Справа № 2/679/84/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Нетішинський міський
суд Хмельницької області в складі:

головуючого -судді Савіцького Л.П.,

при секретарі -Сопронюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нетішині
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» від імені і за дорученням
якої діє ВП «Хмельницька АЕС» про
дострокове розірвання договору про
підготовку спеціаліста та розірвання
трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
вище позовом, вимоги якого в ході
розгляду справи зменшила та просить в
порядку п. 2.12 Положення про підготовку
і роботу з молодими фахівцями
(спеціалістами) у ВП «Хмельницька АЕС»
№ 0.ОК.3055.ПЛ-09 достроково розірвати
договір про підготовку спеціаліста №
4-11-21-Х від 01.09.2011 року без відпрацювання
у ВП ХАЕС встановленого договором
терміну та без відшкодування вартості
навчання.

В обґрунтування позову позивачка
зазначила, що навчалась у
Севастопольському національному
університеті ядерної енергії та
промисловості на договірних умовах за
вказаним вище трьохстороннім
договором, який був укладений між
замовником навчання - ДП НАЕК
«Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС»,
виконавцем - СНУЯЕтаП та нею.

26.10.2012 року у відповідності до
направлення на роботу прибула у ВП
ХАЕС, де за наказом була прийнята на
роботу на посаду техніка
виробничо-технічної служби. 23.09.2012 року
уклала шлюб з ОСОБА_2, що теж навчався у
вказаному навчальному закладі,
закінчивши який у січні 2013 року,
отримав направлення на роботу у
Військовий інститут Київського
національного університету імені Т.Г.
Шевченка.

28.01.2013 року, враховуючи вказану
ситуацію, ВП ХАЕС звернулось до ДП НАЕК
«Енергоатом» з письмовим запитом щодо
погодження розірвання з нею трудового
договору без відшкодування вартості
навчання та відпрацювання
встановленого договором терміну, на що
в листі Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України було
зазначено про врегулювання договірних
відносин шляхом укладення додаткової
угоди до договору. Проте, її звернення
від 26.02.2013 року до генерального
директора ВП ХАЕС про укладення
додаткової угоди залишилося без
задоволення, з чим вона не
погоджується, вважаючи таку відмову
необґрунтованою.

Умови договорів на їх навчання,
укладені до реєстрації шлюбу, не
передбачали направлення їх на роботу
до одного і того ж населеного пункту. З
метою забезпечення досягнення згоди на
працевлаштування за місцем роботи
одного з подружжя, ОСОБА_2 звернулися з
письмовою заявою до ВП ХАЕС щодо
працевлаштування ОСОБА_2, на що
отримали відмову в зв'язку з
призупиненням прийому персоналу на
підприємство. Таке ж звернення
позивачки з приводу її
працевлаштування мало місце у
Київський національний університет ім.
Т.Г.Шевченка, де останній також було
відмовлено через відсутність
вакантних місць.

Оскільки, між замовниками - ВП ХАЕС і
Військовим інститутом Київського
національного університету ім.
Т.Г.Шевченка та позивачкою не досягнуто
згоди щодо її працевлаштування та
працевлаштування її чоловіка, а ВП ХАЕС
відмовило їй в розірванні зазначеного
вище договору про підготовку
спеціаліста без відпрацювання
трьохрічного терміну та без
відшкодування вартості навчання, за
наявності такої можливості згідно п. 13
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням, остання ставить вимогу
його розірвання в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася. ЇЇ представник ОСОБА_4
позовні вимоги підтримала та просила
достроково розірвати договір про
підготовку спеціаліста № 4-11-21-Х від
01.09.2011 року без відпрацювання її ОСОБА_1
у ВП ХАЕС встановленого договором
терміну та без відшкодування нею
вартості навчання. При цьому зазначила,
що саме п. 13 Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням, передбачає
підставу для одностороннього
розірвання вказаного договору в даному
випадку, оскільки домовленості між
подружжям ОСОБА_1 та замовниками не
досягнуто.

Представник відповідача Яманкіна О.М.
позов не визнала, вказуючи на
відсутність правових підстав для
розірвання договору згідно з п. 13
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням, оскільки після укладення
шлюбу подружжя ОСОБА_1 не вживало
заходів щодо узгодження між ними і
замовниками місця їх роботи. Тому
вважає, що при вирішенні даного спору
слід керуватися умовами договору та ЦК
України. Згідно п. 7.3 Договору
одностороннє розірвання договору не
допускається, такий може бути
розірваний лише за згодою сторін у
випадках, визначених п. 5.3 цього
договору та у випадках, передбачених
чинним законодавством, які на її думку
не настали.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та не
оспорюється відповідачем, 01 вересня 2011
року між ДП НАЕК «Енергоатом» в особі
генерального директора ВП ХАЕС -
замовником навчання, Севастопольським
національним університетом ядерної
енергії та промисловості - виконавцем
та ОСОБА_1 був укладений трьохсторонній
договір про підготовку спеціаліста №
4-11-21-Х (т. 1 а.с. 29-31).

31.07.2007 року позивачка зарахована
студенткою на навчання до СНУЕЯтаП, а
22.07.2011 року виключена зі списку
студентів вказаного вузу в зв?язку з
закінченням навчання за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр» та 05.08.2011 року зарахована
студентом цього ж закладу освітньо -
кваліфікаційного рівня «спеціаліст»,
про що в матеріалах наявні відповідні
накази за № 1368 від 31.07.2007 року, за №
1519-ок від 22.05.2011 року та 1586 від 05.08.2011
року (т. 1 а.с.77-82).

По закінченню СНУЕЯтаП, позивачка
17.05.2012 року отримала направлення на
роботу на посаді за фахом у ВП
«Хмельницька АЕС» ДП НАЕК
«Енергоатом», де згідно наказу
підприємства за 1639к від 26.10.2012 року
останню з 29.10.2012 року було прийнято
техніком у виробничо-технічну службу
відділу техніко-економічного
планування і обліку (т. 1 а.с. 32-33).

За даними свідоцтва про одруження
ОСОБА_1 23.09.2012 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 34).

Як убачається з, укладених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до реєстрації ними шлюбу, угоди
про підготовку спеціаліста № 4-11-21-Х від
01.09.2011 року та договору на підготовку по
державному замовленню від 01.09.2007 року,
договору на навчання за державним
замовленням (магістр) від 01.09.2011 року (т.
1 а.с. 60), останні не передбачали
направлення подружжя до одного й того ж
населеного пункту.

Відповідно до направлення на роботу,
ОСОБА_2, який 02.02.2013 року закінчив
СНУЕЯтаП за спеціальністю
«Спеціалізовані комп'ютерні системи»,
був направлений в розпорядження
Військового інституту КНУ ім. Т.Г.
Шевченка для роботи на посаді за фахом
(т. 1 а.с. 35-36), проте там не
працевлаштувався у зв'язку зі
скороченням штату інституту КНУ ім. Т.Г.
Шевченка, про що в матеріалах справи
наявний лист начальника відділення
зв'язку інституту від 19.11.2013 року на ім'я
ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 4), і з 01.12.2013 року
останній у відповідності до наказу №
150/к від 27.11.2013 року був
працевлаштований на посаду техніка
учбової лабораторії СНУЯЕтаП (т. 2 а.с. 5).

При цьому, ОСОБА_2 намагався
працевлаштуватися і за місцем роботи
позивачки, звертаючись з відповідним
проханням до генерального директора ВП
ХАЕС Панащенка М.С., який, відмовляючи у
своїй резолюції, вказав на відсутність
такої можливості (т. 1 а.с. 44). Вказана
позиція підприємства була зумовлена
введенням в дію заходів щодо
приведення штатної чисельності
працівників підприємства до
нормативної у відповідності до наказу
№ 2221 від 07.12.2012 року (т. 1 а.с. 45-47), з
приводу чого в судовому засіданні
представник відповідача Яманкіна О.М.
не заперечувала.

Не мав можливості ОСОБА_2
працевлаштуватися і на іншому
підприємстві м. Нетішина через
відсутність вакантних робочих місць за
отриманою ним спеціальністю
«Спеціалізовані комп'ютерні системи» в
період з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, про
що свідчать дані Нетішинського
міського центру зайнятості (т. 1 а.с. 228).

Не вдалося працевлаштуватися і
позивачці за місцем знаходження
замовника -Київського національного
університету ім. Т.Г. Шевченка, згідно
листа за № 287/01-2013 від 04.04.2013 року її
звернення було залишено без
задоволення через відсутність
вакантних місць (т. 1 а.с. 43).

За вказаних обставин, враховуючи
відсутність направлень подружжя до
одного й того ж населеного пункту,
недосягнення домовленості між
останніми та замовниками з приводу їх
працевлаштування, за наявності таких
спроб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд вважає, що
позивачка отримала право на розірвання
спірного договору в односторонньому
порядку, що узгоджується з вимогами п. 13
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалася за державним
замовленням, що затвердженого
постановою КМ України від 22.08.1996 р. № 992
та п. 2.12 Положення про підготовку,
працевлаштування і роботу з молодими
фахівцями (спеціалістами) у ВП
«Хмельницька АЕС» № 0.ОК.3055.ПЛ-09.

У відповідності до вказаного пункту
Порядку, якщо умови угод, укладених до
шлюбу чоловіком і дружиною, не
передбачають направлення їх до одного
й того ж населеного пункту, місце їх
роботи визначається за домовленістю
між ними й замовниками, а у разі коли
вони не дійшли згоди, один з подружжя
має право розірвати договір в
односторонньому порядку.

Пунктом 2.12 Положення про підготовку,
працевлаштування і роботу з молодими
фахівцями (спеціалістами) у ВП
«Хмельницька АЕС» № 0.ОК.3055.ПЛ-09 також
передбачено, що якщо в чоловіка і
дружини ще до шлюбу були укладені
договори (один - з ВП ХАЕС, другий - з
іншим підприємством), тобто
підприємствами, розташованими у різних
населених пунктах, то місце їх роботи
визначається за домовленістю між
подружжям й замовниками, а у випадках,
коли вони не дійшли згоди, один із
подружжя має право розірвати договір з
ВП «Хмельницька АЕС» ДП НАЕК
«Енергоатом» в односторонньому
порядку.

Однак, за наявності права позивачки на
одностороннє розірвання договору, яке
передбачене, зазначеними вище
нормативними актами, та є підставою для
його розірвання у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 651 ЦК України, згідно якої
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом, відповідач, відмовивши у
розірванні спірного договору, позбавив
ОСОБА_1 належного їй права
встановленого законом, яке підлягає
захисту в судовому порядку шляхом
задоволення позовних вимог.

При цьому, суд вважає, що до позивачки,
за наявності у неї законодавчо
закріпленого права на одностороннє
розірвання договору про підготовку
спеціаліста, не підлягають
застосуванню правові наслідки
порушення зобов'язання, зокрема
відшкодування вартості навчання,
оскільки розірвання договору не є
наслідком порушення зобов'язання з
вини позивачки, що є підставою для
відповідальності згідно вимог ст. 614 ЦК
України.

Керуючись ст.ст. 614, 651 ЦК України, п. 13
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалася за державним
замовленням, що затвердженого
постановою КМ України від 22.08.1996 р. № 992,
п. 2.12 Положення про підготовку,
працевлаштування і роботу з молодими
фахівцями (спеціалістами) у ВП
«Хмельницька АЕС» № 0.ОК.3055.ПЛ-09, ст.ст.
215-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати договір про підготовку
спеціаліста № 4-11-21-Х від 01 вересня 2011
року, укладений між ОСОБА_1, ДП НАЕК
«Енергоатом» від імені і за дорученням
якої діє ВП «Хмельницька АЕС»,
Савастопольським національним
університетом ядерної енергії та
промисловості, без відпрацювання у ВП
«Хмельницька АЕС» встановленого
договором терміну та без відшкодування
вартості навчання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Хмельницької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення через Нетішинський
міський суд.

Головуючий