Справа № 559/3210/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бобер
К.Ф.

при секретарі
Антонюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дубно

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

встановив:

В обгрунтування своєї позовної заяви
позивачка покликається на те, що з
відповідачем вона перебуває в шлюбі,
який зареєстрований 11 серпня 1990 року в
м.Караганда Республіка Казахстан,
актовий запис № 2143. Від спільного шлюбу
в них народилось двоє дітей: син -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом
дитинства, про що свідчить довідка до
акту огляду МСЕК №020814 та дочка ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також є інвалідом
дитинства, що підтверджується медичним
висновком №93. З листопада 2012 року
відповідач фактично залишив сім'ю та
переїхав в Житомирську область, де він
працює вахтовим методом на будівництві
і періодично приїзджає в с. Верба
Дубенського району. Така поведінка
відповідача призводила до скандалів,
сварок в їхній сім'ї. Позивачка
намагалась зберегти сім'ю, однак зі
сторони відповідача не має зустрічних
дій направлених на збереження їхньої
сім'ї. Позивачка вважає, що за таких
обставин їх сім'я розпалась повністю,
носить формальний характер, подальше
спільне життя їхнього подружжя і
збереження шлюбу суперечить її
інтересам, та інтересам їхніх дітей. В
зв"язку з цим позивачка просить
розірвати шлюб між ними, неповнолітню
дочку залишити проживати з нею та
стягнути з відповідача понесені нею
судові витрати.

В суді позивачка позовні вимоги
підтримала, просить позов задоволити,
шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати,
неповнолітню дочку залишити проживати
з нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, проте подав суду заяву, в
якій просить справу слухати у його
відсутності, не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що сім"я позивачки та
відповідача розпалася остаточно і її
відновлення неможливе.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Так, в силу ст. 88 ЦПК України,
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки судовий збір в сумі
114 грн. 70 коп.

Керуючись ст. ст.110,111,112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 159, 208, 209, 213, 215
ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 11 серпня
1990 року в м. Караганда Республіка
Казахстан, актовий запис № 2143-
розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5 - залишити проживати з
матір»ю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки АДРЕСА_1,
Дубенського району, Рівненської
області понесені судові витрати в сумі
114 (сто чотирнадцять) грн.. 70 коп.

На рішення може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Рівненської області
протягом 10 днів через Дубенський
міськрайонний суд.

Суддя: