Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 листопада 2014 року
Василівський районний суд Запорізької
області

у складі: головуючого - судді
Пушкарьової С.П.,

при секретарі
Коваль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про стягнення аліментів на
повнолітню доньку, яка продовжує
навчання,-

В С Т А Н О В И В:

З 1991 року сторони перебували в шлюбі,
від якого народилася донька - ОСОБА_3. 5
серпня 2014 року шлюб розірвано. Донька -
ОСОБА_3 проживає з позивачкою,
перебуває на її утриманні та
навчається в Дніпропетровській
державній медичній академії на
третьому курсі денної форми навчання.
ОСОБА_1 працює квитковим касиром у м.
Запоріжжя, на утримання доньки коштів
не вистачає, вона проживає в
гуртожитку. Відповідач інших дітей не
має, аліментів не сплачує, працює на
Запорізькій дистанції
електропостачання ЕЧЕ-4 на посаді
начальника теплової підстанції ЕЧЕ-50
та має земельний пай на 5 га. Тому
позивачка просить стягнути з нього на
свою користь аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання в
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму,
починаючи з дня подачі позовної заяви,
тобто з 26 серпня 2014 року та до
досягнення донькою 23-х років.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, але до суду надійшла заява з
проханням розглянути справу без її
участі. Позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просила їх
задовольнити, на підставах, викладених
у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлений
своєчасно та у встановленому законом
порядку, про що свідчить рекомендоване
повідомлення, яке міститься в
матеріалах справи та довідки про
доставку SMS. Заперечень проти заявлених
позовних вимог до суду не надано.

Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК
України, вважає можливим розглянути
справу та ухвалити заочне рішення за
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Враховуючи думку позивачки,
всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, давши їм оцінку у
сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
її народження серії НОМЕР_2, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Василівського
району Запорізької області 17 січня 1995
року, яка є в матеріалах справи (а.с. 3).

05 серпня 2014 року шлюб між сторонами
розірвано, що підтверджується копією
рішення про розірвання шлюбу №
2/311/896/2014, винесеного Василівським
районним судом Запорізької області
(а.с. 4).

З 01 вересня 2012 року ОСОБА_3 навчається в
державному

закладі «Дніпропетровська державна
академія МОЗ України» ІV рівня
акредитації, на ІІ медичному
факультеті, денного відділення,
бюджетної форми навчання. На даний час
ОСОБА_3 є студенткою 3-го курсу, повний
термін навчання в медичній академії
складає 6 років. Орієнтовний термін
закінчення академії 30 червня 2018 року,
що підтверджується довідкою з місця
навчання за № 236 від 14.11.2014 року, яка є в
матеріалах справи.

Згідно довідки від 22.08.2014 р. № 399,
виданої державним закладом
«Дніпропетровська медична академія»
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в
гуртожитку № 6 Дніпропетровської
державної медичної академії м.
Дніпропетровськ за адресою: АДРЕСА_2,
зареєстрована з 26.11.2012 р. по теперішній
час (а.с. 9).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу
України повнолітні діти, які
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язанні утримувати їх до
двадцяти трьох років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Як передбачено п. 20 постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина, які продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язковою сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України
суд визначає розмір аліментів на
повнолітню дочку (сина) у твердій
грошовій сумі та (чи) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахування обставин, зазначених у ст. 182
Сімейного кодексу України. При
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

У зв'язку з навчанням у вищезазначеному
закладі за денною формою, ОСОБА_3 не має
самостійного заробітку і тим самим
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач добровільно матеріальної
допомоги не надає, тому позивачка
вимушена звернутись до суду з даним
позовом.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного
кодексу України при визначені розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
кодексу.

Виходячи із засад справедливості і
розумності, закріплених у ст. 7 СК
України, з урахуванням фактичних
обставин справи і зібраних у справі
доказів, матеріального становища як
стягувача аліментів ОСОБА_1, так і
відповідача ОСОБА_2, суд вважає, що
останній має реальну можливість
надавати дорослій доньці, яка
продовжує навчання, допомогу.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись п. 20 постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів, ст. ст. 10, 57-60, 209,
212-215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ст. ст.
18, 182, 198-201 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Василівка
Запорізької області, не працюючого,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1 аліменти на період
навчання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
щомісячного заробітку (доходу)
відповідача, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму,
починаючи стягувати аліменти з 26.08.2014
року і до досягнення донькою 23-х років.

Рішення в цій частині підлягає
негайному виконанню в межах суми
платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий
збір у дохід держави в розмірі 243,60
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дати проголошення
рішення. Особи які, брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
С.П. Пушкарьова