячного строку для подання
заяви про прийняття спадщини (а.с. 23, 50,
60-61).

Згідно довідки Великоборовицької
сільської ради Білогірського району
від 06 жовтня 2014 року № 173 вбачається, що
на день смерті ОСОБА_5 з нею був
зареєстрований та проживав син ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22, 76).

З матеріалів спадкової справи № 73/2014,
наданих приватним нотаріусом
Білогірського районного нотаріального
округу ОСОБА_9 листом від 06 листопада 2014
року № 322/01-16, слідує, що спадщину після
смерті ОСОБА_6 прийняла його дочка,
відповідач по справі, ОСОБА_4, оформивши
спадкові права на нерухоме майно, яке
належало померлим батькам спадкодавця
- ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 63-138).

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані із об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З оглянутих в судовому засіданні
записів амбулаторної карти № 783
встановлено, що позивач ОСОБА_2 12 січня
2012 року зверталася за допомогою до
лікаря-психіатра в зв'язку з
незадовільним станом здоров'я після
смерті матері і їй поставлено діагноз,
а саме розлади особистості і поведінки
внаслідок епілепсії, депресивний
розлад та призначено відповідне
лікування (а.с. 11-21).

Крім того, допитана в судовому
засіданні в якості свідка
лікар-невропатолог Білогірської ЦРЛ
ОСОБА_10 показала, що дійсно ОСОБА_2 на
протязі 20 років перебуває у неї на
диспансерному обліку в Білогірській
ЦРЛ з приводу епілептичної хвороби
(хронічне захворювання) і після смерті
матері ОСОБА_5 в пацієнта ОСОБА_2 на фоні
попереднього діагнозу у формі
помірного розладу особистості та
поведінки внаслідок епілепсії стався
раптовий депресивний синдром з
характерологічною зміною та розладом
особистості, при цьому був різко
порушений її психічний стан, а тому
вона фактично не зважала на оточуючих,
не реагувала на будь-які події,
зауваження чи поради близьких родичів,
взагалі не сприймала смерті своєї
матері, перебувала в
емоційно-безпорадному стані, а тому в
силу такого свого психічного стану
вона не усвідомлювала про можливість
чи необхідність оформлення спадкових
прав у встановленому порядку. Крім
того, свідок показала, що хворих із
психічним та психологічним станом,
який мала ОСОБА_2 після смерті матері,
Білогірська ЦРЛ стаціонарно не лікує, а
лише надається допомога та
призначається лікування в
амбулаторному порядку.

Показання свідка лікаря-невропатолога
Білогірської ЦРЛ ОСОБА_10, зокрема в
частині наявного в позивача ОСОБА_2
діагнозу, а саме розлад особистості та
поведінки внаслідок епілепсії,
узгоджуються з даними записів
оригіналу медичної карти
стаціонарного хворого № 757, із яких
вбачається, що ОСОБА_2 незадовго до
смерті матері ОСОБА_5 (з 10 по 20 жовтня 2011
року) з приводу вказаного діагнозу
перебувала на стаціонарному лікуванні
в Городищенській облпсихлікарні № 2
(а.с.189-196).

Також із записів амбулаторної карти та
довідки Білогірської центральної
районної лікарні від 03 жовтня 2014 року
слідує, що позивач ОСОБА_2 з 18 по 26
червня 2012 року знаходилася на
амбулаторному лікуванні в
Білогірській ЦРЛ і їй було призначено
відповідне лікування (а.с. 9, 19-20).

Оцінюючи викладені обставини у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_2, маючи після смерті
матері ОСОБА_5 загострення
довготривалої хронічної хвороби у
вигляді розладу особистості та
поведінки внаслідок епілепсії, а також
перебуваючи, крім того, на
амбулаторному лікуванні з 18 по 26 червня
2012 року в Білогірській центральній
районній лікарні, строк для прийняття
спадщини пропустила із поважних
причин, не використавши внаслідок
своєї важкої хвороби встановлений
шестимісячний строк, в тому числі
останніх можливих трьох днів з 18 по 21
червня 2012 року включно для звернення в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини, а тому вимоги
позивача є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог
позивача ОСОБА_1 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, то суд виходить із
наступного.

У відповідності до положень ст. 60
ЦПК України: кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до роз'яснень, даних в
п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані із об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивачем ОСОБА_1 не надано
доказів, не здобуто таких і судом, які б
свідчили про поважність причин
пропуску позивачем строку на звернення
із заявою про прийняття спадщини після
смерті матері ОСОБА_5 та які б
підтверджували наявність обставин, що
об'єктивно перешкодили йому своєчасно
прийняти спадщину.

Посилання позивача ОСОБА_1, як на
підставу поважності пропуску строку
подання заяви про прийняття спадщини,
на важке матеріальне становище,
проблеми побутового характеру, пожежу,
яка відбулася в його господарстві ще 24
липня 2010 року (а.с. 47), відсутність
роботи, хворобу сестри ОСОБА_2, яка
потребувала його допомоги, наявність
на утриманні трьох неповнолітніх дітей
(а.с. 46), перебування на роботі за межами
місця проживання (документально не
підтверджено), якими він обґрунтовує
свої вимоги, не є в даному випадку
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами, які перешкоджали йому у
встановлений законом строк звернутися
із заявою про прийняття спадщини в
розумінні положень ст. 1272 ЦК України,
крім того, не підтвердженні жодними
належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що на підставі п. 9 ч. 1
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»
позивач ОСОБА_2, як інвалід І групи (а.с.
5), звільнена від сплати судового збору
і при подачі позовної заяви судовий
збір нею не сплачувався, то відповідно
до ст. 88 ЦПК України суд стягує з
відповідача ОСОБА_4 в дохід держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», ст. ст. 10, 11, 60, 179, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженці с.Велика Боровиця
Білогірського району Хмельницької
області додатковий строк у чотири
місяці після вступу рішення в законну
силу для подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
смерті матері ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Білогір'я
Хмельницької області.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Білогірський районний
суд Хмельницької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь в справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. І. Давидюк