Справа № 344/1870/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1641/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів Ковалюка Я.Ю.,
Шишка А.І.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом АТ
«УКРСИББАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне
рішення Івано-Франківського міського
суду від 29 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року АТ «УКРСИББАНК»
звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2
неналежно виконував взяті на себе
зобов'язання за договором про надання
споживчого кредиту №0 від 24
квітня 2007 року, допускав порушення
Графіку погашення кредиту, внаслідок
чого станом на 27 січня 2014 року загальна
заборгованість по кредиту становить 5
501,08 Євро, що в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ дорівнює 60 181,92 грн.
Зокрема, з них: 4 309,98 Євро, що
еквівалентно 47 151,26 грн. -
заборгованість за простроченим
кредитом, 1 002,55 Євро, що еквівалентно 10
967,92 грн. - заборгованість по
прострочених процентах за
користування кредитом, 107,78 Євро, що
еквівалентно 1 179,11 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 80,77 Євро, що еквівалентно
883,63 грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентах за
користування кредитом. Посилаючись на
зазначені обставини та солідарний
обов'язок поручителя згідно договору
поруки №2/0-П від 24.04.2007 року
позивач просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 29 квітня 2014 року
позов задоволено. Стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь АТ «УКРСИББАНК» 5 501,08 Євро,
що в гривневому еквіваленті становить
60 181,92 грн. заборгованості за договором
про надання споживчого кредиту №0
від 24 квітня 2007 року та 601,82 грн.
судового збору.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 17 червня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

На заочне рішення представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку щодо обов'язку
ОСОБА_3 відповідати перед банком
солідарно з боржником. При цьому не
врахував, що відносини сторін за
договором поруки припинено з підстав,
передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України. Так,
перебіг строку пред'явлення вимоги до
поручителя розпочався в липні 2012 року,
коли боржник не вніс свій черговий
платіж, визначений Додатком №1 до
кредитного договору. В той же час із
позовом про стягнення заборгованості
позивач звернувся до суду лише в січні
2014 року.

З цих підстав просив рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову АТ «УКРСИББАНК»
до поручителя ОСОБА_3 відмовити.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта доводи скарги
підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник АТ «УКРСИББАНК»
доводів скарги не визнав посилаючись
на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився
будучи належним чином повідомленим про
час і місце розгляду справи, що не
перешкоджає розглядові справи в його
відсутності.

Задовольняючи позов АТ «УКРСИББАНК»
суд першої інстанції виходив з того, що
свої зобов'язання по кредитному
договору ОСОБА_2 належним чином не
виконував, тому заборгованість по
цьому договору в загальній сумі 5 501,08
Євро, що в гривневому еквіваленті
становить 60 181, 92 грн., та судові витрати
підлягають стягненню в солідарному
порядку з боржника та поручителя
ОСОБА_3

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Згідно положень ст.ст. 526,1049,1054 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцю позику в строк
та в порядку, встановленому договором,
а також проценти та неустойку.

З'ясовано, що 24 квітня 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№0, в сумі 22 996,00 Євро, що дорівнює
еквіваленту 157 292,64 гривень за курсом
НБУ на день укладення Договору, зі
сплатою відсотків у розмірі 12,8 % за
користування кредитними коштами
терміном погашення до 21 квітня 2017 року
На виконання умов цього договору
останній отримав кредит у вигляді
одного траншу в розмірі 8 085 Євро, що не
заперечується сторонами та
підтверджується матеріалами справи
(а.с.6-13).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому згідно ст. 1048
цього Кодексу.

Порядок дострокового повернення
кредиту у випадку порушення
позичальником термінів та розмірів, що
встановлені графіком погашення
кредиту, за вимогою банку обумовлено
сторонами також і в розділі 6 договору
про надання споживчого кредиту (а.с.9).

Як правильно встановлено судом першої
інстанції ОСОБА_2 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання.
Зокрема, з червня 2012 року припинив
сплачувати проценти за користування
кредитом, а з серпня 2012 року -
заборгованість по тілу кредиту.
Внаслідок цього станом на 27 січня 2014
року допустив заборгованість в розмірі
5 501,08 Євро, що за курсом НБУ станом на 27
січня 2014 року становить 60 181,92 грн.
Вказана сума заборгованості
підтверджується відповідним
розрахунком (а.с.16-26) та становить,
зокрема: 4 309,98 Євро, що еквівалентно 47
151,26 грн. - заборгованість за
простроченим кредитом, 1 002,55 Євро, що
еквівалентно 10 967,92 грн. -
заборгованість по прострочених
процентах за користування кредитом,
107,78 Євро, що еквівалентно 1 179,11 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом, 80,77 Євро, що
еквівалентно 883,63 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентах за користування кредитом.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції розмір цієї заборгованості
відповідачами не оспорювався. Не
спростований її розмір відповідно і в
засіданні апеляційного суду.

З врахуванням наведених обставин,
зважаючи на прострочення ОСОБА_2
чергових платежів, встановлених
Графіком погашення кредиту (а.с.11-13), суд
прийшов до правильного висновку про
обґрунтованість вимог позивача щодо
дострокового стягнення заборгованості
по цьому кредиту.

Як передбачено ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором в тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлене договором поруки.

Відповідно до п.2.1 договору виконання
зобов'язань позичальника за ним
забезпечується заставою нерухомості
(будівлі/споруди/приміщення), а саме
іпотекою квартири АДРЕСА_1, загальною
вартістю 284 269,55 грн. та порукою ОСОБА_3

Зокрема, на виконання умов
забезпечення кредиту 24 квітня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3
укладено договір поруки №2/0-П,
згідно п. 1.3, 1.4 якого поручитель
відповідає перед кредитором в тому ж
обсязі, що і боржник, за всіма
зобов'язаннями останнього за Основним
договором, включаючи повернення
основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту,
регресу), сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами Основного
договору, відповідальність поручителя
і боржника є солідарною (а.с.14-15). Також
п.1.2. договору поруки містить
інформацію щодо обізнаності
поручителя про те, що сума Основного
договору складає 8 085,00 Євро , що за
курсом НБУ на день укладення договору
дорівнює еквіваленту 55 301,40 грн. (а.с.14).

Перевіряючи доводи апелянта про
припинення поруки, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно положень ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Пунктом 3.1 договору поруки
передбачено, що договір діє до повного
припинення всіх зобов'язань Боржника
за Основним договором.

Відповідно до частини першої
статті 251 ЦК України строком є певний
період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної
події, яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору (пункт 3.1), що дія цього
договору закінчується належним
виконанням зобов'язань по кредитному
договору не є встановленим сторонами
строком припинення дії поруки,
оскільки суперечить частині першій
статті 251 та частині першій статті 252 ЦК
України.

Тому в цьому разі підлягають
застосуванню норми частини четвертої
статті 559 ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при вирішенні питання про припинення
поруки згідно ч.4 статті 559 ЦК слід
враховувати, що пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову.

Апеляційним судом встановлено, що
у зв'язку із невиконанням взятих
зобов'язань у відповідності до розділу
6 договору кредиту 30.12.2013 року ПАТ
«УКРСИББАНК» направив ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вимоги (вих. №№ 30-11/6660 та 30-11/6659) про
дострокове повне погашення
заборгованості. Такі 11.01.2014 року було
вручено відповідачам, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

З матеріалів справи вбачається,
що з позовом до суду позивач звернувся
05.02.2014 року, що підтверджується
штемпелем на конверті (а.с.37), тим самим
не пропустив шестимісячного строку для
пред'явлення вимоги до поручителя. А
отже договір поруки не є припиненим.

Також надуманими є твердження
представника апелянта про початок
перебігу строку пред'явлення вимоги до
поручителя з липня 2012 року, коли
боржник не вніс свій черговий платіж,
визначений Додатком №1 до кредитного
договору. При цьому колегія суддів
виходить з того, що початком перебігу
такого строку є настання строку
виконання основного зобов'язання, який
був змінений банком відповідно до п.6.1.2
договору.

Тому доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про відмову в позові до
ОСОБА_3

Разом з тим, встановлене невірне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, а тому відповідно до положень
ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги.

При цьому виходить із передбаченого
законом принципу відповідності
мотивувальній частині рішення його
резолютивної частини, яка повинна
містити вичерпні, чіткі, безумовні й
такі, що випливають зі встановлених
фактичних обставин, висновки по суті
розглянутих вимог і залежно від
характеру справи давати відповіді на
інші питання, зазначені у статтях 215-217
ЦПК України, та конкретно визначеного
позивачем розрахунку заборгованості
згідно умов договору. Тому відповідно
на користь банку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
слід стягнути солідарно
заборгованість по кредиту станом на 27
січня 2014 року на загальну суму 5 501,08
Євро, що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ станом на 27.01.2014 року
становить 60 181,92 грн., з яких: 4 309,98 Євро,
що еквівалентно 47 151,26 грн. -
заборгованість за простроченим
кредитом, 1 002,55 Євро, що еквівалентно 10
967,92 грн. - заборгованість по
прострочених процентах за
користування кредитом, 107,78 Євро, що
еквівалентно 1 179,11 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 80,77 Євро, що еквівалентно
883,63 грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентах за
користування кредитом.

Відповідно до скасування підлягає і
рішення суду в частині стягнення з
відповідачів судових витрат, оскільки
нормами ст. 88 ЦПК України стягнення їх в
солідарному порядку не передбачено.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення
Івано-Франківського міського суду від
29 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
Публічного акціонерного товариства
«УКРСИББАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь Публічного акціонерного
товариства «УКРСИББАНК»
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
24 квітня 2007 року станом на 27 січня 2014
року на загальну суму 5 501,08 Євро, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 27.01.2014 року становить 60 181,92
грн., з яких: 4 309,98 Євро, що еквівалентно
47 151,26 грн. - заборгованість за
простроченим кредитом, 1 002,55 Євро, що
еквівалентно 10 967,92 грн. -
заборгованість по прострочених
процентах за користування кредитом,
107,78 Євро, що еквівалентно 1 179,11 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом, 80,77 Євро, що
еквівалентно 883,63 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентах за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УКРСИББАНК» по 300,91 грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Г.П. Мелінишин

Судді:
Я.Ю. Ковалюк

А.І. Шишко