АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Владичана
А.І.

секретар: Кусяк М.

за участю: прокурора Король Т.О.,
позивача ОСОБА_1, представника
відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника ПАТ «Укрсиббанк»
Кисилиці Є.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Новоселицького району
Чернівецької області в інтересах
ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6
до Новоселицької міської ради
Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, треті особи Новоселицьке
комунальне бюро технічної
інвентаризації та публічне акціонерне
товариство «Укрсиббанк» про визнання
розпорядження органу приватизації
незаконним, свідоцтва про право
власності на нерухоме майно недійсним,
за апеляційною скаргою прокуратури
Чернівецької області на рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року прокурор
Новоселицького району Чернівецької
області в інтересах ОСОБА_1 та
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся
до суду з позовом до Новоселицької
міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
треті особи Новоселицьке комунальне
бюро технічної інвентаризації та ПАТ
«Укрсиббанк» про визнання
розпорядження органу приватизації №266
від 20.04.2004 року та свідоцтва про право
власності на нерухоме майно №134438 від
05.05.2004 року недійсними.

№22ц/794/405/14
Головуючий у І інстанції
Вівчар Г.А.

категорія 2.5
Суддя-доповідач
Височанська Н.К.

Посилався на те, що позивачка з 1985 року
проживала в квартирі АДРЕСА_1. В липні
1996 року вона вийшла заміж за ОСОБА_10, в
серпні 1996 року знялась з реєстрації за
адресою свого проживання АДРЕСА_1 і
виїхала з чоловіком до Росії. В лютому
1997 року позивачка разом з чоловіком
повернулась в м.Новоселиця і стала
проживати без прописки АДРЕСА_1. Отже,
на думку прокурора позивачка не
втратила право на житло по даній
адресі.

Після народження сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка
повернулась до подальшого проживання в
квартиру АДРЕСА_1, але була
зареєстрована по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2
року позивачка народила сина ОСОБА_6.

30.06.2005 року позивачка розірвала шлюб з
ОСОБА_10.

З моменту повернення з Російської
Федерації позивачка зі своїми дітьми
постійно проживала в квартирі по
АДРЕСА_1.

20.04.2004 року розпорядженням органу
приватизації - Новоселицької міської
ради №266 за заявою ОСОБА_2 була
проведена приватизація квартири по
АДРЕСА_1 на ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Прокурор вважає, що дана приватизація
порушує права та інтереси ОСОБА_1 та
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, які на
момент приватизації проживали в
спірній квартирі і мали частку ній.

Просив суд визнати недійсним
розпорядження органу приватизації -
Новоселицької міської ради №266 від
20.04.2004 року про передачу у приватну
власність квартири по АДРЕСА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та визнати недійсним
свідоцтво на право власності на
нерухоме майно.

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 17 січня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

На дане рішення суду прокуратура
Чернівецької області подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду касувати та постановити
нове рішення про задоволення позовних
вимог. Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено факту проживання
ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми у
спірній квартирі на момент її
приватизації, а також того, що вони
володіли правом на проживання в ній.
Приватизація нерухомого майна
проведена на законних підставах.

Такий висновок суду є вірним та таким,
що зроблений на підставі повно та
всебічно з»ясованих обставинах справи,
яким дана вірна юридична оцінка,
правильно застосовані норми
матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_1 з 1985 року проживала в
квартирі АДРЕСА_1. В даній квартирі були
зареєстрованими та проживали також
відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

В липні 1996 року позивачка ОСОБА_1 вийшла
заміж за ОСОБА_10, в серпні 1996 року
знялась з реєстрації за адресою свого
проживання АДРЕСА_1 (а.с.68) і виїхала з
чоловіком до Росії. В лютому 1997 року
позивачка разом з чоловіком
повернулась в м.Новоселиця.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка ОСОБА_1
народила сина ОСОБА_5 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона народила сина
ОСОБА_6 (а.с.11).

30.06.2005 року позивачка розірвала шлюб з
ОСОБА_10 (а.с.28).

Як вбачається з форми №17, що позивачка
ОСОБА_1 12.01.2000 року зареєструвалася за
адресою: АДРЕСА_2. За цією ж адресою були
зареєстровані її неповнолітні діти
(а.с.68).

На підставі розпорядження органу
приватизації - Новоселицької міської
ради №266 від 20 квітня 2004 року, спірна
квартира передана у спільну сумісну
власність відповідачам у справі
ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.23), також,
05.05.2004 року їм видано свідоцтво про
право власності на зазначене нерухоме
майно (а.с.24).

Порядок приватизації державного
житлового фонду врегульовано Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Відповідно до пункту 2 статті 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» передача займаних
квартир здійснюється в спільну сумісну
або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які постійно мешкають в даній квартирі,
в тому числі тимчасово відсутніх, за
якими зберігається право на житло.

Наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству №56
від 15 вересня 1992 року затверджено
Положення про порядок передачі квартир
(будинків) у власність громадян, яким
передбачено процедуру такої передачі.

Відповідно до п. 5 цього Положення
передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в приватну (для одиноких
наймачів) та у спільну (сумісну або
часткову) власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і
більше років) членів сім'ї з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

До членів сім'ї наймача включаються
лише громадяни, які постійно мешкають у
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.64 ЖК України
до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачка на час
подання заяви про приватизацію не була
членом сім'ї ОСОБА_2, оскільки вона мала
свою сім»ю, вона самостійно за власним
бажанням знялася з реєстрації зі
спірної квартири та зареєструвалася за
іншою адресою, а тому не є особою, за
якою, згідно з вимогами ст.ст.71, 64 ЖК
України, зберігалося право на спірне
житло. До таких висновків районний суд
дійшов на підставі наявних в
матеріалах справи доказах.

Наведене вище свідчить про те, що
районним судом надано повної та
об'єктивної оцінки правовідносинам які
виникли між сторонам і вирішено справу
згідно із законом. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратура
Чернівецької області відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну
силу.

Головуючий:

Судді: