Справа № 308/6278/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Ужгородського міськвиконкому про оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Ужгородського міськвиконкому про визнання відмови громадянина ОСОБА_4, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина - безпідставною, про надання дозволу оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_4 до 06 лютого 2003 року р. Шлюб розірвано на підставі рішення Ужгородського міського суду. Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_5. Згідно рішення суду, місце проживання сина, після розлучення, визначено разом з позивачем. В даний час дитина проживає з позивачем за адресою: м. Ужгород, вул. Оноківська, 12/6. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Син навчається в Ужгородській лігвістичній гімназії ім.. Т.Г. Шевченка з поглибленим вивченням англійської мови та відвідує сікцію плавання. Учні даної гімназії часто виїжджають на екскурсії за кордон, а вихованці секції на різноманітні змагання. Але не зважаючи на вищевикладене, батько дитини - ОСОБА_4, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, не приймає участі у вихованні сина не надає матеріальної допомоги на його утримання. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. А отже враховуючи вищенаведене позивач вважає, що така позиція відповідача, як батька неповнолітнього сина шкодить його інтересам та не сприяє всебічному та гармонійному розвитку, а тому просить визнати відмову громадянина ОСОБА_4, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставною та дозволити ОСОБА_3, без згоди батька ОСОБА_4 оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_5, 1999 р.н., за межі України, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.

В судове засідання з'явився представник позивача за довіреністю - ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник відповідача за довіреністю - ОСОБА_2, який частково визнав позовні вимоги, а саме не заперечував в частині надання дозволу ОСОБА_3, без згоди батька ОСОБА_4 оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_5, 1999 р.н., за межі України, в іншій частині позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Ужгородського міськвиконкому в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 10 листопада 2012 року було укладено шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис №439.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 видане 14.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.02.1999 р. встановлено, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, батьками якого записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно характеристики Лінгвістичної гімназії ім. Т.Г.Шевченка м. Ужгорода ОСОБА_5 навчається в лінгвістичній гімназії ім. Т.Г.Шевченка з 2009 року. За період навчання вихованням і навчанням сина займається мама, відвідує всі батьківські збори. За цей період батько учня не відвідував батьківських зборів, не був у даному навчальному закладі та жодного разу не цікавився навчанням сина у класного керівника.

Згідно довідки ЖРЕР №2 «Підзамок» від 01.04.2013 року №1934 ОСОБА_5, 1999 року народження проживає за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3, 1976 року народження.

Згідно довідки ДЮСШ ФСТ «Динамо» України від 02 квітня 2014 року ОСОБА_5 дійсно займається в ОК ДЮСШ ФСТ «Динамо» України у відділені водного поло з 01.09.2011 року по теперішній час і приймає участь у змаганнях та спортивних таборах за кордоном.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян України, в т.ч. і неповнолітніх, на виїзд з України і в'їзд в Україну, оформлення документів для зарубіжних поїздок регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно із п. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Разом з тим, вимоги про надання дозволу на виїзди дитини за кордон без згоди батька не заявлено, позивачем з цього приводу не вказано ні держави прямування, ні відповідного часового проміжку перебування у цій державі неповнолітнього ОСОБА_5 для виїзду за кордон без згоди батька дитини, а надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечить вищевказаним нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Враховуючи вищенаведене, часткове визнання позовних вимог представником відповідача по справі, суд вважає позовні вимоги в частині надання дозволу оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог, про визнання безпідставною відмови громадянина ОСОБА_4, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - суд приходить до висновку, що такі не мають матеріального та процесуального обґрунтування, а отже в цій частині позивачу слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, ст.ст. 10, 57-59, 62, ч. 4, ст. 174, 209, 213, 215-218 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 141 СК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Ужгородського міськвиконкому про оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4 на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дитини - ОСОБА_5.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 114,70 гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.