Єдиний унікальний номер 205/8903/14-ц
Справа № 2-з/205/118/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський ОСОБА_2» про захист
прав споживача, повернення депозиту та
відшкодування збитків суд, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 жовтня 2014 року звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський ОСОБА_2» про захист
прав споживача, повернення депозиту та
відшкодування збитків.

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня
2014 року провадження по справі було
відкрито.

18 листопада 2014 року до суду надійшла
заява про забезпечення позову від
ОСОБА_1, в якій позивач просив накласти
арешт на кореспондентський рахунок
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський ОСОБА_2» № 1
відкрити в Головному управлінні
Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

На підставі ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а згідно ч.5
ст.153 ЦПК України про вжиття
забезпечення позову суд постановляє
ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

Згідно ст.ст.151,153 ЦПК України та
роз’яснень Верховного Суду України,
викладених в п.1 постанови Пленуму від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
єдиною підставою для забезпечення
позову є мотивована заява будь-кого з
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути спів
мірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати,що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Перевіривши матеріали справи та заяви
про забезпечення позову, суд вважає за
необхідне відмовити заявнику, оскільки
в матеріалах справи не достатньо
доказів того, що між сторонами дійсно
виник спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду при задоволення
позову.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» ст.ст.151, 153, 152 ЦПК
України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про
забезпечення позову від 18 листопада 2014
року – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя
Н.В. Залімська