Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"20" листопада 2014 р.
Справа № 126/3702/14-ц

Провадження № 2/126/981/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Хмель Р.
В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про поділ спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько
сторін ОСОБА_4, після смерті якого
відкрилась спадщина на належне йому
майно: цілий житловий будинок що
розташовано в АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 нумерація
будинку, що йому належить кілька разів
змінювалась. При зверненні позивачки
до нотаріальної контори району з
приводу оформленням нерухомого майна в
АДРЕСА_1 , що раніше був номер будинку
№98 , виникли проблеми, які полягають у
тому, що їй було відмовлено в
оформленні спадкового майна житлового
будинку із - за того , що у свідоцтві №478
від 21.10.1966 року виконкомом Бершадської
селищної ради на право особистої
власності на, домоволодіння, де
записано, що її батько ОСОБА_4 є головою
колгоспного двору, а також дане рішення
виконавчого комітету селища Бершадь
зареєстровано 21.10.1966 році у
Тульчинському БТІ, реєстр за №706 , в
якому відсутній перелік господарських
будівель та споруд, які відображені у
довідці - характеристиці за №165 від
24.09.2014 року .

За домовою книгою будинку в якому
жив померлий вказано також такі
розбіжності як головою колгоспного
двору є ОСОБА_5 , яка померла 25.04.2005 року
у віці 82 роки задовго до смерті батька
позивачки. Таким чином, виникають
питання успадкування як частки матері
так і частки батька у спадковому майні
батьків сторін.

Враховуючи вищенаведене,
позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом, в якому просить визнати за нею
право приватної власності в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року на цілий житловий будинок - А, 1921
року забудови, загальною площею - 62, 8
кв.м., житловою площею - 35, 9 кв.м., вхідний
майданчик -а, а-1 - 1950 років забудови,
сарай -Б, б, - 1975 років забудови, погріб
-Б/під - 1975 років забудови, споруди 1-3, що
розташовано в АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, однак до початку розгляду
справи по суті на адресу суду надала
заяву про те, що позовні вимоги
підтримує, просить задовольнити, а
справу слухати без її участі.

Відповідачі в судове засідання
не з'явились, однак надали на адресу
суду заяви, посвідчені секретарем
сільської ради, про те, що позовні
вимоги визнають в повному обсязі та
просять справу слухати без їх участі.

Враховуючи те, що сторони
скористались своїм правом
передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України,
заявляти клопотання про розгляд справи
за їх відсутності, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та проводить його в даному
судовому засіданні на підставі доказів
наявних у справі.

Оскільки розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що 11.03.2014 року помер
ОСОБА_4, що вказано копії свідоцтва про
смерть (а.с. 10). У відповідності до копії
паспорта громадянки України ОСОБА_1
(а.с.5), копій свідоцтв про народження
ОСОБА_1 (а.с.8), копії свідоцтва про
одруження (а.с. 7) ОСОБА_1 дійсно була
дочкою померлого ОСОБА_4та ОСОБА_5.

Маючи намір оформити спадкове
майно позивачка звернулась до
нотаріальної контори, однак отримала
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій №209/02-31 від 08.10.2014 року
(а.с. 12), оскільки у правовстановлюючому
документі на житловий будинок, на який
вона претендує відсутній перелік
господарських будівель та споруд, які
відображені у довідці - характеристиці,
що суперечить вимогам чинного
законодавства.

При цьому судом у копії
технічного паспорту на житловий
будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 15-20) вказано
номер будинку 199, а у викопіюванні із
забудови кварталу (а.с.17) №193, при цьому
дані викопіювання складені 20.09.1979 року,
користувачем земельної ділянки
вказано ОСОБА_4, а номер ділянки 193.
Домова книга (а.с.24-27) заведена на №177 та
містить дані про те, що у даному будинку
проживали ОСОБА_5- голова двору та
ОСОБА_4 Хоча свідоцтво №478 про право
особистої власності домоволодіння від
2.10.1966 року (а.с.14) видане на
домоволодіння в АДРЕСА_1, яке є
колгоспним двором і головою якого є
ОСОБА_4, при цьому номер будинку взагалі
не зазначено.

У довідці Бешадстького РС УДМС
(а.с.22) вказано, що ОСОБА_4 був
зареєстрований у АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що
дійсно з моменту забудови до
сьогоднішнього дня нумерація будинку,
який належав ОСОБА_4 змінювалась
декілька разів, але відповідні зміни у
правовстановлюючий документ внесено
не було, що є перешкодою отримані
спадкоємцями свідоцтва про право на
спадщину.

Те, що дійсно нерухоме майно, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_4
підтверджено довідкою №1945, виданою
24.09.2014 року виконкомом Бершадської
міської ради (а.с.21).

Ст. 392 ЦК України визначає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК
України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є
живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за
життя спадкодавця і народжені
живими після відкриття спадщини.
Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Ст. 1261 даного кодексу визначає,
що у першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18
Наказу Міністерства юстиції України
«Про затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від 22 лютого 2012 року за № XXX/5, видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна. Якщо до складу
спадкового майна входить нерухоме
майно, що підлягає реєстрації (за
винятком земельної ділянки), нотаріус
вимагає, крім правовстановлюючого
документа, витяг з Реєстру прав
власності. За відсутності у спадкоємця
необхідних для видачі свідоцтва про
право на спадщину документів нотаріус
роз'яснює йому процедуру вирішення
зазначеного питання в судовому
порядку.

Враховуючи вищенаведене суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтованими та законними, а отже
такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 392, 1222,1223,1233,1274
ЦК України, ст. ст. 174, 209, 213 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
право приватної власності в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року на цілий житловий будинок - А, 1921
року забудови, загальною площею - 62, 8
кв.м., житловою площею - 35, 9 кв.м., вхідний
майданчик -а, а-1 - 1950 років забудови,
сарай -Б, б, - 1975 років забудови, погріб
-Б/під - 1975 років забудови, споруди 1-3, що
розташовано в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Бершадський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання його копії.

Суддя: