Справа № 765/7823/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

12 березня 2014 року Нахімовський
районний суд м.Севастополя в складі:

головуючого - судді - Семенуха Т.Б.

при секретарі - Кокоревій К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи Ленінська районна державна
адміністрація м. Севастополя,
Нахімовська районна державна
адміністрація м. Севастополя про
надання дозволу на виїзд дитини за межі
України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з вимогами до ОСОБА_2,
уточнивши позовні вимоги просить суд
надати дозвіл на виїзд за межі України
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
супроводі з матір'ю ОСОБА_1 без згоди та
супроводу батька дитини ОСОБА_2 на
період з 01.05.2014р. по 01.12.2014р. Надати
дозвіл позивачу здійснити оформлення
проїзного документу на дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виїзду за межі
території України в супроводі з матір'ю
ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька
дитини ОСОБА_2 на період з 01.05.2014р. по
01.12.2014р. Вимоги мотивовані тим, що у
вказаний період позивач має намір
здійснити подорож з донькою за межі
України з метою відпочинку,
оздоровлення, розширення її
світогляду, ознайомлення з історичними
пам'ятниками культури. На неодноразові
звернення до відповідача з проханням
надати дозвіл на тимчасовий виїзд
дитини за кордон та оформлення
проїзних документів, останнім було
відмовлено без будь-яких пояснень.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заперечення, в яких
просив розглянути справу без його
участі, заборонити позивачу вивозити
дочку ОСОБА_3 за межі України, оскільки
в СВ Гагарінського РВ УМВС України в м.
Севастополі знаходиться кримінальне
провадження стосовно факту
незаконного переоформлення квартири
на мати позивача, хоча за рішенням суду
власником повинен був стати ОСОБА_2

Треті особи в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи судом були повідомлені належним
чином.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони з 12.10.2002р. по 25.12.2012р. перебували
у зареєстрованому шлюбі, від якого
мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
між сторонами дитина проживає разом із
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 28.08.2013р. з ОСОБА_2 на
користь позивача стягнуті аліменти на
утримання доньки в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку останнього.

З довідки ВДВС Нахімовського РУЮ у м.
Севастополі від 25.02.2014р. вбачається,що
ОСОБА_2 аліменти за рішенням суду не
сплачує, станом на 25.02.2014р. має
заборгованість у сумі 7857,66 грн.

У ст.141 СК України визначена рівність
прав і обов'язків батьків відносно
дитини.

Ч.2 ст.313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), опікунів і в їхньому
супроводі чи у супроводі осіб, які
уповноважені ними.

Згідно зі ст.4 Закону України від 21
січня 1994 року № 3857-ХІІ "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі Закон) та
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року № 57 "Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України" виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, і без згоди та супроводу другого з
батьків може бути дозволено на
підставі й рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що
31.01.2014р. між ОСОБА_1 та ПП «Туристичне
Агенство «Тур Етно» був укладений
договір на туристичне обслуговування,
предметом якого є надання комплексу
туристичних послуг.

З додатку № 1 до вказаного договору,
який є його невід'ємною частиною,
вбачається, що ОСОБА_1 забронювала
виїзд в країну Туреччина курорт Кемер в
період з 01.07.2014р. по 27.07.2014р.

Підставою для відмови у наданні
дозволу на виїзд доньки за межі України
відповідач зазначає наявність
кримінального провадження стосовно
факту незаконного переоформлення
квартири.

Ст.ст.7, 150, 155 СК України закріплено, що
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Дослідивши наявні докази у їх
сукупності суд приходить до висновку,
що вимоги позивача про надання дозволу
на виїзд малолітньої доньки за межі
України в період з 01.07.2014р. по 27.07.2014р. з
метою відпочинку, оздоровлення,
розширення її світогляду, ознайомлення
з історичними пам'ятниками культури
без супроводу батька за межі держави до
Туреччини є обґрунтованими,
відповідають її інтересам та
гармонічному розвитку, а відповідач
необґрунтовано та безпідставно не
надає згоди на її виїзд, що суд розцінює
як зловживання батьківськими правами і
порушення прав дитини на здійснення
поїздок за кордон для оздоровлення.

Поїздка дитини за кордон разом із
матір'ю відповідатиме фізичному,
інтелектуальному та моральному
розвитку дитини, обставин, що обмежують
згідно із законодавством України право
на її виїзд за кордон не вбачається.

Крім того суд зазначає, що розбіжності,
виниклі між батьками дитини, не повинні
порушувати її прав, а такий виїзд не
порушує прав батька дитини на
спілкування з нею та не позбавляє його
права брати участь у вихованні та
утриманні дитини.

Вимоги позивача про надання дозволу на
виїзд малолітньої доньки за межі
України в період з 01.05.2014р. по 30.06.2014р. та
з 28.07.2014р. по 01.12.2014р. не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обстави
ни, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до «Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», затвердженими постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 з наступними
змінами та доповненнями, у згоді на
виїзд за межі України повинні бути
зазначені держава пря мування та
відповідний часовий проміжок
перебування у цій державі.

Всупереч вказаний норм позивачем не
було надано належних та допустимих
доказів, які б підтверджували намір у
вказаний період здійснити подорож з
донькою за межі України, не зазначено
країни перебування на відпочинку, часу
перебування в ній.

На підставі ст.ст. 7,141,150,155 СК України,
ст. 313 ЦК Украхни, ст. 4 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України ", керуючись
ст.ст.10,11, 60, 209, 212, 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на виїзд малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України - до
Турецької Республіки разом із матір'ю
ОСОБА_1 у термін з 01.07.2014 року по 27.07.2014
рік без згоди та супроводу батька
ОСОБА_2, з метою відпочинку дитини, для
чого дозволити оформлення всіх
необхідних документів без згоди батька
дитини ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Севастополя через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя-підпис

З оригіналом згідно

Суддя Нахімовського районного

суду м.Севастополя
Т.Б.Семенуха