Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Голінко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Воловецького районного суду від 17
грудня 2013 р. за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 р. публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі - Банк) звернулося
у суд із позовом до ОСОБА_2, у якому
просило стягнути з відповідачки на
свою користь 26929.88 грн. кредитної
заборгованості та судові витрати.

На обґрунтування Банк зазначав, що
згідно з договором б/н від 13.10.05 р.
відповідачка одержала кредит на суму
5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 48 % на рік за користування
кредитом на суму залишку з кінцевим
терміном повернення, який дорівнює
строку дії картки.

Відповідачка не виконувала взятих на
себе зобов'язань, що призвело до
утворення станом на 20.09.13 р.
заборгованості на загальну суму 26929.88
грн., з яких:

- 3327.25 грн. заборгованості за кредитом;

- 21844.06 грн. заборгованості по відсотках;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1258.57грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Воловецького районного суду
від 17.12.13 р. у позові відмовлено (а.с.58-59).

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову. Доводить про порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Указує, що строк позовної
давності не може бути пропущений,
оскільки правовідносини між сторонами
тривають до повного погашення клієнтом
кредиту.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення - скасуванню із
ухваленням нового по суті позовних
вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив з
пропуску строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з цим
висновком через його невідповідність
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 256, 258 ч.2 п.1,
259 ч.1 ЦК України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутись до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу. До
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік. Позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Як видно з матеріалів справи, 13.10.05 р.
сторони уклали Договір, згідно з яким
позивачу було надано кредит в сумі 5000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48% на рік за
користування кредитом на суму залишку
із кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

За п.9.12 Умов і правил надання
банківських послуг, які є складовою
частиною Договору, договір діє
протягом 12 місяців із моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує другу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на той
же строк. Припинення дії Договору
відповідачем не доведено.

Оскільки строк виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором, який є
чинним, не сплив, то підстав для
застосування строку позовної давності
немає.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Доказів погашення заборгованості
немає.

Отже, ОСОБА_2 не виконала взятих на себе
зобов'язань і вимога Банку про
стягнення із неї 26929.88 грн.
заборгованості є правомірною.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним і
обґрунтованим, у зв'язку з чим таке
підлягає скасуванню, а позов - повному
задоволенню.

Судові витрати належить покласти на
відповідача та присудити позивачу.

Керуючись ст. 1054 ч.1 ЦК України, ст.ст. 10,
60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314
ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

2. Рішення Воловецького районного суду
від 17 грудня 2013 р. скасувати.

3. Позов задовольнити.

3.1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» 26929
(двадцять шість тисяч дев'ятсот
двадцять дев'ять) грн. 88 коп. кредитної
заборгованості, з яких 3327.25 грн. -
заборгованість за кредитом, 21844.06 грн. -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом, і 1758.57 грн.
штрафів.

3.2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» 403.94
грн. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: