Справа № 481/1982/13-ц
Провадж.№ 2/481/88/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р. Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Васильченко
Н.О.,

при секретарі: Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2013 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів у зв'язку з
продовженням навчання повнолітньої
дитини, в якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася їх спільна з
відповідачем дочка ОСОБА_3, яка на даний
час досягнула повноліття. В період
народження дитини вона з відповідачем
в зареєстрованому шлюбу не перебували.
Наразі повнолітня дочка ОСОБА_4
продовжує навчатися на четвертому
курсі Харківського національного
медичного університету на денній формі
навчання, однак відповідач починаючи з
жовтня 2013 року відмовляється
добровільно надавати їй матеріальну
допомогу у зв'язку з продовженням
навчання дочки. Посилаючись на те, що їй
одній тяжко забезпечувати утримання
дочки у зв'язку з її навчанням у вищому
навчальному закладі, просила ухвалити
судове рішення про стягнення з
відповідача на її користь аліментів на
утримання повнолітньої дочки у зв'язку
з продовженням навчання в розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку до
досягнення їх спільною дитиною 23-х
річного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримала і просила
їх задовольнити у повному обсязі.
Додатково пояснила, що повнолітня
дочка має насичений навчальний графік
і не має вільного часу для підробітку.
Вона навчається на бюджетній формі
навчання, отримує стипендію в розмірі
726 грн., при цьому її навчання потребує
значних матеріальних витрат: оплата
комунальних послуг в гуртожитку та
послуг інтернету, придбання продуктів
харчування, підручників, учбового
приладдя, одягу, плата за проїзд до
навчального закладу, тощо). Зі своєї
заробітної плати, розмір якої складає
1900 грн. та стипендії дочки витрачається
значна частина коштів для покриття цих
витрат, при цьому, зазначила, що з
досягненням дочкою повноліття, що мало
місце ІНФОРМАЦІЯ_9, відповідач
добровільно сплачував їй аліменти у
розмірі 1/6 частини доходів до жовтня 2013
року.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, але надав суду письмові
заперечення згідно з якими позов
позивачки визнав частково і просив
справу розглянути за його відсутності.
В обґрунтування своїх заперечень
відповідач зазначив, що на даний час
він не працює, отримує грошове
утримання судді у відставці на рівні 10
мінімальних заробітних плат, з якої
сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини
заробітку на утримання іншої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому він має
кредитні зобов'язання перед
банківською установою, згідно з якими,
починаючи з квітня 2012 року на протязі
наступних семи років йому необхідно
сплачувати банку щомісяця 5220 грн.
Зазначений кредитний договір
укладений у зв'язку з придбанням
автомобіля Toyota RAV 4, 2012 року випуску.
Окрім цього, щорічно, на протязі семи
років на виконання умов Договору
страхування вказаного автомобіля, йому
також необхідно сплачувати страхові
внески на рівні 16000 грн., відтак, за
наявними сумарними платежами, має
можливість сплачувати аліменти у
розмірі 1/8 частини своїх доходів, а тому
саме у такому розмірі просив присудити
позивачці з нього аліменти на
утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 у
зв'язку з її навчанням.

Вислухавши доводи позивача, вивчивши
письмові заперечення відповідача,
дослідивши письмові докази, суд
приходе такого висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 141 СК України,
мати і батько мають рівні обов'язки
щодо дитини, незалежно від того чи
перебувають вони у шлюбі між собою.

В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. Право
на утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з яким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Досліджені матеріали справи вказують
на те, що відповідач ОСОБА_2 являється
батьком дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження (копія) серії
НОМЕР_2 від 10.02.1994 року), яка на час
розгляду справи досягнула повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні
вказана повнолітня дитина перебуває на
утримані позивачки ОСОБА_1 і проживає
за місцем розташування навчального
закладу у м. Харкові.

З довідки Харківського національного
медичного університету від 15.08.2013 року
за вих. № 888 видно, що ОСОБА_3 дійсно
навчається на 4 курсі в 3 групі І
медичного факультету вказаного
навчального закладу на денній формі
навчання, за спеціальністю
«лікувальна справа», термін навчання 6
років, форма фінансування навчання:
держзамовлення.

Сукупність досліджених доказів вказує
на те, що повнолітня ОСОБА_3, яка
продовжує навчання у ВНЗ, потребує
матеріальної допомоги і відповідач
ОСОБА_2, як її батько має можливість
надавати таку допомогу.

Так, відповідач є суддею у відставці і
отримує довічне грошове утримання у
розмірі 10 мінімальних заробітних плат
щомісячно, відтак, суд вважає, що
вказаного заробітку в повній мірі
достатньо як для погашення
заборгованості за кредитним договором
та договором страхування, так і для
виплати аліментів на утримання
повнолітньої ОСОБА_3 у зв'язку з
продовженням її навчання, у заявленому
позивачкою розмірі. При цьому суд
приймає до уваги, що необхідність в
отриманні кредитних коштів не
пов'язана з життєво необхідними
потребами, що забезпечують умови
існування людини.

Крім того, як видно з самих заперечень
відповідача, останній підтвердив
добровільну сплату ним аліментів у
зв'язку з навчанням повнолітньої дочки
саме у розмірі 1/6 частини свого
заробітку (доходу). В той же час,
доказів, які вказують на добровільну
сплату ним таких коштів позивачці з
жовтня 2013 року відповідач не зазначив і
відповідних платіжних документів не
надав.

При визначенні такого розміру
аліментів судом згідно вимог ст. 182 СК
України враховано також стан здоров'я
відповідача, сплату ним аліментів у
розмірі 1/6 частини заробітку (доходів)
на утримання іншої дитини, дочки
ОСОБА_6, 1999 року народження, від іншої
жінки, стан здоров'я та матеріальне
становище позивачки та їх спільної з
відповідачем повнолітньої дочки.

За таких обставин, заявлені позивакою
ОСОБА_1 вимоги про стягнення на її
користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів
у розмірі 1/6 частини його заробітку
(доходу) на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_3, 1994 року, підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України
з відповідача належить стягнути в
дохід держави судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 5 - 8, 10, 11, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Новий Буг, Миколаївської
області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженки м. Новий Буг, Миколаївської
області аліменти на утримання
повнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_7 до досягнення нею двадцяти
трьох років в розмірі 1/6 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 14.10.2013р. до ІНФОРМАЦІЯ_10

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави
судовий збір в сумі 243,60грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Миколаївського апеляційного суду,
відповідно до ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко