Справа № 361/1326/14-ц Головуючий у І
інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/5542/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Горошук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 05 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя, за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а :

Позивач звернувся в Броварський
міськрайонний суд Київської області з
вказаним позовом, у якому зазначив, що з
19 вересня 1998 року перебував з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 жовтня 2013 року.

В період шлюбу вони придбали
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстровано за
відповідачкою. В порядку поділу майна
подружжя позивач просив визнати за ним
право власності на 1/2 частину вказаної
квартири.

ОСОБА_1 звернулась в Броварський
міськрайонний суд Київської області з
зустрічним позовом про поділ майна
подружжя, який мотивувала тим, що під
час шлюбу, ними також було придбано
автомобіль ВАЗ-210700-20, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який ОСОБА_2 продав, та
погріб, що розташований за адресою:
АДРЕСА_4 Вказане майно, як вважає ОСОБА_1
є спільною сумісною власністю
подружжя, тому підлягає поділу.

Просила в порядку поділу майна
подружжя визнати за нею право
власності на 2/3 частини грошових
коштів, одержаних позивачем від
продажу автомобіля та на 2/3 частини
погреба.

Вимоги про збільшення своєї частки у
праві спільної сумісної власності
позивач за зустрічним позовом
обґрунтувала тим, що розмір аліментів,
які сплачує відповідач є недостатнім
для забезпечення фізичного, духовного
розвитку та лікування дитини.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 05 серпня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено.

У порядку поділу майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просила, скасувати рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 05 серпня 2014 року,
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог, яким відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог, частково
визнавши за ним у порядку поділу
спільного майна подружжя право
власності на 1/3 частину спірної
квартири. Зазначила, що рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 05 серпня 2014 року
є незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 05 серпня 2014 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 19 вересня 1998
року сторони зареєстрували шлюб, від
якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 жовтня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 січня 2014
року стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно,
починаючи з 24 грудня 2013 року до
досягнення дитиною повноліття.

В період шлюбу, сторони придбали
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстровано за
ОСОБА_1

Наведене підтверджується копіями
свідоцтв про одруження та про
народження дитини, копіями рішень
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28 жовтня 2013 року
та від 20 січня 2014 року, копією свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 20 травня 2011 року, копією витягу про
державну реєстрацію прав та не
заперечуються сторонами.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності, незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. За рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути
збільшена, якщо з нею, (ним) проживають
діти, а також непрацездатні повнолітні
син, дочка, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

З огляду на наведене та враховуючи те,
що спірна квартира є спільною сумісною
власністю сторін, оскільки придбана
під час шлюбу, і при її поділі кожна із
сторін має право на її 1/2 частину, тому,
колегія суддів погоджується з думкою
Броварського міськрайонного суду
Київської області про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
визначено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно частини 2 статті 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на наведене та враховуючи
відсутність належних доказів щодо
придбання за спільні кошти подружжя
автомобіля ВАЗ-210700-20 та погреба,
колегія суддів підтримує думку суду
першої інстанції про відсутність
підстав для визнання вказаного майна
спільною сумісною власністю сторін, та
не врахування його при поділі майна.

Також є правильним висновок
Броварського міськрайонного суду
Київської області про відсутність
підстав для збільшення частки ОСОБА_1 у
праві спільної сумісної власності, так
як нею не надано належних та допустимих
доказів, що розмір аліментів, які
сплачує відповідач, є недостатнім для
утримання дитини.

Враховуючи викладене, Броварський
міськрайонний суд Київської області на
законних підставах відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні зустрічних позовних вимог.

Так як Броварський міськрайонний суд
Київської області розглядаючи спір
повно та всебічно дослідив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначився з законом, який
регулює спірні правовідносини,
порушень закону при розгляді справи не
допустив, тому, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 05
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: