Справа № 761/2001/14-ц
Провадження №2/761/2239/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Панченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що вона
перебуває з відповідачем в шлюбі,
зареєстрованому 3 березня 2006 року. Від
даного шлюбу дітей не мають.
Шлюбно-сімейні відносини остаточно
припинені в липні 2013 року внаслідок
відсутності взаєморозуміння, різних
поглядів на сімейне життя, в результаті
чого втрачено почуття кохання та
поваги один до одного.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов з викладених в ньому
підстав та просила суд його
задовольнити.

Відповідач залишив вирішення спору на
розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 3
березня 2006 року в Відділі реєстрації
актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції м. Києва, актовий запис №173.

Від даного шлюбу сторони дітей не
мають.

Фактично сторони припинили
шлюбно-сімейні відносини в липні 2013
року внаслідок відсутності
взаєморозуміння, різних поглядів на
сімейне життя, в результаті чого
втратили почуття кохання та поваги
один до одного.

Майновий спір на час розгляду даної
справи відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України
передбачено, що суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що шлюб між сторонами носить
формальний характер, збереження їх
сім'ї є неможливим, а тому є усі
підстави для розірвання шлюбу,
оскільки подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам, а також
положенням статті 51 Конституції
України, відповідно до яких шлюб
грунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка.

Статтею 113 СК України передбачено, що
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка висловила бажання залишити
прізвище, присвоєне після реєстрації
шлюбу - «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 3 березня 2006 року в
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції м. Києва, актовий
запис №173.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду міста Києва протягом
10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: