Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/429/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бойко І.А.
УХВАЛА

05.03.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді -
Дуковського О.Л.

суддів -
Дьомич Л.М.; Письменного О.Л.

з участю секретаря - Лазаренко
В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
Кіровоградського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері на
рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 18
грудня 2012 року у справі за позовом
Кіровоградського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, в
інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Головне
управління Держземагенства у
Кіровоградській області, Державна
інспекція сільського господарства в
Кіровоградській області до ОСОБА_2,
Кіровоградської районної державної
адміністрації Кіровоградської
області, третя особа - Іванівська
сільська рада Кіровоградського району
Кіровоградської області про визнання
незаконним та скасування
розпорядження Кіровоградської
районної державної адміністрації № 307
-р від 11.04.2012 року та зобов'язання
повернути земельну ділянку шляхом її
звільнення , -

В С Т А Н О В И Л А :

Кіровоградський міжрайонний прокурор
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері, звернувся до
суду з позовом в інтересах держави,
уповноваженим органом якої виступає
Головне управління Держземагенства у
Кіровоградській області, Державна
інспекція сільського господарства в
Кіровоградській області, в якому
просив визнати незаконним та скасувати
розпорядження Кіровоградської
районної державної адміністрації №
307-р від 11.04.2012 року, зобов'язати ОСОБА_2
повернути до земель запасу державної
власності земельну ділянку водного
фонду, загальною площею 32,3 га, в тому
числі: 23,6 га - під водою. 8.7 га - інших, що
розташована на території Іванівської
сільської ради Кіровоградського
району Кіровоградської області шляхом
її звільнення. Свої вимоги обґрунтовує
тим. що між Іванівською сільською радою
Кіровоградського району
Кіровоградської області та ОСОБА_2
27.02.2001 року було укладено договір
тимчасового користування землями
водного фонду даною земельною
ділянкою, терміном на 10 років,
починаючи з дати його реєстрації, яка
відбулась 29.03.2001 року. На момент
закінчення дії Договору від 27.02.2001 року
право на розпорядження земельною
ділянкою водного фонду, щодо якої було
укладено договір, відповідно до норм
Земельного кодексу України, перейшло
від Іванівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області до
Кіровоградської районної державної
адміністрації. Незважаючи на це. 17.03.2011
року між Іванівською сільською радою
Кіровоградського району та ОСОБА_2,
було укладено додаткову угоду про
поновлення договору оренди земельної
ділянки водного фонду від 27.02.2001 року,
останній не пройшов державну
реєстрацію. 21.02.2012 року ОСОБА_2
звернувся до Кіровоградської районної
державної адміністрації з заявою про
поновлення строку договору оренди, яка
своїм розпорядженням № 307-р від 11.04.2012
року поновила договір тимчасового
користування земельною ділянкою
водного фонду та надала дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду.
Вважає винесене Кіровоградською
районною державною адміністрацією
розпорядження незаконним, оскільки
воно прийняте з пропущенням строку
звернення орендаря. надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
без заяви ОСОБА_2, не укладено додаткову
угоду про поновлення договору оренди, а
тому ОСОБА_2 необхідно повернути
орендодавцю земельну ділянку, якою він
користується.

Рішенням Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 18 грудня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджючись з рішенням суду в
своїй апеляційній скарзі прокурор
ставить питання про скасування рішення
суду через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.
Зазначив,зокрема, що суд прийнятим
рішенням фактично встановив
правомірність користування ОСОБА_2
земельною ділянкою без будь-яких
правовстановлюючих документів.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, обговоривши доводи
апеляційної скарги та розглянувши
матеріали, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення» № 14 від 18.12.2009 рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст.2 ЦПК, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а
також правильно витлумачив ці норми.
Якщо спірні правовідносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини (аналогія закону), а за
відсутності такого - суд виходить із
загальних засад законодавства
(аналогія права).

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Прийняте судом рішення таким вимогам
не відповдає.

Так, ст.ЗЗ ЗУ «Про оренду землі» в
редакції на момент закінчення дії
вищезгаданого договору тимчасового
користування водного фонду (тобто
станом на 29.03.2011) визначає порядок
поновлення договору оренди землі.

Зокрема, відповідно до ч. 6 цієї статті у
разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладення додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Продовження користування земельною
ділянкою ОСОБА_2 після закінчення дії
договору від 27.02.2001 є недостатнім для
поновлення цього договору, оскільки не
дотримано встановлених законом вимог
щодо місячного строку звернення за
його поновленням та обов'язковості ,
укладення додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі.

Так, ОСОБА_2 звернувся до
Кіровоградської райдержадміністрації
за поновленням договору оренди 21.02.2012,
тобто майже через рік після закінчення
строку його дії. Додаткова угода між
сторонами укладена не була.

Крім того, порушено відповідачами
і п. 2.2 Договору тимчасового
користування землями водного фонду від
27.02.2001, згідно якого по закінченню
строку договору користувач має
переважне право на поновлення договору
на новий строк. У цьому випадку
зацікавлена сторона повинна
повідомити письмово другу сторону про
бажання продовження договору на новий
строк не пізніше, ніж за два місяці до
закінчення строку цього договору.

Звернення ОСОБА_2 у 2010 році до
Іванівської сільської ради
Кіровоградського району за
поновленням договору оренди спірної
земельної ділянки та підписання 17.03.2011
між Іванівською сільською радою та
ОСОБА_2 додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі судом першої
інстанції помилково оцінено як
поновлення договору, хоча вказана
угода не має юридичного значення та не
створює правових наслідків для сторін
з огляду на наступне.

По-перше, Іванівська сільська рада
Кіровоградського району при
підписанні додаткової угоди не мала
права розпоряджатися вказаною
земельною ділянкою. Так, виходячи з
аналізу ст.122, п. 12 розділу X Перехідних
положень Земельного кодексу України
(що був чинним на час підписання
додаткової угоди) повноваженнями на
розпорядження земельними ділянками
для ведення водного господарства, що
розташовані за межами населених
пунктів, наділені районні державні
адміністрації. Відповідно до ч.2 ст.203
Цивільного кодексу України особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

По-друге, вказана додаткова угода не
містить всіх істотних умов,
передбачених ст. 15 ЗУ «Про оренду
землі».

По-третє, угода не пройшла державну
реєстрацію у встановленому законом
порядку, а тому, відповідно до ст. 18 ЗУ
«Про оренду землі» вона не є чинною, а,
відповідно не створює юридичних
наслідків для осіб, які її підписали.

Розпорядження Кіровоградської
райдержадміністрації від 11.04.2012 №307-р
про поновлення договору тимчасового
користування земельної ділянкою
водного фонду загальною площею 32,3 га,
укладеного 27.02.2001 між Іванівською
сільською радою Кіровоградського
району та ОСОБА_2, не може слугувати
підставою для набуття особою права
оренди земельної ділянки, оскільки
відповідно до ст. 18 Закону України «Про
оренду землі» право на користування
землею виникає лише з моменту
укладення договору оренди землі (або
додаткової угоди про поновлення
договору) та його державної реєстрації.

Вказане розпорядження прийняте
райдержадміністрацією майже через рік
по закінченню дії договору від 27.02.2001,
при тому, що вищезазначеною статтею 33
Закону встановлюється місячний строк
для поновлення договору оренди. На
обов'язковість укладення додаткової
угоди, у випадку поновлення договору
оренди безпосередньо вказується і в
самому рішенні суду першої інстанції,
проте, факт відсутності такої угоди
судами залишено без уваги, належної
юридичної оцінки йому не надано.

Частиною 9 ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» визначено право
оскаржувати в судовому порядку відмову
або наявне зволікання в укладенні
додаткової угоди до договору оренди
землі.

Суд апеляційної інстанції як на
підставу для відмови у задоволенні
позову посилається на факт звернення
ОСОБА_2 до Кіровоградського окружного
адміністративного суду про
зобов'язання Кіровоградської
райдержадміністрації укласти з ним
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. Поряд із цим,
ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11.04.2013
провадження у вказаній справі №
1170/2а-4041/12 закрито у зв'язку з тим, що
справа не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства. Ухвала
набрала законної сили.

Право оренди земельної ділянки виникає
у особи лише з моменту державної
реєстрації договору оренди землі у
встановленому законом порядку (ст.125
Земельного кодексу України, ст.ст.18, 20
Закону України «Про оренду землі»). Не
зважаючи на вказані норми закону та
відсутність у відповідача
зареєстрованого договору оренди
спірної земельної ділянки, судами
визнано правомірним користування нею
ОСОБА_2 та необгрунтовано відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
повернення земельної ділянки до
державної власності.

Крім того, розпорядження
голови Кіровоградської

райдержадміністрації від 11.04.2012 № 307-р,
щодо якого виник спір, на час розгляду
справи в суді апеляційної інстанції
визнано таким, що втратило чинність на
підставі розпорядження голови
Кіровоградської райдержадміністрації
від 29.04.2013 № 128-р, а земельну ділянку
водного фонду загальною площею 32,3 га
віднесено до земель запасу державної
власності на території Іванівської
сільської ради Кіровоградського
району Кіровоградської області (копія
розпорядження додається).

Таким чином, Кіровоградська
райдержадміністрація, визнала
обґрунтованими доводи прокурора та
самостійно усунула порушення закону,
що були підставою для звернення з
відповідним позовом, а тому, підстави
для відмови в позові про скасування
розпорядження відсутні.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України, земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Порушення вимог законодавства в сфері
земельних відносин може завдати шкоди
інтересам держави і це, відповідно до
ст.121 Конституції України зобов'язує
прокуратуру представляти інтереси
держави в суді.

Позовну заяву прокурором подано в
інтересах Головного управління
Держкомзему у Кіровоградській області
та Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції здійснено заміну позивача
Головного управління Держкомзему у
Кіровоградській області на
новостворений орган - Головне
управління Держземагентства у
Кіровоградській області.

На час прийняття спірного
розпорядження, а так само на час
подання позову на території області
уповноваженим органом влади з питань
реалізації державної політики у сфері
земельних відносин виступало Головне
управління Держкомзему у
Кіровоградській області, яке було
реорганізоване в Головне управління
Держземагентства в області.

Проте, наказ Державного комітету із
земельних ресурсів від 17.06.2008 №123 «Про
затвердження положень про
територіальні органи земельних
ресурсів» втратив чинність на підставі
наказу Міністерства аграрної політики
та продовольства України від 10.05.2012 № 258
«Про затвердження положень про
територіальні органи
Держземгентства». У зв'язку з цим, в
тексті позовної заяви було зроблено
посилання на наказ Мінагрополітики від
10.05.2012, який є загальним для всіх
територіальних органів
Держземагентства.

Підставою представництва Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області слугували
наступні норми закону.

Згідно зі ст.188 Земельного кодексу
України державний контроль за
використанням та охороною земель усіх
категорій та форм власності
здійснюється відповідно до закону.

Органи, які здійснюють контроль за
використання та охороною земель,
дотриманням вимог законодавства про
охорону земель, визначені статтею 5
Закону України «Про державний контроль
за використанням та охороною земель».
До таких органів відноситься і
Державна інспекція сільського
господарства в Кіровоградській
області. Висновки про порушення вимог
земельного законодавства при наданні в
оренду спірної земельної ділянки
зафіксовані в листі
Держсільгоспінспекції від 01.10.2012 №4190/1
та, в подальшому, вони і стали підставою
для звернення прокурора з позовом в
інтересах останньої.

Згідно Положення про державну
інспекцію сільського господарства в
Кіровоградській області, вона є
органом, який держава уповноважила
брати участь в реалізації державної
політики у сфері земельних відносин та
здійснювати контроль за використанням
та охороною земель усіх категоріїв та
форм власності, в тому числі за
дотриманням вимог земельного
законодавства органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування з питань передачі
земель у власність та надання у
користування, у тому числі в оренду.

Порушення інтересів держави полягає в
тому, що оспорюване розпорядження,
прийняте з порушенням встановленого
законом порядку передачі земель
державної власності в оренду, а тому
завдає шкоди державі, порушує
стабільність суспільних відносин у
сфері землекористування. В свою чергу,
використання спірної земельної
ділянки без належно оформлених
договірних зобов'язань створює
небезпеку збереження природних
якостей землі.

За таких обставин ухвалене судом
першої інстанції рішення підлягає
скасуванню.

Під час апеляційного розгляду
справи встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 помер 19 грудня 2013 року, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть (т.2 а.с.53). Оскільки спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва апеляційним судом
застосовуються наслідки передбачені
ч.1 ст. 310 ЦПК України.

Керуючись ст. 303 ст. 304, ст. 307, ст. 310, ст.
313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кіровоградського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері - задовольнити
частково.

Рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 18
грудня 2012 року - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: