АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/9006/2014
Головуючий у першій інстанції: ВовкЄ.І.
справа №753/6556/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Болотова Є.В.

при секретарі
Прохоровій В.С.

за участю
представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 12 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про знесення самочинного
будівництва,-

УСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_3
знести самочинно збудовану поруч з
межею земельної ділянки АДРЕСА_1
(Садівницьке товариство "Будівельник-1"
Дарницького району м. Києва) споруду у
вигляді будівлі (недобудованої), що
розташована за адресою: АДРЕСА_2
Садівницьке товариство "Будівельник-1"
Дарницького району м.Києва.

В обґрунтування вимог позивач, зокрема,
зазначив, що будівництво є самочинним
без отримання відповідних дозвільних
документів, та розпочато відповідачем
з незначним відступом від належної
позивачеві земельної ділянки, що
порушує права позивача як власника
земельної ділянки і розміщеного на ній
нерухомого майна.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 12 травня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено,
вирішено зобов'язати ОСОБА_3 знести
самочинно збудовану поруч з межою
земельної ділянки АДРЕСА_1 споруду у
вигляді будівлі (яка на час ухвалення
рішення була недобудованою), що
розташована за адресою: АДРЕСА_2
Садівницьке товариство «Будівельник-1»
Дарницького району м.Києва. Вирішено
питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подано апеляційну скаргу, у якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що
правовстановлюючі документи на
садовий (дачний) будинок з
господарськими будівлями, розміщений
на належній йому земельній ділянці,
відповідають чинному законодавству
України. Вважає недоведеним факт
порушення прав позивача та наявність
обставин, які перешкоджали б йому
користуватися належною земельною
ділянкою та нерухомістю.

В судовому засіданні відповідач
та його представник підтримали доводи
апеляційної скарги, просили її
задовольнити.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення з»явившихся осіб,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач здійснив самочинне
будівництво без відповідних
дозвільних документів, розташування
споруди не відповідає вимогам
державних будівельних норм, а саме
порушує нормативні величини
протипожежних розривів.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду першої інстанції
колегія суддів не може, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи убачається,
що позивач ОСОБА_5 є власником
земельної ділянки, що розташована на
АДРЕСА_1 (с/т «Будівельник-1») у
Дарницькому районі м.Києва (Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія №138168 від 09 грудня 2005
року), а також власником садового
будинку АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право
власності від 18 квітня 2007 року).

Відповідач ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки на АДРЕСА_2 (с/т
«Будівельник-1») (Державний акт на право
приватної власності на землю ІІ-КВ
№134044 від 21 березня 2001 року ), а також
побудованого на ній садового будинку
(Свідоцтво про право власності від 04
лютого 2009 року).

Окрім того, згідно Акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 02
грудня 2013 року, складеного посадовими
особами Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, виявлено, що на належній
ОСОБА_3 земельній ділянці самовільно
побудовано госпблок літ «Г», Госпблок
літ «В», сарай літ «Б», що є порушенням
ч.1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

За змістом ч.1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після направлення повідомлення про
початок виконання будівельних робіт у
визначеній цією статтею формі та
порядку з наданням документів, що
надають право на початок будівельних
робіт.

02 грудня 2013 року посадовими
особами Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві вчинено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
вимогою усунути до 10 січня 2014 року
порушення законодавства у сфері
містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до Постанови №957 від
13 грудня 2013 року ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.96 та ст.97 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

Установлено також, що на
виконання Припису від 02 грудня 2013 року,
відповідно Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення І та ІІ категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженим Наказом №95
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 19 березня 2013
року, відповідачем ОСОБА_3 подана до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Декларація про готовність
об»єкта до експлуатації з відповідними
документами.

20 грудня 2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві зареєстровано
дану Декларацію за №КВ 182 133 540 521, що
стало підставою для скасування в
Технічному паспорті на садовий будинок
примітки щодо самочинного будівництва
таких об»єктів, як госпблок літ «Г»,
Госпблок літ «В», сарай літ «Б».

Відповідно до Висновку експерта
№1-12/09 за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи від 12 вересня 2014 року
убачається, що Госпблок літ. «Г»,
розташований на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_2 Садове товариство
«Будівельник-1» Дарницького району
м.Києва не відповідає вимогам
нормативної документації в галузі
будівництва, а саме:

- Таблиці 1 Додатку 3.1 ДБН и360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» в
частині відсутності протипожежної
відстані не менше 8 м від зовнішньої
стіни «Госпблоку літ. «Г» до будинку,
розташованого на земельній ділянці
АДРЕСА_1 Садового товариства
«Будівельник-1» дарницького району
м.Києва;

- Таблиці 1 Додатку 3.1 ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» в
частині відсутності протипожежної
відстані не менше 6,4 м від зовнішньої
стіни «Госпблоку літ. «Г» до будівлі,
розташованої на земельній ділянці з
тильної межі;

- П.п. 5.16, 5.17 ДБН В.1.1-7-2002 «Захист від
пожежі. Пожежна безпека об»єктів
будівництва» в частині відсутності
мінімальної висоти 1,9 м одного з
евакуаційних виходів.

По решті не прихованих характеристик
«Госпблоку літ. «Г», розташованого на
земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2
Садове товариство «Будівельник-1»
Дарницького району м.Києва, порушень
вимог нормативної документації в
галузі будівництва не встановлено.

Відповідно до вимог ч.ч.1,7 ст.376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони побудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил, суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може своїм
рішенням зобов»язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Згідно із ст.38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об»єкта, перебудова якого
з метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
із визначенням строку для
добровільного виконання вимог припису.

Право на звернення до суду з позовом
про знесення самочинно збудованих
об»єктів містобудування належить
також відповідним інспекціям
державного архітектурно-будівельного
контролю. Такий позов може бути
пред»явлено до суду у разі, якщо особа
в установлений строк добровільно не
виконала вимоги, установлені у приписі
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об»єкта неможлива.

Тобто, за змістом зазначеної правової
норми знесення самочинного
будівництва є крайньої мірою та
застосування таких заходів можливо
лише у тому випадку, коли особі було
видано припис про усунення порушень,
такий припис в добровільному порядку
не виконано, здійснити перебудову
неможливо або особа, яка здійснила
самочинне будівництво, відмовляється
від такої перебудови.

Разом з тим, з матеріалів справи
убачається, що відповідачеві видано
припис про усунення порушень вимог ч.1
ст. 34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме
виконання будівельних робіт без
відповідного документа, який дає право
на їх виконання, і таке порушення
відповідачем усунуто.

Доказів на підтвердження того, що
відповідачеві видано припис у зв»язку
із істотним порушенням будівельних
норм і правил з вимогою добровільного
усунення таких порушень, а
відповідачем такі вимоги не виконано,
матеріали справи не містять. Зазначене
свідчить про передчасність вимог щодо
знесення нерухомого майна за рішенням
суду. При цьому, відповідач в суді
апеляційної інстанції пояснив, що не
відмовляється від здійснення
відповідної перебудови з метою
усунення порушень, визначених судовою
будівельно-технічною експертизою.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
зазначених вимог закону не врахував,
дотримання вимог ч.ч. 1, 7 ст.376 ЦК України
не перевірив та дійшов помилкового
висновку про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги, скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного
суду м.Києва від 12 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове наступного
змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про знесення самочинного
будівництва - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов