Справа № 163/2867/14-ц
Провадження № 2/163/393/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

03 листопада 2014 року позивач звернулася
в суд з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 21
вересня 1991 року. Шлюб був
зареєстрований виконавчим комітетом
Радехівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, актовий запис №5. Від даного
шлюбу у них є троє дітей: повнолітній
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітній
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
неповнолітня донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказує на те, що спільне життя з
відповідачем не склалося, не
підтримують подружніх стосунків, шлюб
існує лише формально. Просить шлюб
розірвати.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала з підстав наведених в
позовній заяві, заперечувала щодо
надання строку на примирення.

Відповідач судовому засіданні позов
визнав, не заперечував щодо його
задоволення.

Дослідивши письмові докази у справі,
заслухавши думку сторін, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 21 вересня 1991 року,
який зареєстрований виконавчим
комітетом Радехівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, актовий запис №12 (а.с.4). Від
даного шлюбу у них є троє дітей:
повнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
та неповнолітня донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-9).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України,
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК
України, кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про
застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено,
що проголошена Конституцією охорона
сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,
що шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження сім'ї стали
неможливими.

Як встановлено судом, сторони
подружніх стосунків не підтримують,
шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер
сімейних відносин, які склалися в
даній сім'ї, та їх об'єктивну
недоступність для оточуючих, а також
беручи до уваги категоричне
заперечення позивачем щодо збереження
сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55,
56 СК України, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до
часткового задоволення.

Разом з тим, суд вважає, що вимога
позивача про надання дозволу надалі
іменуватись прізвищем ОСОБА_2, є
безпідставною, оскільки право на
прізвище є особистим правом подружжя і
може бути здійснене тільки ним самим,
тобто вбачається відсутність
порушуваних прав та інтересів
позивача.

Судові витрати слід залишити за
позивачем, згідно поданої ним заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 110, 112 СК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 21 вересня
1991 року виконавчим комітетом
Радехівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, актовий запис №12 - розірвати.

Судові витрати залишити за
позивачем, згідно поданої заяви.

В решті позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Любомльського районного
суду
Павлусь О.С.