Справа № 212/9973/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу у складі :

Головуючого судді : Т.І. Тимошенко

при секретарі : І.О. Мариненко

за участю представника позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у місті Кривому Розі цивільну
справу за позовом;

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
правочину недійсним та визнання права
власності, -

В С Т
А Н О В И В ;

Позивачка ОСОБА_4 звернулись до
Жовтневого районного суду з позовом до
ОСОБА_5 про визнання правочину
недійсним та визнання права власності.

В обґрунтування свого позову позивачка
ОСОБА_4 у своїй позовній заяві
зазначила що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер її син ОСОБА_6, що на момент смерті
був зареєстрований та постійно мешкав
у квартирі за адресою АДРЕСА_1. Після
смерті сина вона звернулася до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини. При оформленні заяви на
отримання спадщини вона дізналася, що
до складу спадкового майна входить
квартира за адресою АДРЕСА_1, в якій
вона мешкала разом із сином. Той факт,
що власником спірної квартири є її
померлий син був їй невідомий до
моменту відкриття спадщини, адже вона
вважала себе єдиним власником спірної
квартири оскільки 30 січня 2009 року нею
було продано належну їй на праві
власності квартиру, що знаходилася за
адресою: АДРЕСА_2.

Після продажу вищевказаної квартири у
Кишиневі, вона передала грошові кошти,
отримані від її покупця, своєму синові
ОСОБА_6, та наділила його
повноваженнями по підготовці
документів для укладення договору
купівлі-продажу житла у місті Кривому
Розі на її ім'я.

Маючи на руках достатню кількість
коштів на придбання житлового
приміщення, її сином було знайдено
квартиру, яка відповідна всім її
вимогам. За домовленістю із сином він
був уповноважений нею на здійснення
правочину щодо купівлі квартири, щодо
реєстрації права власності на спірну
квартиру на її ім'я та щодо реєстрації
її місця проживання у ній. Через
хворобливий стан та постійні больові
відчуття вона не мала змоги особисто
контролювати дії її сина щодо вчинення
правочину щодо придбання спірної
квартири на її ім'я.

Однак у неї із сином були добрі
стосунки, тому вона була впевнена, що
ним буде вчинено правочин згідно їх
домовленості. Проте, як виявилося, її
син оформив купівлю спірної квартири
від свого імені. Договір
купівлі-продажу спірної квартири був
укладений 06 лютого 2009 року, посвідчений
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрований в реєстрі за № 341.
Право власності у КП ДОР «Криворізьке
БТІ» було зареєстроване за її сином на
підставі зазначеного договору
купівлі-продажу та посвідчується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 21971880 від 24 лютого
2009 року.

Вищезазначений правочин було вчинено
її сином внаслідок домовленості із
продавцем спірної квартири - ОСОБА_5,
незважаючи на те що кошти на придбання
спірної квартири були передані нею
синові при свідках.

Документи на спірну квартиру після її
придбання зберігалися у сина, крім
того, вона була зареєстрована у спірній
квартирі одразу після вчинення
правочину щодо її придбання, тому в неї
не було ніяких сумнівів щодо того, що
купівля квартири була здійснена від її
імені.

З огляду на наведене вбачаються
підстави для визнання правочину щодо
купівлі спірної квартири її сином
недійсним, оскільки її померлий син був
її представником та мав вчинити
купівлю спірної квартири від її імені.

Вона вважає, що є підстави для визнання
права власності на спірну квартиру за
нею, оскільки купівля спірної квартири
ініціювалася нею, кошти на її придбанні
були виділені нею та передані синові
при свідках, син був уповноважений нею
здійснити підготовку документів для
придбання спірної квартири, квартира
була оглянута нею до правочину, вона
мала намір проживати у ній та після її
придбання зареєстрована та проживає у
ній до сьогоднішнього дня.

Тобто, правочин щодо придбання спірної
квартири за змістом в цілому повністю
відповідав її внутрішній волі, за
умови, що мав бути вчинений її
довірителем від її імені.

Тому вона просила суд визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 06 лютого 2009 року,
що зареєстрований в реєстрі за № 341 та
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 Визнати право приватної
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Представники позивача у справі у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, посилаючись на зазначені
вище факти.

Відповідач у справі ОСОБА_5, у судове
засідання не з'явилась заздалегідь
надавши суду заяву про розгляд справи у
її відсутність у якій позов визнала у
повному обсязі.

Згідно ст. 61 ЦПК України позов визнано у
повному обсязі відповідачем в справі, а
тому позивач звільняється від обовязку
доказування позовних вимог.

Судом в судовому засіданні встановлено
що, вбачаються підстави визнання
правочину щодо купівлі спірної
квартири сином позивачки недійсним,
оскільки її син будучи її
представником взяв на себе
зобов'язання вчинити договір
купівлі-продажу квартири за адресою
АДРЕСА_1 від імені позивачки, але
отримавши від матері грошові кошти на
придбання квартири оформив договір від
свого імені, цей факт знайшов своє
доказове підтвердженнях в показах
допитаних у судовому засіданні свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦК України, правочин,
який вчинено внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, визнається
судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 238 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Тому суд вважає необхідним визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 06 лютого 2009 року,
що зареєстрований в реєстрі за № 341 та
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7, та визнати право
приватної власності на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного і у
відповідності з «Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р.
№703, ст. 232, 238 Цивільного Кодексу
України, ст. 10, 11, 60, 61, 212-214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання правочину недійсним та
визнання права власності задовольнити
у повному обсязі.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5
06 лютого 2009 року, що зареєстрований в
реєстрі за № 341 та посвідчений
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7

Визнати право приватної власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. А особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя ;
Т.І. Тимошенко