Справа № 341/2049/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2273/2014
Головуючий у 1 інстанції Мельник І.І.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Ковалюка Я.Ю., Матківського Р.Й.,

секретаря
Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали за заявою ОСОБА_2
про забезпечення позову шляхом
передачі йому на зберігання майна, яке
є предметом спору у справі за заявою
ОСОБА_2 до відділу примусового
виконання рішень ВДВС Головного
управління юстиції про виключення
рухомого та нерухомого майна з акту
опису й арешту майна за апеляційними
скаргами уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Банк Форум" - Соловйової
Наталії Анатоліївни та ОСОБА_4 на
ухвалу Галицького районного суду від 08
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Галицького районного суду від
08 вересня 2014 року задоволено заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом
передачі йому на зберігання майна, яке
є предметом спору.

Передано ОСОБА_2 на зберігання майно,
яке є предметом спору:
виробничо-складські будівлі, в тому
числі худобо-забійний пункт (літера "А");
ковбасний цех (літера "Б"); коптильний
цех (літера "В"); склад (літера "Г"); склад
(літера "Д"); прохідна (літера "Е");
насосна (літера "Ж"); сторожова (літера
"З"); склад (літера "К"); вбиральня (літера
"Л"); трансформаторна (літера "М");
огорожа (цифра 1), які знаходяться за
адресою в АДРЕСА_1, Галицького району та
належать ТзОВ "КарпатАгроПродукт" на
підставі свідоцтва про право власності
від 19.02.2007 року, виданого Залукв'янською
сільською радою, право власності за
яким зареєстроване Івано-Франківським
обласним бюро технічної
інвентаризації 20.02.2007 року, а також
рухоме майно: морозильна камера ХЗП (2002
р.в.); устаткування для холодильної
камери (2001 р.в.); м'ясорубка (2001 р.в.);
монорельсова вага 2В600 (2001 р.в.);
м'ясорубка МР-82 (2001 р.в.); фаршемішалка ФМ
0,150 (2003 р.в.); агрегат холодильний "Bitzer"
(2003 р.в.); агрегат холодильний 1 (2003 р.в.);
агрегат холодильний 2 (2003 р.в.); вага ВУ
3/150 ЖКИ (2003 р.в.); електропогрузчик (2003
р.в.); вага 4В1500 (2001 р.в.); агрегат
холодильної камери (2003 р.в.); холодильна
камера (2003 р.в.); агрегат холодильний
"Bitzer" 6N-25 (2006 р.в.); агрегат холодильний
"CAPELANO" DWM 13 кВТ; 28,5А (2006 р.в.); агрегат
холодильний "CAPELANO" DWM 13 кВТ; 31,4А (2006 р.в.);
агрегат холодильний "CAPELANO" DWM 13 кВТ; 9,3А
(2006 р.в.); агрегат холодильний "CARRIER" 06vR 514A
(2006 р.в.); агрегат холодильний "CARRIER" 06vR 831
Е9 (2006 р.в.).

Зобов'язано передачу майна здійснити
державному виконавцю відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області.

В апеляційній скарзі уповноважена
особа Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк
Форум" - Соловйова Н.А. посилається на
незаконність та необґрунтованість
ухвали суду першої інстанції, що
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
У зв'язку з цим, просить ухвалу суду
першої інстанції скасувати.

Представник апелянта свої вимоги
обґрунтовує тим, що як передбачено п.7
ч.1 ст.152 ЦПК України, позов
забезпечується передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. Аналіз вказаної норми дає
підстави стверджувати, що майно, яке є
предметом спору має передаватись
відмінній від позивача чи відповідача
особі. Однак, суд першої інстанції
помилково вирішив передати майно саме
позивачу.

Також судом невірно визначено склад
осіб, які мають брати участь у справі і
як наслідок неправильно вирішено
питання про вжиття заходів
забезпечення позову. При накладенні
арешту відділ ДВС є "посередником" між
особою, в інтересах якої накладається
арешт, та особою, на майно якої
накладається арешт. Саме між цими
особами існують спірні правовідносини.
Дані особи зацікавлені в результаті
розгляду справи про зняття арешту з
майна, рішення суду стосується їх прав
та обов'язків. Тому у справах про зняття
арешту з майна належним відповідачем є
особа, в інтересах якої накладено
арешт. Таким чином, належними
відповідачами у даній справі є ТзОВ
"КарпатАгроПродукт" (боржник) і ПАТ
"Банк "Форум" (стягувач) - особа в
інтересах якої накладено арешт на
майно (стягувач).

Крім того, судом не взято до уваги, що
позивачем не надано жодних доказів
підставності вимог про вжиття заходів
забезпечення позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу,
судом порушено права та охоронювані
законом інтереси ПАТ "Банк "Форум", як
стягувача у виконавчому провадженні і
особи, яка є іпотекодержателем.

ОСОБА_4 також подала апеляційну скаргу
на ухвалу суду першої інстанції, в якій
посилається на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Судом не взято до
уваги той факт, що спірне майно вже було
передано їй на зберігання згідно акту
опису й арешту майна. Забезпечуючи
позов, суд такі обставини не врахував
та не залучив її до участі у справі.
Оскаржувана ухвала стосується її прав
та інтересів, як зберігача спірного
майна. У зв'язку з цим, просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ВДВС Головного
управління юстиції, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги підлягають до задоволення з
таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову та передаючи йому
на зберігання майно, яке є предметом
спору, суд першої інстанції виходив із
того, що заява позивача є
обґрунтованою, а невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції.

Згідно зі ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст.151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися в тому, що між
сторонами існує спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Як вбачається з позовної заяви
ОСОБА_2, позивач просить виключити з
акту опису й арешту майна серії АА №962694
від 16.06.2010 року значну кількість
спірного нерухомого і рухомого майна,
яке належить на праві власності ТзОВ
"КарпатАгроПродукт" (а.с.24-25).

В порядку забезпечення позову
ОСОБА_2 просив передати йому на
зберігання спірне майно до набрання
законної сили рішенням суду.

Частиною 1 п.7 ст.152 ЦПК України
передбачений окремий вид забезпечення
позову - передача речі, яка є предметом
спору, на зберігання іншим особам.

Суд першої інстанції,
забезпечивши позов шляхом передачі
ОСОБА_2 на зберігання майна, яке є
предметом спору, не звернув уваги на те,
що положення вищенаведеної норми
процесуального права передбачають
передачу речі, яка є предметом спору на
зберігання саме іншим особам, а не
стороні у справі (позивач, відповідач,
тощо). Тобто, законодавець передбачив
такий спосіб забезпечення позову з тою
метою, щоб предмет позову певний час
знаходився у сторонніх осіб, які будуть
відповідальними за його зберігання, не
маючи інтересу у результатах розгляду
справи, чого не можна сказати про
ОСОБА_2

Передача позивачу на
відповідальне зберігання спірного
майна може утруднити виконання
стягнення боргу на користь ПАТ "Банк
Форум" за рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 24.12.2009
року, оскільки боржником у виконавчому
провадженні є ТзОВ "КарпатАгроПродукт",
а позивач, згідно власних тверджень та
витягу з реєстру підприємств (а.с.32-33),
являється співвласником даного
товариства, якому на даний час належить
100% в його статутному капіталі. Тобто, по
суті ОСОБА_2 є власником всього
нерухомого і рухомого спірного майна, а
тому, на думку колегії суддів,
забезпечення позову шляхом передачі
йому на зберігання майна є
неприпустимим та таким, що не може бути
здійснено до вирішення справи по суті,
оскільки передача нерухомого та
рухомого майна на зберігання ОСОБА_2 є
фактичним вирішенням судового спору
між сторонами.

Крім того, судом першої інстанції
не враховано, що як вбачається із акту
опису й арешту майна серії АА №383941 від
16.06.2010 року, складеного державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Олійником В.Б. при примусовому
виконанні наказу №87, виданого 12.01.2010
року Господарським судом
Івано-Франківської області, проведено
опис та накладено арешт на майно, яке
належить ТзОВ "КарпатАгроПродукт".
Описане майно прийняла на
відповідальне зберігання ОСОБА_4, яка
була попереджена про кримінальну або
матеріальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування чи
підміну описаного майна, що
підтвердила своїм підписом (а.с.26-34).

Таким чином, майно, яке є предметом
спору у даній справі, вже знаходиться
на відповідальному зберіганні ОСОБА_4,
інтереси якої суд не врахував.
Забезпечуючи позов шляхом передачі
спірного майна ОСОБА_2, суд по суті
допустив те, що спірне майно буде
одночасно перебувати на зберіганні
двох осіб, які мають забезпечити його
збереження. На думку колегії суддів, це
являється недоцільним та грубо порушує
інтереси ОСОБА_4, яка отримала на
зберігання спірне майно значно раніше
за ОСОБА_2

Враховуючи все вищенаведене, суд
першої інстанції не врахував норми
процесуального законодавства, не
зазначив, яким чином невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду про виключення рухомого та
нерухомого майна з акту опису й арешту
майна. Таке забезпечення позову не є
співмірним із заявленими позивачем
вимогами та порушує права ПАТ "Банк
Форум" і ОСОБА_4

За таких обставин ухвалу суду першої
інстанції не можна визнати законною та
обґрунтованою, а тому вона підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" -
Соловйової Наталії Анатоліївни та
ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду від 08
вересня 2014 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову шляхом
передачі йому на зберігання майна, яке
є предметом спору у справі за заявою
ОСОБА_2 до відділу примусового
виконання рішень ВДВС Головного
управління юстиції про виключення
рухомого та нерухомого майна з акту
опису й арешту майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
Я.Ю. Ковалюк

Р.Й. Матківський