Справа №451/1525/14-ц
Провадження № 2/451/468/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового
засідання Юрченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радехів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2014 року до суду звернувся
представник позивачки із позовом,
відповідно до вимог якого просить
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення самочинно
побудованої споруди.

В обґрунтування позову посилається на
те, що 15.07.1995р. між позивачкою та
відповідачем було укладено шлюб, який
27.06.2012р. рішенням Радехівського
районного суду Львівської області
розірвано. Житловий будинок, що
знаходиться у с.Вузлове по вулиці
Вузлівська,22/2 Радехівського району,
відповідно до рішення виконавчого
комітету Вузлівської сільської ради
від 08.02.2005р., належить на праві
особистої власності його довірительці.
Зазначений житловий будинок
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,1102га, яка також на праві
приватної власності належить ОСОБА_1. З
метою здійснення підприємницької
діяльності відповідач, на вказаній
вище земельній ділянці, самовільно
збудував металевий гараж, порушивши
тим самим право позивачки на володіння
і користування її власністю. Із
посиланням на вимоги цивільного та
земельного законодавства, просить
захисти інтереси позивачки, як
власника будинковолодіння та
земельної ділянки, у судовому порядку.

У судове засідання представник
позивачки та відповідач не з'явилися.
Надавши письмові заяви, просять суд
розгляд справи здійснювати у їх
відсутності.

Із врахуванням наведеного, на підставі
п.3 ч.1 ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України
розгляд справи проведено без участі
сторін та без застосування технічних
засобів фіксації судового засідання.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. При цьому, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень (ст.10 ЦПК
України).

Так, судом встановлено, що власником
будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,1102га, яка
знаходиться за цією ж адресою, є ОСОБА_1
- позивачка у справі (а.с.4,6).

Статтею 41 Конституції України
визначається, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися свою власністю.

ОСОБА_1, як власник будинковолодіння
має право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд і право власності її є
непорушним (ст.ст.319,321,383 ЦК України).

Із позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2
самовільно збудував на належній
позивачці земельній ділянці, із
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
металевий гараж і використовує такий
для здійснення підприємницької
діяльності (а.с.2).

Зазначені обставини у встановленому
законом порядку відповідачем не
заперечені та не спростовані.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно ч.ч.2,4 ст.376 ЦК України особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Статтею 152 ЗК України визначається, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Таким чином, узагальнюючи
вищенаведене, оскільки дії відповідача
носять протиправний характер та, тим
самим позбавляють ОСОБА_1 можливості
реалізувати в повній мірі свої права,
визначені ст.383 ЦК України, із
врахуванням норм статті 1 Протоколу №1
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і законними, а від так
такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,215 ЦПК України
та ст.ст.30,41 Конституції України,
ст.ст.319,321,382,383,386 ЦК України та ст.152 ЗК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1
усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться по вулиці Вузлівській,22/2 у
с.Вузлове Радехівського району
Львівської області шляхом знесення
самочинно побудованої споруди, що
розташована по вул.Вузлівській,22/2 у
с.Вузлове Радехівського району
Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.