Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Реєстраційної служби
Яремчанського міського управління
юстиції в Івано-Франківській області
про визнання недійсним договору
дарування і скасування його державної
реєстрації, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, який діє через представника
ОСОБА_7, на рішення Яремчанського
міського суду Івано-Франківської
області від 12 травня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що на належній йому
земельній ділянці в АДРЕСА_1 та
частково на суміжній земельній ділянці
ОСОБА_5, за згодою останнього і з умовою
продажу цієї ділянки після завершення
будівництва та сплатою 40 тис. грн
завдатку, він збудував та оформив право
власності на готельно-ресторанний
комплекс.

Після відмови ОСОБА_5 від укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки він дізнався, що 09 серпня 2012
року останній за договором дарування
відчужив вказану земельну ділянку
ОСОБА_6

Посилаючись на те, що на час дарування
земельної ділянки на ній були
розміщені частина будівлі готелю та
дві альтанки, які належать йому на
праві власності, чого не було
відображено в договорі дарування, та
посилаючись на положення ст. 120 ЗК
України про те, що при переході права
власності на будівлі переходить і
право власності чи право користування
на земельну ділянку, на якій вона
розміщена, просив визнати недійсним
договір дарування земельної ділянки.

Рішенням Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 12
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 17
вересня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_4, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить вказані
судові рішення скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги представника
ОСОБА_4 не дають підстав для висновку
про порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, вірно
виходив із того, що оспорюваний
правочин відповідно до ст. 204 ЦК України
є правомірним і підстав для визнання
його недійсним немає.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржувані судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому їх необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє через
представника ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 12
травня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Івано-Франківської області від 17
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. МаляренкоТ.О. Писана