Справа № 522/3113/14-ц
11 березня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси в
головуючого одноособово
-судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Першої одеської державної
нотаріальної контори, третя особа
Головне управління юстиції в Одеській
області про скасування постанови
нотаріуса щодо відмови про видачу
свідоцтва про спадщину та зобов'язання
видати свідоцтво про право на спадщину,
Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом до Першої одеської державної
нотаріальної контори, в якому просить
визнати дії державного нотаріуса
Першої одеської державної
нотаріальної контори щодо відмови в
видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину неправомірними, скасувати
постанову державного нотаріуса Першої
одеської державної нотаріальної
контори Оліянчук С.С. від 13.02.2014 р.
№299/02-31 та зобов'язати видати свідоцтво
про право на спадщину у рамках
спадкової трансмісії після смерті
ОСОБА_3, яка є спадкоємцем після смерті
В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4, яка за своє життя
залишила заповіт, яким заповідала все
своє майно ОСОБА_3. Зазначений заповіт
посвідчено приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу 29.09.2011 р. Після смерті ОСОБА_4, у
встановлений законом строк ОСОБА_3
звернулася до 1 ОДНК із заявою про
видачу свідоцтва про спадщину. Під час
провадження спадкової справи, було
встановлено, що померлій ОСОБА_4 на
праві приватної власності належала
квартира АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про власність на житло, яке
видано 16.02.2004 року Управлінням
житлово-комунального господарства
Одеської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_3, яка була єдиним спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_4 За життя
вона не встигла отримати свідоцтво про
спадщину. Позивач стверджує що вона є
єдиним спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3, згідно ст.1276 ЦК України,
оскільки є її матір'ю. Разом з тим їй
було відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з тим, що
сином померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_6, подано
заяву про видачу свідоцтва про
спадщину за законом після смерті його
матері, яка мотивована тим, що він є
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті спадкодавця та є таким, що
фактично прийняв спадщину.
Позивач у судове засідання не
з'явилася, про час та місце проведення
судового засідання повідомлялася
належним чином, згідно наданої до суду
письмової заяви просить справу
розглядати у її відсутності, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не сповістив, заяв про розгляд справи
за його відсутністю не надавав.
Представник третьої особи, Головного
управління юстиції в Одеській області,
у судове засідання не з'явився, про час
та місце проведення судового засідання
третя особа повідомлялася належним
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини,
перевіривши їх наявними доказами, суд
прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
У судовому засіданні встановлено та
підтверджується наявними матеріалами
справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4.
За своє життя, а саме 29 вересня 2011 року,
ОСОБА_4, склала заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за №47.
Відповідно до зазначеного заповіту
ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_3, все своє
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося, і, взагалі, все те, що на
день смерті буде їй належати і на що
вона за законом матиме право.
Після смерті ОСОБА_4, у встановлений
законом строк ОСОБА_3 звернулася до
Першої одеської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини ( №334 від 20.05.2013 р.).
Під час провадження спадкової справи,
було встановлено, що померлій ОСОБА_4
на праві приватної власності, на
підставі свідоцтва про власність на
житло, яке видано 16.02.2004 р. Управлінням
житлово-комунального господарства
Одеської області, належала квартира
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка була
єдиним спадкоємцем за заповітом після
смерті ОСОБА_4, однак за життя не
встигла отримати свідоцтво про право
Єдиним спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3, згідно ст.1276 ЦК України, є її
мати - ОСОБА_1, яка у встановлений
законом строк звернулася до державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті своєї
доньки (заява №1021 від 25.12.2013 р.).
Родинний зв'язок підтверджується
Свідоцтвом про народження ОСОБА_3)
серії НОМЕР_1, видане 15.04.1975 р.
Центральним відділом РАЦС м. Одеси та
Довідкою №8 від 31.01.2006 р. Третього
відділу реєстрації актів цивільного
стану Приморського районного
управління юстиції м. Одеси, що
підтверджує укладання 15.10.1988 р. шлюбу
між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, та зміну
Згідно ст.1276 ЦК України, якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).
Позивачем у рамках спадкового
провадження були надані усі необхідні
документи, які необхідні для отримання
нею свідоцтва про спадщину після
смерті своєї доньки ОСОБА_3.
Під час чергового звернення до Першої
одеської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_1 було повідомлено про
те, що сином померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_6,
подано заяву про видачу свідоцтва про
спадщину за законом після смерті його
матері. Свою заяву він мотивує тим, що є
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті матері та є таким, що
фактично прийняв спадщину.
Згідно п.3.21 та п.3.22 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї та у
разі відсутності у паспорті такого
спадкоємця відмітки про реєстрацію
його місця проживання доказом
постійного проживання із спадкодавцем
можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.
11.02.2014 р. позивач звернулася до Першої
одеської державної нотаріальної
контори з вимогою про надання їй
постанови про відмову у вчиненні
До своєї вимоги, позивач додала
документи, які спростовують вимоги
ОСОБА_6, а саме було нею було надано
копію паспорту ОСОБА_6, згідно якої
вбачається, що ОСОБА_6 ще 28.01.2004 р був
знятий з реєстраційного обліку за
13.02.2014 р. позивачем була отримана
постанова №299/02-31 державного нотаріуса
Першої одеської державної
нотаріальної контори Оліянчук С.С. щодо
відмови у видачі їй свідоцтва про
право на спадщину за законом на
квартиру під АДРЕСА_1, яка належала
померлій ОСОБА_4 спадкоємицею якої була
ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не
встигла оформити своїх спадкових прав,
у зв'язку зі зверненням до суду сина
померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_6.

Свою постанову нотаріус мотивує тим, що
згідно ст.42 глави 4 розділ 3 ЗУ «Про
нотаріат», п.4.13 глави 10, видача
свідоцтва про право на спадщину може
бути відкладена у разі: витребування
нотаріусом відомостей або документів
від фізичних або юридичних осіб, при
цьому строк, на який може бути
відкладено видачу свідоцтва про право
на спадщину, не може перевищувати
одного місяця; необхідності отримання
нотаріусом від заінтересованих осіб
згоди на подачу спадкоємцем, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, заяви про прийняття спадщини
згідно з вимогами частини другої
статті 1272 Цивільного кодексу України.
За обґрунтованою письмовою заявою
заінтересованої особи, яка звернулась
до суду, та на підставі отриманого від
суду повідомлення про надходження
позовної заяви заінтересованої особи,
яка оспорює право або факт, про
посвідчення якого просить інша
заінтересована особа, вчинення
нотаріальної дії зупиняється до
вирішення справи судом.

Разом з тим, нотаріус посилається на те
що в провадженні Приморського
районного суду м. Одеси перебуває
цивільна справа №522/31952/13-ц за позовною
заявою ОСОБА_6 до Першої одеської
державної нотаріальної контори про
оскарження заповіту складеного ОСОБА_4.

Таке твердження нотаріуса суд не
приймає як належну підставу для
відмови у видачі позивачу свідоцтва
про прийняття спадщину, оскільки
провадження по цивільній справі
№522/31952/13-ц відкрито за позовною заявою
ОСОБА_6 до Одеської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Заповіт складений 29 вересня 2011 року
ОСОБА_4 та посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за №47 на
даний момент є чинним, його справжність
ніким не оспорювана.

У в зв'язку з зазначеним суд вважає, що
заява ОСОБА_6, яка міститься у
спадковому провадженні не повинна
враховуватися нотаріусом до уваги та
не повинна перешкоджати отриманню
ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину.

Оскільки ОСОБА_1 ще й досі не отримано
свідоцтво про право на спадщину, суд
вважає що її права підлягають захисту у
судовому порядку.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживає
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього кодексу
, він не заявив про відмову від неї.

Суд вважає, що позивачем було доведено
факт того, що ОСОБА_6 був знятий з
реєстрації рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 11.12.2003 року
по справі №2-4236 , яка набрало законної
сили 12.01.2004 р. та не проживав з померлою
ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Таким чином, суд, розглянувши позовну
заяву та дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та законними, позов підлягаючим
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
27, ст.42 глави 4 розділ 3, п.4.13 глави 10, ст.
49, 50 ЗУ «Про нотаріат», Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у
справах про спадкування", п.3.21 та п.3.22
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, ст.ст. 1218, 1223, 1233,
1268, 1270, 1272, 1276 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 58,
59, 60, 209, 212- 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої
одеської державної нотаріальної
контори, третя особа Головне
управління юстиції в Одеській області
про скасування постанови нотаріуса
щодо відмови про видачу свідоцтва про
спадщину та зобов'язання видати
свідоцтво про право на спадщину -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії державного нотаріуса
Першої одеської державної
нотаріальної контори щодо відмови в
видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину - неправомірними.

Скасувати постанову державного
нотаріуса Першої одеської державної
нотаріальної контори Оліянчук С.С. від
13.02.2014 р. №299/02-31 про відмову ОСОБА_1
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру під АДРЕСА_1, яка
належала померлій ОСОБА_4 спадкоємицею
якої була ОСОБА_3, яка прийняла
спадщину, але не встигла оформити своїх
спадкових прав, у зв'язку зі зверненням
до суду сина померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_6.

Зобов'язати Першу одеську державну
нотаріальну контору видати ОСОБА_1
свідоцтво про право на спадщину у
рамках спадкової трансмісії після
смерті ОСОБА_3, яка є спадкоємцем після
смерті ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя