Справа № 2/2218/1368/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Грицак О.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ майна,

ВСТАНОВИВ :

В травні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, а саме автомобіля
«Хюндай туксон», державний номер
НОМЕР_1, човна «Море-фан» з двигуном
«Сузукі», пункту автомийки легкових
автомобілів, що розміщений за адресою
АДРЕСА_2.

02.06.2008 року до участі у справі
залучено в якості співвідповідача
ОСОБА_3, як співвласника автомийки.

В ході розгляду справи позивач
неодноразово змінювала позовні вимоги
та остаточно просить розділити спільне
майно подружжя за заявою, поданою 13.02.2014
року(т.4 а.с.201), виділивши в натурі
ОСОБА_2: автомийку по АДРЕСА_2, площею 177,1
м.кв., вартістю1 082 258 грн.; земельну
ділянку несільськогоспордарського
призначення, площею 0,12 га., для
обслуговування пункту автомийки
легкових автомобілів, яка розташована
на території Грузевицької сільської
ради Хмельницького району
Хмельницької області, кадастровий
номер , вартістю 94764 грн.; судно
(човен), модель «Terhi more fun C» з двигуном
моделі «Suzuki PP15RL», бортовий номер
«НОМЕР_5», вартістю 25588 грн.10 коп.,
автомобіль «Hyundai Tucson», державний номер
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_6, 2008 року випуску,
вартістю126 252 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на
її користь 664 431грн. 05 коп.грошової
компенсації вартості ? частини
вказаного майна. Виділити ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1, вартістю 460 012 грн.,
стягнувши з неї на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в сумі 230 006 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначила про те, що перераховане майно
вони придбали перебуваючи у шлюбі з
жовтня 2000 року та під час фактичних
шлюбних стосунків в період з 1995 року по
жовтень 2000 року. В серпні 2008 року шлюб
між ними розірвано, поділити спільне
майно добровільно ОСОБА_2 не бажає.

В серпні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
квартири АДРЕСА_1 та побутового майна.
Ухвалою суду від 25.09.2008 року обидва
позови об'єднанні в одне провадження. В
подальшому ОСОБА_2 зменшив позовні
вимоги, та остаточно просить поділити
спільне майно подружжя за заявою від
20.02.2013 року (т.3 а.с.14), залишивши йому
тумбу під телевізор, вартістю 700 грн.,
ліжко двоспальне фірми «Командор» з
матрацом «Венето»- 2700 грн., телевізор
«LJ»-600 грн., мікрохвильову піч «LJ»-400
грн., холодильник «Лібхер»-1000 грн.,
шафа-купе «Командор»-1500 грн.,
ліжко-диван-1700 грн., м'яка частина
диван-кровать та два м'які крісла-4500
грн., шафу-купе «Командор»-1500 грн.,
телевізор плазмовий «Самсунг»-7300 грн.,
домашній кінотеатр «Піонер»-1900 грн.,
пральна машина «Сіменс»-1800 грн.,
підставка під телевізор-900 грн., шафа
«Командор» з підсвіткою в прихожій-5500
грн., всього майна, вартістю на 32 000 грн.

У власності ОСОБА_1 просить залишити
котел індивідуального опалення
«Термет»-4500 грн., ноутбук фірми «Дел»-5300
грн., принтер, системний блок,
монітор-5000грн., письмовий стіл з
тумбочкою під комп'ютер-900 грн., люстра
на 6 ламп-180грн., синтезатор «Ямаха» з
підставкою-1100 грн, шафа настінна білого
кольору в ванній кімнаті-220 грн., тумба
напільна в ванній кімнаті-150 грн.,
полиця кутова настінна в ванній
кімнаті-200 грн., тумба під умивальник-160
грн., дзеркало в ванній-50 грн., шафа-купе
«Командор»-1700 грн., стіл комп'ютерний з
2-х тумб-900 грн., люстра на три лампи-120
грн., набір кухонних меблів з фасадом з
дерева-12000грн., плита кухонна газова з
чотирьох комфорок «Арістон»-500 грн.,
витяжка кухонна «Фокс»-200 грн., килим,
розміром1,7х2,3м.-300 грн., чотири дерев'яні
стільці зі спинкою-250 грн., стіл обідній
розкладний-800 грн., дзеркало з
підсвіткою-150 грн., диван-кровать з
дерев'яними підлокотниками-1800 грн.,
всього майна на 36 480 грн.

В судовому засіданні представники
позивача-відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 наполягають на задоволенні
позову ОСОБА_1 та заперечують проти
позову ОСОБА_2, пояснивши, що ноутбук та
синтезатор не є спільним майном
подружжя, оскільки подаровані доньці
сторін, рештою майна також
користуються діти.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також
представник ОСОБА_2 -ОСОБА_6 частково
визнали позов ОСОБА_1, а саме, в частині
коштів сплачених в рахунок погашення
тіла кредиту для придбання автомобілля
«Hyundai Tucson» за період перебування у
шлюбі. В решті проти позову
заперечують, стверджуючи про те, що
автомийка повністю збудована ОСОБА_2 за
власні кошти в період, коли він не
перебував у шлюбі з ОСОБА_1, а відтак не
є спільним майном подружжя. Земельна
ділянка придбана ОСОБА_2, як приватним
підприємцем, тому також не може бути
об'єктом поділу спільного майна
подружжя. Квартира придбана сторонами
у спільну часткову власність по ? за
кожним. В частині поділу коштів від
реалізації човна відповідач-позивач
пояснень не надавав, відповідно до ст. 63
КонституціїУкраїни.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
ОСОБА_1 заперечив, мотивуючи тим, що він
являється власником ? частини
автомийки, не є членом сім'ї ОСОБА_1, а
відтак належне йому майно не може бути
предметом поділу між сторонами.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення обох позовів, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 19.11.1989 року по 20.01.1993 року та з
05.10.2000 року по 02.09.2008 року. Рішення суду
про повторне розірвання шлюбу ухвалено
06.08.2008 року. За час перебування у шлюбі
сторони придбали наступне майно: 30.04.2002
року чотирьох кімнатну квартиру
АДРЕСА_1, право власності на яку
оформлено в рівних частках за кожним,
вартість квартири станом на час
розгляду справи- 460 012 грн.; 26.02.2008 року
автомобіль«Hyundai Tucson», 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, вартістю 126
252грн.; 14.12.2004 року ОСОБА_2, як приватним
підприємцем придбано земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
площею 0,12 га для обслуговування
будівель пункту мийки легкових
автомобілів за межами села Грузевиця
Хмельницького району, призначена для
здійснення підприємницької
діяльності, вартістю 94 764 грн.; човен для
риболовлі модель «Terhi more fun C» з двигуном
моделі «Suzuki PP15RL», бортовий номер
«НОМЕР_5», вартістю 25588 грн.10 коп., тумбу
під телевізор, вартістю 700 грн., ліжко
двоспальне фірми «Командор» з матрацом
«Венето»- 2700 грн., телевізор «LJ»-600 грн.,
мікрохвильову піч «LJ»-400 грн.,
холодильник «Лібхер»-1000 грн., шафа-купе
«Командор»-1500 грн., ліжко-диван-1700 грн.,
м'яка частина диван-кровать та два м'які
крісла-4500 грн., шафу-купе «Командор»-1500
грн., телевізор плазмовий «Самсунг»-7300
грн., домашній кінотеатр «Піонер»-1900
грн., пральна машина «Сіменс»-1800 грн.,
підставка під телевізор-900 грн., шафа
«Командор» з підсвіткою в прихожій-5500
грн., котел індивідуального опалення
«Термет»-4500 грн., ноутбук фірми «Дел»-5300
грн., принтер, системний блок,
монітор-5000грн., письмовий стіл з
тумбочкою під комп'ютер-900 грн., люстра
на 6 ламп-180грн., синтезатор «Ямаха» з
підставкою-1100 грн, шафа настінна білого
кольору в ванній кімнаті-220 грн., тумба
напільна в ванній кімнаті-150 грн.,
полиця кутова настінна в ванній
кімнаті-200 грн., тумба під умивальник-160
грн., дзеркало в ванній-50 грн., шафа-купе
«Командор»-1700 грн., стіл комп'ютерний з
2-х тумб-900 грн., люстра на три лампи-120
грн., набір кухонних меблів з фасадом з
дерева-12000грн., плита кухонна газова з
чотирьох комфорок «Арістон»-500 грн.,
витяжка кухонна «Фокс»-200 грн., килим,
розміром1,7х2,3м.-300 грн., чотири дерев'яні
стільці зі спинкою-250 грн., стіл обідній
розкладний-800 грн., дзеркало з
підсвіткою-150 грн., диван-кровать з
дерев'яними підлокотниками-1800 грн..

Також, за спірний період, між першим
розлученням та другими одруженням з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін
народилася донька ОСОБА_7, батьком якої
є відповідач ОСОБА_2, яким, також у
вказаний період, було повністю
збудовано приміщення автомийки по
АДРЕСА_2, площею 177,1 м.кв., вартістю1 082 258
грн., ? частину якої, як незавершене
будівництво, готовністю 80% 12.07.1999 року
ОСОБА_2 продав ОСОБА_8, а той, в свою
чергу 25.04.2001 року продав належну йому ?
частину незавершеного будівництва
пункту мийки легкових автомобілів
ОСОБА_3 Реєстрація права власності на
автомийку в рівних частках за ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 здійснена 02.12.2008 року на
підставі рішення виконавчого комітету
Грузевицької сільської ради від 27.11.2008
року № 35/а.

Вказані обставини підтверджуються:
актовим записом про шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 від 19.11.1989 року та актовим
записом про розірвання шлюбу від 20.01.1993
року (а.с.87, 86 т.1), свідоцтвом про
одруження від 05.10.2000 року (а.с.164 т.1),
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 06.08.2008 року та свідоцтвом про
розірвання шлюбу від 02.09.2008 року (а.с.257,
258 т.1), договором купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 (а.с.46 т.1), свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
від 27.02.2008 року ( а.с.255 т.1), договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
14.12.2004 року (а.с.38 т.3), довідкою Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті
Укрморрічінспекція від 02.07.2013 року
(а.с.75 т.4), свідоцтвом про народження
ОСОБА_7 (т.2 а.с.335), актом про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 26.09.2008 року ( т.4 а.с.218-220),
рішенням виконавчого комітету
Грузевицької сільської ради від 27.11.2008
року (т.4 а.с.221), свідоцтвами про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно від 02.12.2008 року (т.1 а.с.92, 147).

Рішенням Конституційного Суду
України від 19.09.2012 року розтлумачено
положення ч.1 ст. 61ЦК України, які треба
розуміти так, що статутний капітал та
майно приватного підприємства є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в пункті 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року № 16 "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України" (у редакції, яка була чинною на
момент спірних правовідносин), спори
про поділ майна осіб, які живуть однією
сім'єю, але не перебувають у
зареєстрованому шлюбі, мають
вирішуватися згідно з пунктом 1 статті
17 Закону України "Про власність",
відповідних норм ЦК Української РСР та
з урахуванням пункту 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року № 20 "Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності". Правила статей 22,
28, 29 КпШС України в цих випадках не
застосовуються.

Так, згідно із частиною першою статті 17
Закону України "Про власність", який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин щодо поділу автомийки,
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.

Частиною другою статті 112 ЦК
Української РСР 1963 року визначено, що
сумісною власністю є спільна власність
без визначення часток.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від

22 грудня 1995 року № 29 "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" (у
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин),
розглядаючи позови, пов'язані з
спільною власністю громадян, суди
повинні виходити з того, що відповідно
до чинного законодавства спільною
сумісною власністю є не лише майно,
нажите подружжям за час шлюбу (статті 16
Закону "Про власність", статті 22 КпШС
України), а й майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, або майно,
придбане внаслідок спільної праці
громадян, що об'єдналися для спільної
діяльності, коли укладеною між ними
письмовою угодою визначено, що воно є
спільною сумісною власністю (пункту 1
статті 17, статті 18, пункту 2 статті 17
Закону України "Про власність"), тощо.

Отже, майно, набуте під час спільного
проживання особами, які не перебувають
у зареєстрованому шлюбі між собою, є
об'єктом їхньої спільної сумісної
власності, якщо: 1) майно придбане
внаслідок спільної праці таких осіб, як
сім'ї (при цьому спільною працею осіб
слід вважати їхні спільні або
індивідуальні трудові зусилля,
унаслідок яких вони одержали спільні
або особисті доходи, об'єднані в
майбутньому для набуття спільного
майна, ведення ними спільного
господарства, побуту та бюджету); 2) інше
не встановлено письмовою угодою між
ними.

Сам факт перебування у фактичних
шлюбних відносинах без установлення
ведення спільного господарства, побуту
та бюджету не є підставою для визнання
права власності на половину майна за
кожною зі сторін.

В ході розгляду справи, судом
встановлено, що пункт мийки
автомобілів було збудовано до жовтня
2000 року, тобто в період, коли ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 не перебували у зареєстрованому
шлюбі. Пояснення представників ОСОБА_1
про те, що цей об'єкт було збудовано
значно пізніше не доведено жодним
належним та допустимим доказом та
спростовані рядом документів,
досліджених в судовому засіданні,
зокрема дозволом на виконання
будівельних робіт, виданого 24.02.1999 року
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
Хмельницької області (т.4 а.с.113),
дозволом №155.0.68 на початок роботи
пункту автомийки легкових автомобілів
від 12.07.2000 року, технічними умовами на
проектування приєднання до міських
мереж водопроводу та каналізації від
11.10.1999 року, які в ході розгляду справи
постійно продовжувалися, про що
свідчать відповідні штампи та
написи(т.4 а.с.117), довідкою МКП
«Хмельницькводоканал» від 17.12.2013 року
про те, що ФОП ОСОБА_2 відповідно до
об'єкту-мийка легкових машин за адресою
АДРЕСА_2, являється абонентом
водоканалу з 08.12.1999 року,(т.4 а.с.118),
квитанціями та рахунками оплати послуг
водоканалу за серпень, вересень,
листопад 2000 року(т.4 а.с.119, 120), договором
на користування електричною енергією
по пункту миття легкових машин по
АДРЕСА_2 від 17.12.1999 року(т.4 а.с.121),
рахунками та квитанціями оплати послуг
електропостачання за квітень-травень
2000 року (т.4 а.с.128, 129), технічними умовами
на проектування приєднання до
електромереж (т.4 а.с.130), звітами
суб'єкта малого підприємництва ОСОБА_2
за 3-4 квартали 2000 року з відображенням
доходів від миття автомобілів(т.4 а.с.135),
витягом з рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 01.06.1998
року про надання дозволу на
будівництво пп ОСОБА_2 під влаштування
пункту мийки легкових автомобілів по
АДРЕСА_2, на земельній ділянці площею 0,12
га.(т.4 а.с.186), архівним витягом з рішення
виконкому Хмельницької міської ради
від 22.01.98 року №(3024)2124 про надання
дозволу на видачу забудовнику пп
ОСОБА_2 архітектурно-планувальних
завдань та технічних умов на
проектуваня будинків і споруд, а саме
влаштування пункту мийки легкових
автомобілів по АДРЕСА_2 (т.3 а.с.238);
архівним витягом з рішення виконкому
Хмельницької міської ради від 23.04.1998
року № 51 про надання в користування
земельної ділянки площею 0,12 га. під
влаштування пункту мийки легкових
автомобілів по АДРЕСА_2(т.3 а.с.239),
договором купівлі-продажу ? частини
незавершеного будівництва пункту
мийки легкових автомобілів, готовністю
80% по АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_8 12.07.1999 року( а.с.184 т.4), актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта від 26.09.2008 року,
відповідно до якого
будівельно-монтажні роботи по
будівництву автомийки по АДРЕСА_2
закінчено 31.12.1999 року (т.4 а.с.218).

Пояснення представників позивача
ОСОБА_1 про те, що Хмельницька міська
рада була не вправі розпоряджатися
земельною ділянкою та видавати
відповідні дозволи, оскільки
будівництво здійснювалося на землях
Грузевицької сільської ради не
спростовують висновків суду, оскільки
предметом доказування є час здійснення
будівництва, а всі правочини, на
підставі яких воно здійснювалося та в
подальшому відчужувалося є чинними і
ніким не оспорювалися. На момент
укладення договору купівлі-продажу між
ОСОБА_8 та ОСОБА_3 25.04.2001 року будь-яких
правовстановлюючих документів окрім
договору купівлі-продажу від 12.07.1999
року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_8,
не існувало, що пояснює наявність
запису в цьому договорі про 80%
готовності об'єкта. Будь-яких
заперечень стосовно того, що
будівництво автомийки здійснювалося в
одному місці незалежно від зазначення
її адреси сторони не висловлювали.
Таким чином, суд дійшов висновку, що
будівництво автомийки по АДРЕСА_2
здійснено ОСОБА_2 в час, коли він не
перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_1, будь-яких доказів своєї участі
власними коштами чи власною працею у
цьому будівництві ОСОБА_1 не довела.
Розписка ОСОБА_4 про відсутність
претензій до ОСОБА_2 щодо позики 1600
доларів від 1995 року(т.3 а.с.166) не
свідчить про отримання цієї позики
ОСОБА_2 на будівництво автомийки чи про
участь ОСОБА_1 у будівництві автомийки.
Розписки надані ОСОБА_1 своїй матері
ОСОБА_4 (т.2 а.с.214-221) про отримання позики
для будівництва автомийки не свідчать
про її особисту участь у будівництві,
крім того сама ОСОБА_4 стверджує, що
кошти надавала не доньці, а ОСОБА_2 Крім
того, як вже зазначалося судом,
попередньо вчиненні правочини ніким не
оспорюються, а віддтак власником ?
частини автомийки є ОСОБА_3, який не
перебував у шлюбі з ОСОБА_1, а відтак не
має жодного відношення до спору між
подружжям.

Таким чином, без установлення факту
створення (придбання) сторонами майна
внаслідок спільної праці, ведення
спільного господарства, побуту та
бюджету, лише з врахуванням коштів
набутих позивачкою в борг неможливо
визнання права на ? частину нерухомого
майна (автомийки)за позивачкою, а
відповідно стягнення компенсації
половини його вартості.

Відповідної правової позиції
притримується і Верховний Суд України
згідно постанови Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року ( № 6-135цс13)

Стаття 57 СК України визначає перелік
видів особистої приватної власності
одного із подружжя та підстави її
набуття. Підстави набуття права
спільної сумісної власності подружжя
(тобто перелік юридичних фактів, які
складають підстави виникнення права
спільної сумісної власності на майно
подружжя) визначені в ст. 60 СК України.
За змістом цієї норми майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку,
доходу. За ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З врахуванням змісту Рішення
Конституційного Суду України від 19.09.2012
року №17-рп/2012 щодо визнання статутного
капіталу та майна приватного
підприємства сформованого за рахунок
спільної сумісної власності подружжя,
об'єктом їх спільної сумісної
власності та з врахуванням пояснень
відповідача-позивача ОСОБА_2 про те, що
земельна ділянка придбана ним за час
шлюбу з ОСОБА_1 за кошти від
підприємницької діяльності (будь-яких
інших доходів ОСОБА_2 на той час не мав),
зважаючи на вимоги ч.1 ст.60, ч.2 ст.71 СК
України, суд дійшов висновку про те, що
земельна ділянка
несільськогоспордарського
призначення площею 0,12 га., для
обслуговування пункту автомийки
легкових автомобілів, яка розташована
на території Грузевицької сільської
ради Хмельницького району
Хмельницької області, кадастровий
номер придбана 14.12.2004 року ОСОБА_2,
як приватним підприємцем за кошти,
сформовані за рахунок спільної
сумісної власності подружжя,
користуватися нею спільно сторони не
можуть, а тому на користь позивача
ОСОБА_1 слід стягнути кошти в сумі 47
382грн., що складають половину вартості
всієї земельної ділянки, визначеної
висновком експерта від 19.09.2011 року (т.2
а.с.81)

Відповідно до довідки державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті від
02.07.2013 року(т.4 а.с.75)- судно (човен),
модель «Terhi more fun C», заводський номер
«FI-TRHMN189B707» було зареєстровано 06.07.2007
року і виключено 22.05.2008 року з Суднової
книги України ОСОБА_2. Про наявність у
ОСОБА_2 вказаного човна свідчать також
сімейні фотознімки (т.3 а.с.243-247),
відомості з Управління МВС України в
Хмельницькій області від 07.11.2013 року (т.4
а.с.83, 84) про реєстрацію 01.06.2007 року та
зняття з реєстрації 13.06.2008 року причіпа
легкового, державний номер НОМЕР_4, який
використовувався для перевезення
човна. Оцінюючи ці докази в сукупності,
зважаючи на дати реєстрації та зняття з
реєстрації в одному часовому проміжку,
суд вбачає пряме підтвердження
достовірності представлених
позивачкою ОСОБА_1 гарантійного талону
на двигун моделі «Suzuki PP15RL» та договору
купівлі-продажу човна від 31.05.2007 року
(т.1 а.с.13, 14), а віддтак вважає цей човен з
двигуном дійсно купувався ОСОБА_2, є
спільною власністю подружжя, та є
предметом поділу, оскільки зняття з
реєстрації човна відбулося 22.05.2008 року,
після звернення ОСОБА_1 до суду з
позовом про поділ майна (16.05.2008 року),
предметом якого був також і вказаний
човен.

Відповідно до висновку експерта від
29.01.2013 року середня ринкова вартість
судна з бортовим номером «НОМЕР_5»,
модель «Terhi more fun C», заводський номер
«FI-TRHMN189B707» з моторним двигуном моделі
«Suzuki PP15RL», станом на час проведення
експертизи складає 25588,10 (т.4 а.с.144). З
врахуванням того, що місце знаходження
цього судна не встановлено,
користуватися ним спільно сторони не
можуть, з врахуванням вимог ст.ст.60, 65, 69,
70, ч.2 ст. 71 СК України, суд вважає за
необхідне стягнути половину вартості
цього судна в сумі 12 794,05 грн. з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1

За час перебування в зареєстрованому
шлюбі подружжя ОСОБА_1 придбало
автомобіль «Hyundai Tucson», державний номер
НОМЕР_1. Разом з тим кошти на придбання
цього автомобіля були отримані ОСОБА_2
шляхом укладення договору кредиту в
ВАТ «Райфайзен банк «Аваль», про що
свідчать дії ОСОБА_2, вчинені в один
день, зокрема: кредитний договір від
26.02.2008 року (т.3 а.с.113) на суму 30 000 доларів
США; квитанція про отримання готівки в
банку від 26.02.2008 року на суму 30 000
доларів США з зазначенням еквіваленту
до національної валюти- 151 500 грн. (т.1
а.с.256); квитанція від 26.02.2008 року про
внесення ОСОБА_2 коштів на рахунок
Хмельницької філії ТОВ «Український
автомобільний холдинг» в сумі 146 100 грн.;
свідоцтвом про реєстрацію 27.02.2008 року
вказаного транспортного засобу за
ОСОБА_2; довідкою ПАТ «Райфайзен банк
«Аваль» від 09.02.2011 року (т.4 а.с.188) про те,
що ОСОБА_2 в рахунок погашення кредиту
від 26.02.2008 року, за період з 26.02.2008 року
по 19.08.2008 року було сплачено 2274,78 дол.США
по тілу кредиту та 1925,22 дол.США
нарахованих відсотків за користування
кредитом. Остаточно суму кредиту
ОСОБА_2 погасив 08.12.2009 року, тобто після
розірвання шлюбу з ОСОБА_1

Відповідач-позивач ОСОБА_2 визнає
предметом поділу суму, яка внесена ним
за час шлюбу на погашення тіла кредиту,
яка в еквіваленті до національної
грошової одиниці України становить 11
261,24 грн., при цьому не заперечує, що
проценти за користування кредитом
також погашалися із спільних коштів
подружжя. З врахуванням цих обставин,
вважаючи встановленим факт придбання
автомобіля за кредитні кошти, суд
вважає за необхідне при визначені суми,
що підлягає до стягнення з відповідача
враховувати також і сплачені подружжям
за час шлюбу проценти за користування
кредиту, оскільки ці витрати
безпосередньо пов'язані з придбанням
автомобіля. Таким чином, до стягнення
на користь ОСОБА_1 підлягає сума 10 605
грн. (2274,78 дол.США тіла кредиту+1925,22
дол.США процентів, сплачених за час
шлюбу =4200 дол.СШАх5.05 (курс валют на
момент отримання кредиту) =21210 грн./2=10605
грн.)

Відповідно до договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
30.04.2002 року(т.1 а.с.46), вказана квартира
належить обом з подружжя не на праві
спільної сумісної власності подружжя,
а на праві спільної часткової
власності в рівних частках кожному, по
1/2частині, а віддтак не є об'єктом
поділу спільного майна подружжя на
підставі ст.60, 61, 70, 71 СК України.
Відповідно до ст.365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі, 2) річ є
неподільною, 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим, 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї. Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Позову до ОСОБА_2 про припинення його
права власності на частку у спільному
майні ОСОБА_1 не пред'являла, відповідно
не вносила коштів, що становлять
вартість його частки на депозитний
рахунок суду, а тому в цій частині
позову їй слід відмовити повністю.

При вирішенні справи, судом не беруться
до уваги покази всіх свідків, які були
допитанні в судових засіданнях,
оскільки вони є неконкретизованими,
допитанні особи не мають прямого
відношення ні до сім'ї ОСОБА_1 ні до їх
майна чи спільних коштів, а віддтак
відсутні підстави вважати ті чи інші
покази достовірними, а документальних
доказів по справі достатньо для
прийняття рішення.

Отже, висновок суду зводиться до
необхідності стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 компенсації 70
781грн.05коп., що становить половину
вартості земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 0,12 га., для обслуговування
пункту автомийки легкових автомобілів,
яка розташована на території
Грузевицької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області, кадастровий номер , судна
(човна), модель «Terhi more fun C» з двигуном
моделі «Suzuki PP15RL», бортовий номер
«НОМЕР_5», та 1/2 частини коштів внесених
за час шлюбу на погашення кредиту,
отриманого на придбання автомобіля
«Hyundai Tucson», державний номер НОМЕР_1
(12794,05грн.+47382 грн+10605 грн.=70781,05 грн.). При
цьому земельна ділянка та автомобіль
зареєстровані за ОСОБА_2, а належність
човна на час розгляду справи не
встановлена, тому суд не вбачає за
необхідне додатково констатувати в
резолютивній частині рішення про
залишення цього майна у власності
відповідача.

В частині поділу майна, що є предметом
побуту в квартирі АДРЕСА_1, суд виходить
з того, що в судовому засіданні 20.01.2014
року представник позивача-відповідача
ОСОБА_4 пояснила, що ноутбук та
синтезатор ОСОБА_2 подарував своїй
доньці, чого остінній не заперечував, а
тому вказане майно не враховується
судом, як об'єкт поділу спільного майна
подружжя. Заперечення ОСОБА_4. Щодо
поділу решти майна, посилання ОСОБА_4 на
те, що майном користуються діти,
взагалі не були обгрунтовані, не
конкретизовані в частині, яким саме
майном користується неповнолітня
онука ОСОБА_7, оскільки донька
Коваліцьких-Анна на момент розгляду
справи є повнолітньою, а тому розподіл
цього майна здійснюється судом за
варіантом, запропонованим
відповідачем-позивачем ОСОБА_2, а саме:
у власності ОСОБА_2 слід залишити: тумбу
під телевізор, вартістю 700 грн., ліжко
двоспальне фірми «Командор» з матрацом
«Венето»- 2700 грн., телевізор «LJ»-600 грн.,
мікрохвильову піч «LJ»-400 грн.,
холодильник «Лібхер»-1000 грн., шафа-купе
«Командор»-1500 грн., ліжко-диван-1700 грн.,
м'яка частина диван-кровать та два м'які
крісла-4500 грн., шафу-купе «Командор»-1500
грн., телевізор плазмовий «Самсунг»-7300
грн., домашній кінотеатр «Піонер»-1900
грн., пральна машина «Сіменс»-1800 грн.,
підставка під телевізор-900 грн., шафа
«Командор» з підсвіткою в прихожій-5500
грн., всього майна, вартістю на 32 000 грн.

У власності ОСОБА_1 залишити: котел
індивідуального опалення «Термет»-4500
грн., принтер, системний блок,
монітор-5000грн., письмовий стіл з
тумбочкою під комп'ютер-900 грн., люстра
на 6 ламп-180грн., шафа настінна білого
кольору в ванній кімнаті-220 грн., тумба
напільна в ванній кімнаті-150 грн.,
полиця кутова настінна в ванній
кімнаті-200 грн., тумба під умивальник-160
грн., дзеркало в ванній-50 грн., шафа-купе
«Командор»-1700 грн., стіл комп'ютерний з
2-х тумб-900 грн., люстра на три лампи-120
грн., набір кухонних меблів з фасадом з
дерева-12000грн., плита кухонна газова з
чотирьох комфорок «Арістон»-500 грн.,
витяжка кухонна «Фокс»-200 грн., килим,
розміром1,7х2,3м.-300 грн., чотири дерев'яні
стільці зі спинкою-250 грн., стіл обідній
розкладний-800 грн., дзеркало з
підсвіткою-150 грн., диван-кровать з
дерев'яними підлокотниками-1800 грн.,
всього майна на 30 080 грн.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 960 грн. різниці вартості
майна. (32000-30080=1920/2=960).

Судові витрати по справі підлягають
розподілу за ст. 88 ЦПК України,
пропорційно до частини задоволених
позовних вимог та стягуються з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 за первісним позовом
в сумі 1825грн.02 коп. та з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 за зустрічним позовом в
сумі 300 грн. 80 коп. згідно наступного
розрахунку:

ОСОБА_1 було понесено судові витрати по
справі в сумі 17 136,32 грн.( 8,50 грн.+35 грн.
судовий збір т.1 а.с.1,2; 850 грн.+30 грн.
судовий збір та ітз, т.1 а.с.132, 133; 695,52 грн.
за проведення експертизи т.2 а.с.25; 53,65
грн.+1555,85 судовий збір за подачу
апеляційної скарги, т.2 а.с.242, 243; 2253,30
грн. судовий збір за подачу касаційної
скарги, т.2 а.с.302; 2517,50 грн.- судовий збір
за збільшення позовних вимог, т.3 а.с.24;
3385грн.+500 грн. за експертний висновок,
т.3а.с.24; 3416 грн. за експертний висновок,
т.4 а.с.70 та 1836 грн. за експертний
висновок, т.4 а.с.157.

Всього позивачем ОСОБА_1 було заявлено
позовних вимог на суму 664 431,05 грн.

Позов задоволено на суму 70 781,05 грн.,
тобто на 10,65% (70781,05х100%/664 431,05=10,65

17 136,32 грн. понесених судових
витрат/100%х10,65%=1825,02 грн.

ОСОБА_2 в ході розгляду справи
зменшував позовні вимоги та наполягав
на виділенні йому майна на суму 32000 грн.,
позов, з врахуванням стягненої
компенсації, задоволено на суму 30 080
грн., або 94%, таким чином до стягнення з
ОСОБА_1 на його користь припадає сума
300,80 грн., що складає 94% від судового
збору 320 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 60, 88 ЦПК
України, ст.ст.57, 60, 65, 70, 71 СК України,
ст.ст. 365, 204 ЦК України, Пленумом
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», Рішенням
Конституційного Суду України від 19.09.2012
року №17-рп/2012, пунктом 12 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 1998 року № 16 "Про застосування
судами деяких норм Кодексу про шлюб та
сім'ю України" (у редакції, яка була
чинною на момент спірних
правовідносин), пунктом 1 статті 17
Закону України "Про власність", пункту 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності",
ст. 112 ЦК Української РСР 1963 року
постановою Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 25
грудня 2013 року № 6-135цс13) суд,

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
70781грн.05коп., що становить половину
вартості земельної ділянки
несільськогоспордарського
призначення площею 0,12 га., для
обслуговування пункту автомийки
легкових автомобілів, яка розташована
на території Грузевицької сільської
ради Хмельницького району
Хмельницької області, кадастровий
номер , судна (човна), модель «Terhi
more fun C» з двигуном моделі «Suzuki PP15RL»,
бортовий номер «НОМЕР_5», та 1/2 частини
коштів внесених за час шлюбу на
погашення кредиту, отриманого на
придбання автомобіля «Hyundai Tucson»,
державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1825грн.02 коп. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Залишити у власності ОСОБА_2: тумбу
під телевізор, вартістю 700 грн., ліжко
двоспальне фірми «Командор» з матрацом
«Венето»- 2700 грн., телевізор «LJ»-600 грн.,
мікрохвильову піч «LJ»-400 грн.,
холодильник «Лібхер»-1000 грн., шафа-купе
«Командор»-1500 грн., ліжко-диван-1700 грн.,
м'яка частина диван-кровать та два м'які
крісла-4500 грн., шафу-купе «Командор»-1500
грн., телевізор плазмовий «Самсунг»-7300
грн., домашній кінотеатр «Піонер»-1900
грн., пральна машина «Сіменс»-1800 грн.,
підставка під телевізор-900 грн., шафа
«Командор» з підсвіткою в прихожій-5500
грн., всього майна, вартістю на 32 000 грн.

У власності ОСОБА_1 залишити: котел
індивідуального опалення «Термет»-4500
грн., принтер, системний блок,
монітор-5000грн., письмовий стіл з
тумбочкою під комп'ютер-900 грн., люстра
на 6 ламп-180грн., шафа настінна білого
кольору в ванній кімнаті-220 грн., тумба
напільна в ванній кімнаті-150 грн.,
полиця кутова настінна в ванній
кімнаті-200 грн., тумба під умивальник-160
грн., дзеркало в ванній-50 грн., шафа-купе
«Командор»-1700 грн., стіл комп'ютерний з
2-х тумб-900 грн., люстра на три лампи-120
грн., набір кухонних меблів з фасадом з
дерева-12000грн., плита кухонна газова з
чотирьох комфорок «Арістон»-500 грн.,
витяжка кухонна «Фокс»-200 грн., килим,
розміром1,7х2,3м.-300 грн., чотири дерев'яні
стільці зі спинкою-250 грн., стіл обідній
розкладний-800 грн., дзеркало з
підсвіткою-150 грн., диван-кровать з
дерев'яними підлокотниками-1800 грн.,
всього майна на 30 080 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
960 грн. різниці вартості майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300
грн.80 коп. понесених судових витрат.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя