Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4669/14
Головуючий у 1 інстанції: Степаненко
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на ухвалу судді Василівського
районного суду Запорізької області від
22 вересня 2014 року про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про розподіл спільного майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл
спільного майна. 11.06.2014 року за цим
позовом відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Василівського районного
суду Запорізької області від 22 вересня
2014 року задоволено заяву ОСОБА_5 про
забезпечення позову, накладено арешт
на:

- автомобіль ВАЗ 111740, 2008 року, сірого
кольору, НОМЕР_1, № двигуна НОМЕР_2, №
кузова НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_4, зареєстрованому за адресою:
АДРЕСА_1;

- автомобіль TOYOTA PREVIA, 2007 року, сірого
кольору, НОМЕР_5, № двигуна НОМЕР_6, №
кузова НОМЕР_7, який належить ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_8, зареєстрованому за адресою:
АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в апеляційних скаргах,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просять ухвалу
судді першої інстанції скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволені заяви про
забезпечення позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до п.3 ст.312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи слідує, що
провадження у ній було відкрито 11.06.2014
року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
розподіл спільного майна. Ухвалою від
22.09.2014 року задоволено заяву ОСОБА_5 про
забезпечення цього позову, накладено
арешт на:

-автомобіль ВАЗ 111740, 2008 року, сірого
кольору, НОМЕР_1, № двигуна НОМЕР_2, №
кузова НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_4, зареєстрованому за адресою:
АДРЕСА_1;

- автомобіль TOYOTA PREVIA, 2007 року, сірого
кольору, НОМЕР_5, № двигуна НОМЕР_6, №
кузова НОМЕР_7, який належить ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_8, зареєстрованому за адресою:
АДРЕСА_2.

Нормами ст.,ст. 209, 210 ЦПК України
передбачено, що за формою та змістом
ухвала суду, що постановляється як
окремий документ, складається зокрема:
з вступної частини із зазначенням
предмету позовних вимог; мотивувальної
частини із зазначенням мотивів, з яких
суд дійшов висновків, постановляючи
ухвалу.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" роз"яснено, що
ухвала про забезпечення позову
постановляється в порядку, визначеному
ст. 209 ЦПК, і повинна включати
мотивувальну частину, де поряд із
зазначенням мотивів, із яких суддя
дійшов висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться
посилання на закон, яким суд керувався
при постановленні ухвали.

Оскаржувальна ухвала від 22.09.2014
року про забезпечення позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про розподіл спільного майна
постановлена з порушеннм порядку,
передбаченого нормами
цивільно-процесуального кодексу,
зокрема: вона не відповідає вимогам
норм ст., ст. 209, 210 ЦПК України, бо не
містить предмету цього позову та
описової її частини, імен інших крім
ОСОБА_3 відповідачів за доповненими
позовними вимогами про визнання
недійсним договіру купівлі-продажу
автомобіля ВАЗ 111740, держномер НОМЕР_1,
2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; - про витребування у ОСОБА_4
автомобіля автомобіля ВАЗ 111740,
держномер НОМЕР_1, 2008 року; застосування
наслідків недійсності правочину,
зобов"язавши ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4
отримані за проданий транспортний
засіб гроші в сумі - 47 058 грн..

Також в оскаржувальній ухвалі
суду не містится мотивувальної її
частини із зазначенням мотивів, з яких
суд дійшов висновків, постановляючи
ухвалу про задоволення заяви про
забезпечення позовних вимог ОСОБА_5; у
ній не зазначено відомостей про
об"єднання вищевказаних додаткових
позовних вимог ОСОБА_5 в одне
провадження з позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про розподіл спільного майна, яке було
відкрито судом 11.06.2014 року.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити частково.

Ухвалу судді Василівського районного
суду Запорізької області від 22 вересня
2014 року про забезпечення позову у цій
справі скасувати, матеріали справи
направити до того ж суду на новий
розгляд питання щодо забезпечення
позовних вимог ОСОБА_5.

Ухвала щодо забезпечення позову у
касаційному порядку оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: