Справа № 189/2134/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.11.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінова К.С.

при секретарі
Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Державна реєстраційна
служба Покровського РУЮ
Дніпропетровської області про
визнання права власності на нерухоме
майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою про визнання права
власності на нерухоме майно, в позовній
заяві вказавши, що з 15.11.2004 року
відкрито володіє житловим будинком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Власником зазначеного майна є ОСОБА_2.
На сьогоднішній день позивач продовжує
добросовісно та безперервно володіти
та відкрито користуватись даним
нерухомим майно в повному обсязі,
доглядає за будинком та утримує його,
постійно проводить поточний та
капітальний ремонт, сплачує всі
комунальні послуги.

Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК
України у відсутності позивача,
відповідача та третьої особи, які
надіслали до суду заяви з проханням
справу розглянути за їх відсутності.
Позивач позовні вимоги підтримує та
просить позов задовольнити у повному
обсязі. Відповідач проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 являється власником будинку,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
будинку від 06.06.1987 року (а.с. 9-10).

З копії технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, власником зазначеного
житлового будинку являється ОСОБА_2
(а.с.6-8).

Статтею 344 ЦК України визначено,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно
набувається за рішенням суду.

Добросовісність, як одна із загальних
засад цивільного судочинства означає
фактичну чесність суб'єктів у їх
поведінці, прагнення сумлінно
захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків.

За набувальною давністю може бути
набуто право власності на нерухоме
майно, яке не має власника, або власник
якого невідомий, або власник
відмовився від права власності на
належне йому нерухоме майно та майно,
що придбане добросовісним набувачем і
у витребуванні якого його власнику
було відмовлено.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 р. "Про судову практику
в справах про захист права власності та
інших речових прав" відповідно до
частини першої статті 344 ЦК особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя статті 344 ЦК). Не
переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга статті 344 ЦК).

Як вбачається з Ухвали колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 20 лютого 2008
року, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

З матеріалів справи, вбачається, що
ОСОБА_1 починаючи з 15.11.2004 року по
теперішній час, оплачує рахунки за
користування будинком, проводить в
будинку капітальні та поточні ремонти,
а отже тривало, добросовісно, відкрито
та безперервно користується будинком з
господарськими спорудами.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.182, 316-318, 344 ЦК України,
ст.215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Державна реєстраційна служба
Покровського РУЮ Дніпропетровської
області про визнання права власності
на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на житловий
будинок з усіма господарчими
спорудами, а саме: А-1 житловий будинок,
Б-1 сарай, В-1 гараж, Г-1 літня кухня, Д-1
літній душ, Е-1 вбиральня, П-1 погріб, №1,2
- огорожа, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
К.С. Лукінова