Справа №250/2375/13-ц
Номер провадження2/250/54/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Заріцької О.О.,

при секретарі Яворській А.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ясинувата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції, ОСОБА_2,
територіальної громади в особі
Верхньоторецької селищної ради
Ясинуватського району Донецької
області про встановлення факту
належності нерухомого майна
домоволодіння та визнання права
власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції, ОСОБА_2,
територіальної громади в особі
Верхньоторецької селищної ради
Ясинуватського району Донецької
області про встановлення факту
належності нерухомого майна
домоволодіння та визнання права
власності на спадкове майно, просила
встановити факт належності нерухомого
майна домоволодіння, яке складається з
житлового будинку (Літера -А-1)
загальною площею 45 кв.м., сарай
(Літера-Б), льох (Літера-п/д), гараж
(Літера-В), убиральня (Літера-Г), паркани
(Літера-№1), ворота (Літера-№2),
замощення (Літер-І), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за позивачем
право власності на спадкове майно, а
саме: домоволодіння, яке складається з
житлового будинку (Літера -А-1)
загальною площею 45 кв.м., сарай
(Літера-Б), льох (Літера-п/д), гараж
(Літера-В), убиральня (Літера-Г), паркани
(Літера-№1), ворота (Літера-№2),
замощення (Літер-І), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

04 грудня 2014 року позивач звернулась до
суду з уточненою позовною заяву в якій
просила встановити факт належності
нерухомого майна домоволодіння, яке
складається з житлового будинку
(Літера-А-1) загальною площею 45 кв.м.,
сарай (Літера-Б), льох (Літера-п/д), гараж
(Літера - В), убиральня (Літера-Г),
паркани (Літера-№ 1), ворота (Літера-№ 2),
замощення (Літера-І), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за позивачем
право власності на спадкове майно, а
саме: домоволодіння, яке складається з
житлового будинку з житлового будинку
(Літера -А-1) загальною площею 45 кв.м.,
сарай (Літера-Б), льох (Літера-п/д), гараж
(Літера-В), убиральня (Літера-Г), паркани
(Літера-№1), ворота (Літера-№2),
замощення (Літер-І), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивував наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.
Після смерті ОСОБА_3 залишилась
спадщина у вигляді домоволодіння, яке
складається з житлового будинку
(Літера-А-1) загальною площею 45 кв.м.,
сарай (Літера-Б), льох (Літера-п/д), гараж
(Літера - В), убиральня (Літера-Г),
паркани (Літера-№ 1), ворота (Літера-№ 2),
замощення (Літера-І), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, що належало йому на
праві приватної власності на підставі
протоколу торгів № 28 від 13 травня 2003
року , зареєстрованого на Донецькій
товарній біржі. Позивач звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але нотаріусом 17
квітня 2013 року було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_3
під час свого життя заповіт не складав.
Право на спадкування мають спадкоємці
за законом, а саме: позивач по справі -
ОСОБА_1, відповідач по справі - рідна
донька ОСОБА_3 - ОСОБА_2. ОСОБА_2 на
спадкове майне не претендує, фактично
його не приймала, до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини не зверталась. Позивач вважає,
що саме вона прийняла спадщину.

Позивач та представник позивача в
судове засідання не з'явились, до суду
направили заяви про розгляд справи у їх
відсутність, уточнені позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити в
повному об'ємі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, до суду направила заяву в
якій просила розглядати справу за її
відсутність, позовні вимоги визнала та
не заперечувала проти задоволення
позову.

Представник відповідача -
Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлений.

Представник відповідача -
територіального громади в особі
Верхньоторецької селищної ради в
судове засідання, до суду направив
заяву в якій позовні вимоги визнав, не
заперечував проти задоволення позову
та просив розглядати справу за його
відсутність.

Дослідив матеріали справи, суд вважає
необхідним частково задовольнити
позов з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є рідною
донькою ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 07 червня
1961 року НОМЕР_1, актовий запис № 152 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2 видане
Донецьким міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 655
(а.с.10).

За час свого життя 09 липня 2011 року
ОСОБА_3 склав заповіт на все майно, де б
воно не було та з чого б воно не
складалось та заповів в рівних частках
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.53).

Спадщина, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі протоколу
торгів № 28 від 13 травня 2003 року,
зареєстрованого на товарній біржі та
квитанцією про оплату домоволодіння
від 13 травня 2003 року (а.с.11, 12).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 17 квітня 2013 року
позивачу відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину на житловий
будинок АДРЕСА_1, що входить до складу
спадщину після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, після смерті ОСОБА_3 залишилась
спадщина у вигляді житлового будинку,
ОСОБА_5 - дружина ОСОБА_3 та відповідач
по справі ОСОБА_2 відмовились від
прийняття спадщини, що підтверджується
відповідними заявами (а.с.39-45).

Заявою від 17 квітня 2013 року № 439/2012
позивач прийняла спадщину,що
залишилась після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.86).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Однією з таких
підстав є спадкування майна, в тому
числі за законом відповідно до ст. 1217
цього ж Кодексу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, суд вважає, що позивач
відносяться до спадкоємців першої
черги.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України за № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» регламентовано, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач, як
спадкоємець першої черги від спадщини
не відмовлялась, є єдиним спадкоємцем
і вчасно подала заяву про прийняття
спадщини.

Враховуючи ті обставини, що позивач
успадкувала за законом право на
житловий будинок, право на який мав
спадкодавець та в установленому
порядку не може отримати свідоцтво про
право на спадщину на вказане майно,
через те, що останній за життя не
здійснив державну реєстрацію своїх
прав на нього, то право спадкування
позивача підлягає захисту в судовому
порядку.

В задоволенні позову про встановлення
факту належності нерухомого майна суд
вважає необхідно відмовити, оскільки
відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.
Отже, цивільна правоздатність ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, припинилась в
зв'язку з його смертю і на теперішній
час неможливо встановити факт
володіння ним спірним домоволодінням
на праві приватної власності, тому суд
приходить до висновку про неможливість
встановлення факту права власності за
померлою особою.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Ясинуватської
об'єднаної державної податкової
інспекції, ОСОБА_2, територіальної
громади в особі Верхньоторецької
селищної ради Ясинуватського району
Донецької області про встановлення
факту належності нерухомого майна
домоволодіння та визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, а саме: домоволодіння,
яке складається з житлового будинку з
житлового будинку (Літера -А-1)
загальною площею 45 кв.м., сарай
(Літера-Б), льох (Літера-п/д), гараж
(Літера-В), убиральня (Літера-Г), паркани
(Літера-№1), ворота (Літера-№2),
замощення (Літер-І), яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Суддя: О. О. Заріцька