№2/760/5653/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Солом'янський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зінченко
С.В.

при секретарі Резніченко
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з останнього на свою користь
168000 гривень 00 копійок, з яких 84000
гривень сума забезпечувального
платежу за квартиру, яку позивач мав
намір придбати у відповідача
відповідно до попереднього договору
купівлі-продажу квартири від 12.06.2014
року, та 84000 гривень штрафу в розмірі
забезпечувального платежу, який
сторони погодили укладенням
попереднього договору.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що 12.06.2014 року між сторонами було
укладено нотаріально посвідчений
попередній договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, за яким позивач
передала відповідачу забезпечувальний
платіж в сумі 84000 гривні та сторони
зобов'язались укласти основний договір
не пізніше 28.07.2014 року.

Пунктом 4 вказаного договору сторони
погодили, що у випадку невиконання умов
договору, зокрема укладення основного
договору, ОСОБА_2 повертає ОСОБА_1 суму
забезпечувального платежу та сплачує
штраф в сумі забезпечувального
платежу, тобто 84000 гривень.

Як вказує позивач, з того часу жодної
купівлі-продажу не відбулось, жодних
документів на квартиру ОСОБА_2 їй не
надав та забезпечувальний платіж не
повернув.

Виходячи з викладеного, позивач
вимушений звернутись до суду із
зазначеними вище вимогами.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, направив до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
та просив про їх задоволення, справу
просив розглядати у його відсутність,
проти заочного розгляду не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки не повідомив, у зв'язку з
чим суд, враховуючи згоду позивача, на
підставі ст. 224 ЦПК України ухвалив
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та наявні
у ній докази, суд приходить до
наступних висновків.

Встановлено, що 12.06.2014 року між
сторонами було укладено нотаріально
посвідчений попередній договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за
яким позивач передала відповідачу
забезпечувальний платіж в сумі 84000
гривні та сторони зобов'язались
укласти основний договір не пізніше
28.07.2014 року.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Згідно пунктів 1 та 2 попереднього
договору, основний договір
купівлі-продажу мав бути укладений
сторонами не пізніше 18 год. 00 хв. 28.07.2014
року.

Як встановлено з матеріалів справи,
укласти договір купівлі-продажу
квартири сторони не спромоглися з вини
ОСОБА_2.

Статтею 571 ЦК України визначено, що якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.

Пунктом 4 попереднього договору
сторони погодили, що у випадку
невиконання умов договору, зокрема
укладення основного договору, ОСОБА_2
повертає ОСОБА_1 суму
забезпечувального платежу в розмірі
84000 гривень та сплачує штраф в сумі
забезпечувального платежу, тобто
загалом має повернути 168000 гривень.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а якщо
у зобов'язанні встановлений термін
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 625 боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити стягнувши з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 168000 гривень 00
копійок.

Згідно статті 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а тому з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 1680
грн. 00 коп. судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 570, 571, 625 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 168000
гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1680
грн. 00 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про
перегляд заочного рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: