Справа № 484/1938/14-ц
Провадження № 2/484/863/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області

у складі: головуючого судді -
Мельничук О.В.

при секретарі - Голубковій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Первомайськ
Миколаївської області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_4 про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2014 року позивач звернувся з
позовом про стягнення з відповідачів
безпідставно набутих коштів в сумі
291166,40 грн.

В ході судового розгляду ОСОБА_1
змінював позовні вимоги і 07.10.2014 року
позивач остаточно збільшив свої
позовні вимоги та просив стягнути
безпідставно набуті кошти в сумі 323725
грн. та 10000 грн. відшкодування моральної
шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
вересні між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3
було досягнуто угоди про
купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1, яка є
спільною сумісною власністю
відповідачів. При цьому було досягнуто
згоди щодо всіх його істотних умов.
Зокрема щодо ціни яка склала 25000
доларів США, умов передачі квартири,
термінів передачі коштів та
нотаріального посвідчення договору. На
підтвердження намірів укладення
вказаного договору ОСОБА_1 10.09.2012 року
передав відповідачам 5000 доларів США
що було зафіксовано у формі розписки, в
якій окрім суми одержаних коштів, також
вказана остаточна вартість квартири та
зазначена дата укладення основного
договору купівлі-продажу - 01.10.2012 року.
Справжність підпису відповідачів у
вказаній заяві була посвідчена
нотаріально. 20.09.2012 року позивач
повністю розрахувався з відповідачами,
передавши кошти в сумі 20000 доларів США,
отримання яких було також підтверджено
відповідачами заявою у формі розписки,
справжність підписів в якій також була
нотаріально посвідчена.

З 20.09.2012 року він став проживати в
АДРЕСА_1 з дозволу відповідачів, які
також йому передали оригінали
документів на квартиру. Однак, укладати
договір купівлі-продажу відповідачі
не поспішали. Тому в листопаді 2013 року
він звернувся до суду з позовом який
змінив в ході розгляду та просив
визнати дійсним укладений договір
купівлі-продажу та визнати за ним право
власності на вказану квартиру і суд
першої інстанції повністю
задовольнити в його позовні вимоги,
проте суд апеляційної інстанції 24.04.2014
року скасував рішення Первомайського
міськрайонного суду у зв'язку з тим, що
договір купівлі-продажу є неукладеним
через недотримання вимог ст.ст. 210, 640 та
657 ЦК України щодо нотаріального
посвідчення та державної реєстрації
угоди. Відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, а тому
відповідно до ст. 1212 ЦК України
відповідачі повинні повернути
позивачу отримані ними кошти - 25000
доларів США, що з урахуванням курсу
долара до гривні, який складає 12,94 грн.
за 1 долар США, то сума, яка підлягає
стягненню становить 323725 грн.

Крім того, сума в 25000 доларів США
являється для нього значною і більше у
нього такої немає, крім того
відповідачі неодноразово особисто та
через представника попереджали його
про виселення з придбаної квартири,
власниками якої вони являються донині,
а він, допускаючи таку можливість,
перебуває в стані постійного нервово
збудження, що негативно впливає на
загальний стан його здоров'я. Він вже
протягом 2 років приймає участь в
судових розглядах, із-за чого втрачає
багато часу та зусиль, що змінило його
звичний уклад життя, то він оцінює
моральну шкоду, спричинену йому діями
відповідачів у 10000 грн. Також просить
стягнути з відповідачів судові
витрати.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_5 уточнені позовні
вимоги підтримали повністю та просили
їх задовольнити.

В судове засідання відповідачі не
з'явились, а їх представник ОСОБА_6
позов не визнав та в його задоволенні
просив відмовити, так як ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 домовились про продаж квартири
зазначеної в позові з ОСОБА_4, яка
знайшла її через агентство
нерухомості «Васту Діо» та отримали 25000
доларів США як авансовий платіж від
ОСОБА_4 яка і передала їм кошти через
ОСОБА_1, у якого були певні розрахунки
з ОСОБА_4 по продажу квартири по вул.
Дзержинського і він також був у
нотаріуса. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вимогу
ОСОБА_4 повернули їй вищевказаний
авансовий платіж в сумі 25000 доларів США
12.01.2014 року. Крім того, застосовувати в
даному конкретному випадку ст. 1212 ЦК
України немає підстав.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала,
підтвердивши пояснення ОСОБА_6

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.38 ) від
10.09.2012 року підтверджено, що вони,
володіючи на праві спільної сумісної
власністю квартирою отримали від
ОСОБА_1 аванс в сумі 5000 доларів за
продаж квартири АДРЕСА_1. За
домовленістю сторін договір
купівлі-продажу буде оформлений до
01.10.2012 року за 25000 доларів з
урахуванням авансової суми.

Заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 39) від
20.09.2012 року підтверджено, що вони,
володіючи на праві спільної сумісної
власністю квартирою отримали від
ОСОБА_1 повний розрахунок в сумі 20000
доларів за продаж квартири АДРЕСА_1 з
урахуванням авансу 5000 доларів. За
домовленістю сторін договір
купівлі-продажу буде оформлений до
01.10.2012 року.

Вказані заяви були посвідчені
приватним нотаріусом Первомайського
міського нотаріального округу ОСОБА_7

Враховуючи, що як відповідачами, їх
представником, так і ОСОБА_4 не
оспорювався факт отримання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 25000 доларів США, згідно
вищевказаних заяв, то суд знаходить
цей факт доведеним.

Враховуючи, що рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 28.11.2011 року ( а.с.40) шлюб
зареєстрований 16.11.1994 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_4 розірвано, то суд знаходить
доведеним те, що відповідачі отримали
25000 доларів США за продаж квартири
АДРЕСА_1 саме від позивача, як і вказано
у вищезазначених заявах ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 і тому не бере до уваги заяву
ОСОБА_4 від 20.01.2014 року про передачу їй
відповідачами 25000 доларів США ( а.с.37).

Згідно вимог ст. 657 ЦК України, в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
договір купівлі-продажу нерухомого
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно вимог ст. 210 ч.1 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно вимог ст. 640 ч. 3 ЦК України, в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин
договір який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації.

Таким чином, хоча відповідачі і
отримали грошові кошти за продаж
квартири, однак відповідний договір
нотаріально не посвідчено та не
зареєстровано у встановленому законом
порядку, то він є неукладеним.

Згідно ст. 1212 ч.1 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1190 ч.1 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

На підставі викладеного, суд знаходить
що з відповідачів на користь позивача
необхідно стягнути еквівалент 25000
доларів США, що складає 323725 грн. з
урахуванням курсу долара до гривні,
солідарно ( а.с.124).

Ст. 1167 ч.1 ЦК України передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини.

Із вищевикладеного суд знаходить
доведеним те, що відповідачі
безпідставно протягом тривалого часу
утримують значну суму коштів позивача
не дивлячись на вимоги останнього, чим
спричинили йому моральну шкоду, але суд
знаходить її доведеною в судовому
засіданні в сумі 500 грн. які і необхідно
стягнути з відповідачів на користь
позивача, задовольнивши позовні вимоги
в цій частині частково.

На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
необхідно стягнути понесені ним судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 294-296 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 323725 грн. безпідставно набутих
коштів, солідарно.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 250 грн. відшкодування
моральної шкоди, з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 373,70 грн. понесених останнім
витрат по сплаті судового збору, з
кожного.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: