Справа № 681/276/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Полонський
районний суд Хмельницької області в
складі:

головуючого - судді Горгулько Н.А.,

за участю
секретаря судових засідань - Олійник
Л.А.,

представників: позивача - ОСОБА_2,

відповідача
ФГ ім..«Кудельського» - Кудельського
В.Е.,

його
представника - Казарця А.Г.,

відділу
Держземагенства - Окорської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полонному цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до
Фермерського господарства
ім..«Кудельського», Відділу
Держземагенства у Полонському районі
Хмельницької області про визнання
недійсним та скасування договору
оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2012 року позивач ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом до
відповідачів ФГ ім.. «Кудельського»,
відділу Держземагенства у Полонському
районі про визнання недійсним та
скасування договору оренди земельної
ділянки. В обґрунтування позовних
вимог вказувала на те, що у вересні 2012
року під час розгляду Полонським
районним судом цивільної справи
№2213/1403/2012 вона вперше ознайомилася із
зареєстрованою копією договору оренди
землі від 20.09.2007 р., укладеного між нею
та ФГ ім.. «Кудельського», який було
зареєстровано в Полонському відділі
Хмельницької регіональної філії ДП
«Центр державного земельного
кадастру» 25.03.2008 р. З дати державної
реєстрації договору і до розгляду
справи в суді 2012 року орендарем не було
надано їй зареєстрований примірник
договору землі. Коли вона ознайомилася
з даною копією договору та
проаналізувавши його зміст, вважає, що
цей договір укладено з порушенням норм
матеріального права, так як в ньому
відсутні усі істотні умови договору,
передбачені ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду
землі», а саме: умови збереження стану
об'єкта оренди та цільове призначення
земельної ділянки.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 вимоги позову
підтримав з зазначених у ньому підстав.
Просив суд визнати недійсним договір
оренди землі від 20.09.2007 р. та зобов'язати
відділ Держземагенства у Полонському
районі скасувати державну реєстрацію
цього договору.

Представники відповідача ФГ ім.
«Кудельського» Кудельський В.Е. та
Казарець А.Г., кожен з них окремо, позов
не визнали. Вважають, що в договорі
досягнуто сторонами всіх істотних
умов, а тому підстав для визнання
даного договору недійсним немає. Крім
того представник Казарець А.Г. заявив
клопотання про застосування судом
строку позовної давності.

Представник відділу
Держземагенства Окорська О.В. проти
позовних вимог в частині зобов'язання
відділу Держземагенства скасувати
державну реєстрацію договору оренди
заперечила та вказала, що функції
реєстрації договорів покладено на
державну реєстраційну службу, а тому
відповідачем у справі має бути
реєстраційна служба.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
задоволенні позову ОСОБА_6 слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії НА №722608 від 14 вересня 2007 р. ОСОБА_6
є власником земельної ділянки площею
5,84 га, розташованої на території
Бражинецької сільської ради
Полонського району.

20.09.2007 р. між ОСОБА_6 та ФГ ім..
«Кудельського» укладено договір
оренди землі строком на десять років,
який зареєстровано у Полонському
відділі ХРФ ДП 25.03.2008 р.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною другою ст. 15 Закону
України «Про оренду землі»
установлено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, є підставою
для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені чч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Отже, відсутність у договорах оренди
землі хоча б однієї з істотних умов,
передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», зокрема цільового
призначення земельної ділянки та умов
збереження стану об'єкта оренди, є
підставою для визнання недійсними
таких договорів оренди відповідно до ч.
2 ст. 15 Закону України «Про оренду
землі».

З тексту договору вбачається, що в п.16
«Цільове призначення земельної
ділянки» дійсно відсутні будь-які
відомості, а даний пункт договору є
незаповненим. Щодо п.17 договору «Умови
збереження стану об'єкта оренди»,
зазначено «задовільні».

Під час розгляду справи представник
позивача не зміг пояснити в чому саме
дійсно порушуються права його
довірительки у зв'язку з відсутністю в
договорі оренди зазначених умов, їх
істотність, а також в чому конкретно
полягає порушення законних прав
ОСОБА_6, лише висловив припущення, що
відсутність істотних умов в договорі
може призвести до того, що в
майбутньому цій ділянці можуть бути
нанесені збитки.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір,
який підлягає державній реєстрації, є
укладеним з моменту державної
реєстрації.

За вимогами ст. 792 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. ст.12, 14, 19 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
- це угода сторін про взаємні
зобов'язання, відповідно до яких
орендодавець за плату передає
орендареві у володіння і користування
земельну ділянку для господарського
використання на обумовлений договором
строк.

Після досягнення сторонами
домовленості з питань орендної плати
та інших істотних умов, підписання
договору та його реєстрації він
набуває чинності та може бути змінений
лише за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ст. 18 Закону України „Про
оренду землі" договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Статтею 20 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що укладений
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації. Державна
реєстрація договорів оренди землі
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Відповідно до п. 2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998 року
№ 2073, державна реєстрація договорів
оренди є офіційним визнанням і
підтвердженням державою факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що
оспорюваний договір оренди земельної
ділянки, укладений у письмовій формі,
пройшов відповідну державну
реєстрацію, позивач мав необхідний
обсяг цивільної дієздатності,
волевиявлення позивача було
спрямовано на укладання договору
оренди. Протягом 2008 - 2014 років
відповідач сплачував за вказаним
договором орендну плату, а позивач її
приймав, що свідчить про обізнаність
позивача щодо існування і умов
орендних правовідносин між сторонами.

Щодо твердження представника позивача
про те, що його довірителька вперше
ознайомилася з зареєстрованою копією
договору під час розгляду Полонським
районним судом справи №2213/1403/2012 у
вересні 2012 р. так як ці копії були
надані на вимогу суду, то такі
показання спростовуються матеріалами
вищезазначеної цивільної справи за
позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 до ФГ ім..
«Кудельського» про дострокове
розірвання договорів оренди. Зокрема
позивачами під час подання позовної
заяви до суду 20.06.2012 р., як додаток до
позову, додано копії спірних договорів
оренди. В позовній заяві позивач чітко
вказувала, що 20.09.2007 р. між ОСОБА_6 та ФГ
ім.. «Кудельського» було укладено
договір оренди землі та зареєстровано
у Полонському відділі ХРФ ДП ЦДЗК про
що у державному реєстрі земель вчинено
запис від 25.03.2008 р.

Наведене свідчить про те, що позивач та
відповідач при укладенні договору
оренди землі погодили всі істотні
умови, у тому числі цільове призначення
земельної ділянки та умови збереження
стану об'єкта оренди, що
підтверджується пунктами 16, 17 договору
оренди землі.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Згідно із п.3 ст.267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення.

Пунктом 4. ст. 267 Цивільного кодексу
України передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Зокрема, ст.268 Цивільного кодексу
України встановлений вичерпний
перелік вимог, на які позовна давність
не поширюється, і до цього переліку не
входить вимоги про визнання
угод(правочинів) недійсними.

В судовому засіданні представник
відповідача Казарець А.Г. просить суд
застосувати строк позовної давності до
вимог заявлених ОСОБА_6

Матеріали справи свідчать про те, що
оспорюваний договір оренди землі
укладений між ОСОБА_6 та ФГ ім..
«Кудельського» зареєстровано 25.03.2008 р.,
а позов ОСОБА_6 предявлено в лютому 2014
р., тобто після спливу трирічного
строку позовної давності.

З аналізу наведених правових положень
цивільного кодексу України вбачається,
що позивачем, який звернувся до суду з
даним позовом пропущений строк
позовної давності, а тому до спірних
правовідносин застосовуються правила
Цивільного кодексу України, а саме
ст.ст. 257, 261, 267 цього Кодексу.

А тому, в позові ОСОБА_6 слід відмовити у
зв'язку з пропущенням нею строку
позовної давності.

В И
Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_6 до Фермерського
господарства ім..«Кудельського»,
Відділу Держземагенства у Полонському
районі Хмельницької області про
визнання недійсним та скасування
договору оренди земельної ділянки
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання до Полонського
районного суду апеляційної скарги
протягом десяти днів після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полонського

районного суду:
Н.Горгулько