У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану його представниками за
довіреністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 05 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства «Фірма «Діал»,
третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору - фізична
особа-підприємець ОСОБА_5, про
зобов'язання вчинити дії,

та позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі
- ФОП ОСОБА_5) до Приватного
підприємства «Фірма «Діал» про
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 05 вересня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, ФОП ОСОБА_5
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
07 жовтня 2014 року апеляційні скарги ФОП
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відхилено, рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представники
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просять скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_2

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 та третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, ФОП ОСОБА_5, правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спори в межах
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявників з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою
його представниками за довіреністю
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на рішення
Оболонського районного суду м.
Києва від 05 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 07
жовтня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Приватного підприємства
«Фірма «Діал», третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
фізична особа-підприємець ОСОБА_5, про
зобов'язання вчинити дії та позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до Приватного
підприємства «Фірма «Діал» про
зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур