Провадження №2/331/39/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРА Ї Н И

21.01. 2014 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

при секретарі Нікітченко А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно із договором купівлі-продажу від 24.01.2001р. ОСОБА_1 є власником 3/100 підвалу під літерою «В», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-Б. Проте, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01.08.2002р., на ОСОБА_3 були переведені права та обовязки покупця на спірній підвал за договором купівлі-продажу від 24.01.2001р. Після цього ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 15.10.2002р. подарувала 1/3 частини спірного підвалу ОСОБА_4 та 2/3 частини ОСОБА_5, який в свою чергу 23.01.2003р. продав свою частку ОСОБА_4 В подальшому, ухвалою Верховного Суду України від 04.03.2004р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р. , ухвала апеляційного суду Запорізької області від 01.08.2002р. скасовані, а справу повернуто на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2008р. в задоволенні позову ОСОБА_3 про переведення прав та обовязків покупця по договору купівлі-продажу від 24.01.2001р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, відмовлено. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2010 р. повернуто підвал ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 Але, ОСОБА_4 подарувала спірне майно ОСОБА_7 На теперішній час, позивач не має можливості реалізувати своє право власності , оскільки як зазначає позивач, спірне майно за рішенням суду було виділено в натурі, тепер значиться № ІІ, літ . «В», загальною площею 66, 3 кв.м. у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі, власником якого є ОСОБА_2 Але, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2012 р. рішення районного суду в цій частині скасовано , позовні вимоги ОСОБА_7 про виділ частки в натурі , визнання права власності залишені без задоволення. Фактичні обставини справи свідчать про те,що спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_1 не з її волі, а шляхом ініціювання ОСОБА_3 позову про переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу та прийняття судом рішення від 07.05.2002 р. про задоволення цього позову, яке згодом було скасовано. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати право власності на приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі за ОСОБА_1 , зобовязати ОСОБА_2 повернути приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі у володіння ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, представник третьої особи реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області у судове засідання не зявились , про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 3/100 частини в цілому №29-Б по вул. Жуковського у м. Запоріжжі, а саме, підвалу під літ. В, нежилою площею 65,9 кв.м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р. у справі №2-1006 /02 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, відновлення строку позовної давності, переведення прав та обовязків покупця, переведено права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу від 24.01.2001р., укладеного між ОСОБА_6 і ОСОБА_1, з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість 3/100 частини обєкту, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-Б у розмірі 15 765 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01.08.2002р. вищезазначене рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р. залишено без змін.

На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р. у справі №2-1006/02 та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 01.08.2002р. ОСОБА_3 зареєструвала право власності на 3/100 частини нежилого приміщення, що складається з підвалу під літ. В, нежилою площею 65,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-Б.

В подальшому, за договором дарування від 15.10.2002р. ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 1/3 частину від 3/100 частин вищевказаного нежилого приміщення, а ОСОБА_7 2/3 частини від 3/100 вказаного приміщення.

За договором купівлі-продажу від 23.01.2003р. ОСОБА_7 продав ОСОБА_4 1/50 частини вищевказаного нежилого приміщення.

Ухвалою Верховного Суду України від 04.03.2004р. скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р. по справі №2-1006/02 та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01.08.2002р., а справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2007р. по справі №2-161/07 у задоволенні вимог ОСОБА_3 про переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу 3/100 частин обєкту нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-Б, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 24.01.2001р. відмовлено. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування та купівлі-продажу недійсними, визнання права власності на обєкт нерухомості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2010 р. повернуто ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 підвал, позначений літерою «В», площею 65,9 кв.м, який становить 3/100 частин будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 29-Б, яке набуло чинності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2011 р. виділено в натурі 3/100 частини обєкту нерухомого майна - нежилого приміщення, що складається з підвалу пдпід літерою В: 1 вхід в підвал пл. 8,9 кв.м; 2 склад пл. 25,3 кв.м; 3 склад пл. 28,7 кв.м; 4 кімната пл. 3,4 кв.м, загальною площею 66,3 кв.м, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 29-б , визнано його окремим обєктом нерухомості. Присвоїно цьому обєкту нерухомості позначення приміщення № ІІ літ. В. Визнано право власності на обєкт нерухомості за ОСОБА_8

Але, рішенням апеляційного суду м. Запоріжжя від 16.07.2012 р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2011 р. в цій частині скасовано, позовні вимоги ОСОБА_7 залишені без задоволення.

За таких обставин , оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2011 р. скасовано в цій частині, то в силу ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду від 03.10.2011 р. не можуть бути прийняті судом .

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зазначає що вона є власником 3/100 частини в цілому №29-Б по вул. Жуковського у м. Запоріжжі, а саме, підвалу під літ. В, нежилою площею 65,9 кв.м.

Але, як вбачається з позовних вимог просить визнати право власності на приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі .

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обовязків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Позивач позовні вимоги про визнання права власності обґрунтовує тим, що 3/100 частини в цілому №29-Б по вул. Жуковського у м. Запоріжжі, а саме, підвал під літ. В, нежилою площею 65,9 кв.м. , та приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі, на яке позивач просить визнати право власності є одним і тим самим обєктом нерухомого майна.

Суд зазначає, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, статтею 131 ЦПК України наділені правом заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Представником позивача для встановлення фактичних обставин суду не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи, оскільки для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, законодавство вимагає призначення експертизи, але тільки за заявою осіб, які беруть участь у справі. Будь-яких рішень про встановлення факту, що спірні обєкти нерухомого майна є одним і тим самим обєктом нерухомого майна суду не надано.

Таким чином, позивачем по справі, не доведено суду, що 3/100 частини в цілому №29-Б по вул. Жуковського у м. Запоріжжі, а саме, підвал під літ. В, нежилою площею 65,9 кв.м. , що належать позивачу по справі, та приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі, на яке позивач просить визнати право власності є одним і тим самим обєктом нерухомого майна.

Суд зазначає, що зазначені обєкти нерухомого майна мають різні загальні площі, що не дають суду можливості ідентифікувати зазначені обєкти , оскільки вони мають різні ідентифікуючі ознаки , а для отримання таких висновків законодавством передбачено проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене , надані суду документи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

За таких обставин, оскільки у встановленому законом порядку позивачем не доведено суду, що приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі належить йому на праві власності , то позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_2 повернути приміщення № ІІ, літ «В», загальною площею 66, 3 кв.м у буд. № 29 б по вул. Жуковського в м. Запоріжжі також не підлягають задоволенню з огляду на відсутність протиправності дій відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутністю підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 59, 60, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. М. Світлицька