РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/355/14-ц

пр. № 2/759/1677/14

06 березня 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого - судді Мазур І.В.

при секретарі
Сіряченко Я.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «РЕО-4» про відшкодування
майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Комунального підприємства
«РЕО-4» про відшкодування майнової
шкоди в розмірі 6986грн., із яких вартість
лінолеуму 66кв.м. - 3564грн., вартість
заміни покриття 50% від вартості
покриття - 1782грн., вартість
ковралінового покриття 14кв.м. - 840грн.,
вартість ліквідації залиття
вакуумного сушіння - 800грн. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 16 жовтня 2013р. о
3год.45хв. відбувся прорив центральної
труби ХВП (стояк) в її квартирі НОМЕР_1
розташованої в будинку АДРЕСА_1.
Відповідно до її заяви від 16.10.2013р.було
складено акт про аварійне залиття
квартири, який вона одержала 29.10.2013р.
Щодо критичного стану стояка вона
повідомляла відповідача і просила
провести відповідні ремонтні роботи в
заяві від 27.12.2011р. Вода під тиском
залила три кімнати, коридор та кухню,
рівень води досягав від 3 до 5
сантиметрів. Вода також проникла до
квартир НОМЕР_2, НОМЕР_3 та 1 поверхів.
Вичерпування та вимочування води
зайняло майже 10 годин. За цей час вода
проникла під лінолеум на
теплоізоляційній основі, який після
цього став непридатним для подальшого
користування. Після звернення до КП
РЕО-4 30.10.2013р. одержала акт від 11.11.2013р. в
якому рекомендують подальше
просушування і відмову від
відшкодування майнової шкоди.

В судовому засіданні представник
позивачки позов підтримав в повному
обсязі.

Представник відповідача Комунального
підприємства «РЕО-4» проти позову
заперечував, направив до суду письмові
заперечення. Зокрема посилається на те,
що незрозуміло чому позивачка просить
в частині стягнення матеріальної шкоди
6986грн., це не підтверджується жодним
платіжним документом витрат внаслідок
залиття. Окрім того, в рахунку-фактурі
№18/10 від 18.10.2013р. , що надала позивачка,
вказана сума 800грн., як «ліквідація
наслідків потопу». Про те договір про
надання послуг між позивачкою та ФОП
ОСОБА_4, відсутній. В судове засіданні
представник відповідача не з'явився.
Суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 169 ЦПК
України вважає за можливе розглянути
справу у відсутність представника
відповідача.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивачки, оголосивши
письмові заперечення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази по справі, встановив наступне.

16.10.2013р. позивачка ОСОБА_2 звернулася
до директора КП «РЕО-4» з заявою про те,
що 16 жовтня 2013р. о 3год.45хв. стався
прорив центральної труби холодної
води. Просила відповідно направити
комісію для складання акта про
залиття./а.с.5/

Згідно акту від 18.10.2013р.складеного
комісією у складі працівників КП
«РЕО-4» 16 жовтня 2013р. в будинку АДРЕСА_1 у
квартирі НОМЕР_1 відбулося залиття
підлоги в коридорах та кімнатах.
Причиною аварії , що трапилась є порив
труби стояка ХВП в перекритті. Згідно
рекомендації комісії: мало бути
здійснено заміна участка трубопроводу
через перекриття в квартирі НОМЕР_1 та
квартирі НОМЕР_4/а.с.6/

Також судом встановлено, що 27.12.2011р.
позивачка зверталася до ЖЕК-806 з заявою
про незадовільний стан труби холодного
водопостачання, частина якої проходить
через квартиру НОМЕР_1./а.с.7/

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2
даної статті особа, яка завдала шкоду,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Пленум Верховного Суду України у
постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди»у п. 2 роз'яснив, що при розгляді
таких справ, суди повинні мати на увазі,
що шкода заподіяна особі або майну
громадянина відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Позивачка просила стягнути завдану їй
шкоду в розмірі 6986грн., при цьому
будь-яких доказів на підтвердження
причинного зв'язку між залиттям та
завдання їй шкодою, а саме, що внаслідок
залиття були пошкоджені лінолеум,
ковролінове покриття і вони потребують
заміні суду не надала, як не надала
доказів і на підтвердження вартості
завданої шкоди.

Зокрема, в судовому засіданні
представник позивачки посилався лише
на рахунок-фактуру №18/10 від 18 жовтня
2013р. згідно якої сума ліквідації
наслідків потопу становить 800грн. При
цьому будь-яких доказів про сплату
даного рахунку-фактури суду не надано.
Також із даного документу не
вбачається, які саме наслідки потопу
були ліквідовані, в яком обсязі, в чому
конкретно полягала ліквідація потопу.

В судовому засіданні представник
позивача надав суду видаткову накладну
з ТОВ «Епіцентр» на покриття для
підлоги ПВХ на загальну суму
3558грн.60коп., але при цьому суду пояснив,
що зазначену накладну він не оплачував,
оскільки в нього немає грошей.

Представник позивачки не надав суду
кошторису на підтвердження вартості
завданих збитків і що внаслідок саме
залиття квартири, яке мало місце 16
жовтня 2013р. були пошкоджені лінолеум та
ковролінове покриття в квартирі
позивачки, які потребують заміні.
Клопотання про призначення експертизи
на предмет визначення вартості
завданих збитків та вартості
відновлювального ремонту суду не
заявляв.

Згідно акту від 11.11.2013р. складного
комісією в складі працівників КП
«РЕО-4» комісія повторно обстежила
квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, де мешкає
позивачка. При повторному обстеженні
квартири встановлено, що покриття
підлоги з лінолеуму не пошкоджено, має
місце незначне зволоження основи
лінолеуму. Рекомендовано прибрати
паласи з підлоги для прискорення
висихання лінолеуму./а.с.10/

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
необгрунтованість та недоведеність
позовних вимог ОСОБА_2 щодо розміру та
вартості завданої майнової шкоди, у
зв'язку з чим підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 у суду немає.

Керуючись вимогами ст.1166 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя