АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3275/2014 Головуючий
у 1-й інстанції: Набудович І.О.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі -
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 30 квітня 2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року представник позивача
звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив стягнути з
відповідачів солідарно заборгованість
в сумі - 1 736 719,49 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачами порушено умови
договорів в частині своєчасного
повернення кредиту та сплати відсотків
за його користування.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 30 квітня 2013 року - позов
задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк Надра»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 1 736 719,49 грн. та вирішено
питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати його та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на те, що рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки не відповідають обставинам
справи та наявним в матеріалах справи
доказам.

Вказує на те, що вона не була
повідомлена судом про час та місце
проведення судового засідання, в якому
було ухвалене заочне рішення та
розгляд справи загалом, у зв'язку з чим
була позбавлена можливості надати
докази, які б мали значення для
правильного вирішення спору.

Крім того, судом не встановлено з якого
моменту відбулось прострочення
виконання кредитного договору та
період, за який стягується
заборгованість.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з невиконання відповідачами
умов договору кредиту та поруки.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Статтями 553 та 554 ЦК України
передбачено, що поручитель поручається
перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку, відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Аналіз норм вказує на те, що порука та
відповідальність поручителя
припиняються лише після виконання
боргових зобов'язань в повному обсязі.

Судом встановлено, що 28.08.2008 року між
Банком та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач отримав кредит в сумі 994 253,24
грн. строком до 28.08.2008 року під 20,29 %
річних.

В якості додаткового забезпечення
виконання кредитних зобов'язань, того
ж дня між Банком та ОСОБА_1 було
укладено договір поруки, відповідно до
якого остання зобов'язувалася
солідарно відповідати перед банком у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань ОСОБА_3 за
кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов'язання,
надавши відповідачу кредитні кошти в
повному обсязі.

Натомість, ОСОБА_3 свої зобов'язання за
договором належним чином не виконує, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка становить 1 736 719,49
грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що умови договору не виконуються
належним чином, а відповідач, як
поручитель, повинна відповідати перед
Банком в тому ж обсязі, що боржник,
включаючи сплату основного боргу,
відсотків та пені.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Отже, виходячи із засад добровільності
укладення договору, що підтверджено
його підписанням, зокрема,
відповідачами, колегія дійшла висновку
про порушення умов договору з боку
боржника та поручителя, а тому суд
цілком законного висновку дійшов про
необхідність задоволення позову,
виходячи з його доведеності та
обґрунтованості.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції
всебічно і об'єктивно дослідив всі
обставини справи, зібраним доказам дав
вірну правову оцінку й постановив
рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 30 квітня 2013 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді