АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/1481/2014
інстанції: Цокол Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Печерського районного суду
міста Києва від 11 грудня 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року ПАТ «ФІДОБАНК»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення в солідарному
порядку з боржника та поручителя
заборгованості в розмірі 102 227,63 доларів
США, що згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно 817 105,45 грн, яка виникла у
зв'язку з неналежним виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 11 грудня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь ПАТ "ФІДОБАНК"
заборгованість за кредитним договором
№ 014/1581/74/04587 від 14 вересня 2007року на
загальну суму 102 227,63 доларів США, що
згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно 817 105,45 грн.Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову в частині стягнення
неустойки відмовити.

В суді апеляційної інстанції
представник ПАТ «ФІДОБАНК» -

Гіппіус Р.О. проти апеляційної скарги
заперечував, рішення Печерського
районного суду міста Києва від 11 грудня
2013 року просив залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, у судове
засідання не прибули, про причини
неявки суд не повідомили, у зв'язку із
чим колегія суддів вважала за можливе
слухати справу у їх відсутність на
підставі частини другої статті 305 ЦПК
України.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення з таких
підстав.

Згідно з частиною першою статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

При розгляді справи судом встановлено,
що 14 вересня 2007 року між ВАТ «Ерсте
Банк» (ПАТ «ФІДОБАНК») та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 014/1581/74/04587
відповідно до умов якого остання
отримала кредит в сумі 86 800,00 дол. США на
строк користування до 13 вересня 2027 року
з умовою сплати 12,0 відсотків річних,
кредитні кошти видані на
рефінансування заборгованості за
кредитом, отриманим в ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль».

Факт отримання кредитних коштів
підтверджується заявою на видачу
готівки №1 від 14 вересня 2007 року.

Факт неналежного виконання
Позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором підтверджується
наданим розрахунком заборгованості,
зокрема,неналежним виконанням є
порушення строків погашення кредитної
заборгованості, відсотків за
користування кредитними коштами та
штрафних санкцій.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором
позичальник передав Банку в іпотеку на
підставі іпотечного договору від 14
вересня 2007 року, посвідченого того ж
дня приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 3988 - нежилі приміщення
(номер апартаменти з кухнею) за адресою:
АДРЕСА_1

Згідно договору поруки №014/1581/74/04587/2 від
14 вересня 2007 року укладеного між ВАТ
«Ерсте Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
останній виступив поручителем та
зобов'язався солідарно з позичальником
відповідати перед банком за виконання
зобов'язань по вищезазначеному
кредитному договору, в тому числі
повернення суми кредиту, нарахованих
процентів, комісій та неустойки
(штрафу, пені) та витрат банку
пов'язаних із стягненням
заборгованості.

За погодженням сторін (п. 5.2.3. договору
поруки) сторонами було встановлено
строк позовної давності за вимогами
щодо поручителя в три роки.

У зв'язку з порушенням відповідачем
умов кредитного договору та несплатою
обов'язкових платежів, позичальнику
банком неодноразово направлялись
повідомлення про порушення строків
платежу за кредитним договором та
листи-вимоги, які залишились без
задоволення.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України зазначає, що
за кредитним договором банк або
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК
України. Відповідно до частини 1
вказаної статті, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до п. 9.1. кредитногодоговору
за порушення строків повернення
кредиту, відсотків, відсотків за
користування кредитом та комісій,
передбачених положеннями цього
договору, позичальник сплачує
кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

Судом встановлено, що позичальник
ухиляється від виконання свого
обов'язку щодо повернення отриманих в
кредит коштів та сплати відсотків
нарахованих за фактичне використання
кредитних коштів, з огляду на що, у
позивача, на підставі пункту 6.5.
Кредитного договору виникає право
«достроково вимагати погашення
заборгованості Позичальника за
кредитом або стягнути таку
заборгованість, включаючи нараховані
відсотки за користування кредитом,
комісії та штрафні санкції ..» що
кореспондується з обов'язками
позичальника викладеними в п. 5.6.
Кредитного договору .

Із розрахунку вбачається, що станом на
13 серпня 2013 року сума заборгованості
ОСОБА_3 по кредитному договору №
014/1581/74/04587 від 14 вересня 2007 року склала:
102 227,63 доларів США, яка складається з:

заборгованості по поверненню
кредитних коштів в розмірі 84 417,10 дол.
США;

заборгованості по сплаті відсотків в
розмірі 11 347,98 дол. США;

заборгованості по сплаті пені
нарахованої в розмірі 2 462,55 дол. США.

З врахуванням курсу долара США до
національної валюти України-гривні, що
встановлений Національним Банком
України на дату розрахунку (13.08.2011 р.) в
розмірі 7,993 грн./1 дол. США
заборгованість еквівалентна 817 105,45 грн.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про наявність підстав для задоволення
позову та стягнення заборгованості, що
утворилася внаслідок невиконання
зобов'язань передбачених кредитним
договором.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильності розрахунку неустойки є
безпідставними та нічим не
підтвердженими, а тому не беруться до
уваги колегією суддів.

Ухвалене у справі рішення не може бути
змінено з підстав викладених у
апеляційній скарзі, які зводяться до
фактичного твердження про
помилковість висновків суду без
наведення дійсних підстав на
підтвердження незаконності рішення.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий : І.М.
Вербова

Судді : Г.М.
Кирилюк

М.М.Панченко