"12" березня 2014 р.
Справа № 642/1110/14-ц
Провадження № 2/642/540/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В.В.
при секретарі Сластінової Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
У лютому 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Ленінського районного
суду м. Харкова з позовною заявою, у
якій просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 22 грудня 2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову № 1 Харківського
міського управління юстиції, актовий
запис № 2961.
В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що 22 грудня 2006 року між нею
та відповідачем був укладений шлюб, від
якого народилася донька, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалося, оскільки
сторони фактично разом не проживали.
Після реєстрації шлюбу відповідач з
позивачем у Німеччині проживав досить
короткой строк та не підтримавши її
бажання жити у Німеччині, повернувся до
України. Своєю поведінкою відповідач
вже тривалий час демонструє своє
байдуже ставлення до неї та їх
стосунків і взагалі не прагне зберегти
шлюб. Між сторонами не має
взаєморозуміння та взаємоповаги, а
також втрачено почуття кохання.
Спільне господарство між сторонами не
ведеться, шлюбно-сімейні відносини
припинені, вважає, що подальше спільне
життя і збереження шлюбу неможливе та
суперечить її інтересам та інтересам
Позивач до судового засідання не
з'явилася, надала суду заяву, у якій
просила розглядати справу у її
відсутність за участю представника.
У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
пояснила, що 22 грудня 2006 року позивач
зареєструвала шлюб з відповідачем, від
якого народилася донька, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в
Німеччині, і яка мешкає разом з
позивачем та знаходиться на її
утраманні. Спільне життя з
відповідачем не склалося, оскільки
позивач та відповідач фактично разом
не проживали. Вся родина позивача
переїхала на постійне проживання до
Німеччини. Позивач отримала
довгострокову візу на перебування у
Німеччині та перебуває на
консульському обліку в Посольстві
України в Німеччині, де знаходиться
більше часу, ніж в Україні. В Україну
приїжджає періодично, однак за час її
знаходження в Україні з чоловіком вона
навіть не зустрічалась. Так, з 2006 року
позивач майже весь час перебуває у
Німеччині. Сторони зареєстрували шлюб,
коли позивач переїхала до Німеччини.
Відповідач ОСОБА_2 також збирався
переїхати на постійне мешкання до
Німеччини, але так і не переїхав. Він
приїхав до позивача всього один раз,
досить короткий строк прожив з
позивачем у Німеччині, після чого
повернувся назад до України, оскільки
не підтримав її бажання перебувати у
Німеччині. Своєю поведінкою відповідач
вже тривалий час демонструє його
байдуже ставлення до позивача та їх
стосунків та не прагне зберегти шлюб.
Між сторонами не має взаєморозуміння
та взаємоповаги, а також втрачено
почуття кохання. Спільне господарство
між сторонами не ведеться. На думку
позивача подальше спільне життя і
збереження шлюбу неможливе та
суперечить інтересам їх доньки. Спір
про розподіл майна відсутній. Також між
сторонами досягнута згода щодо
проживання їх спільної доньки разом з
Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, причини своєї неявки суд не
повідомив, у зв'язку з чим суд вважає
причини неявки відповідача
неповажними, а також можливим, згідно
вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити по
справі заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів за згодою
Суд, вислухавши пояснення і доводи
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
22 грудня 2006 року був зареєстрований
шлюб сторін, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії
НОМЕР_1, виданим 02.08.2007 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Харкову № 1 Харківського міського
управління юстиції, актовий запис № 2961
Як вбачається зі свідоцтва про
народження, виданого у м. Берліні (район
Штегліц-Целендорф) 24.09.2009 року, від
шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку‚ що подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу є
неможливим, спільного сімейного
господарства не ведуть, втратили
почуття кохання один до одного. При
таких обставинах суд вважає, що родина
існує формально, що розпалася вона
остаточно і відновлена бути не може.
Майнового спору немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10-11, 209, 212-218, 224 ЦПК України, ст.105-112 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
22 грудня 2006 року відділом реєстрації
актів цивільного стану по м. Харкову № 1
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 2961.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача залишити - «ОСОБА_1».

Копію рішення направити до Ленінського
відділу реєстрації актів
громадянського стану м. Харкова для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Рішення може бути переглянуте судом за
письмовою заявою відповідача в порядку
ст. 228 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Ленінський
районний суд м. Харкова. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.В. Вікторов