№ 2-4189-14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24. 11. 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Бобровника О. В.

при секретарі:
Мурга Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про виділ частки в натурі з
спільної часткової власності, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 -
про виділ частки будинку в натурі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 - про виділ частки в натурі з
спільної часткової власності.

Позивач при зверненні до суду
мотивував свої вимоги тим, що йому
належить на праві спільної часткової
власності 34/100 частини житлового
будинку, що знаходиться за адресою в
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі
продажу частки житлового будинку від 6
грудня 2005 року.

Згідно довідки КМБТІ від 17. 09. 2012 року 1/4
частина вказаного житлового будинку
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину виданого Першою
Київською державною нотаріальною
конторою 04. 10. 1996 року р№ 22-538.

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 зокрема, експлікації
внутрішніх обмірів та розрахунків площ
приміщень вказаний будинок
складається з квартири 1, 4 та 5.

ОСОБА_1 зазначав, що між
сторонами склався порядок
користування, відповідно до якого він
використовує квартиру № 4 в яку
входить: кухня площею 13,8 кв. м., та жила
площа 11,6 кв.м., що складає 28/100 часток
домоволодіння. Решту частину
домоволодіння використовує ОСОБА_2

ОСОБА_1 зазначав, що в зв'язку з тим, що
майно перебуває у спільній частковій
власності, він не має можливості
повноцінно розпоряджатися своїм
майном.

Укласти договір про розподіл будинку
ОСОБА_2 відмовляється.

В зв'язку із зазначеним ОСОБА_1, з
урахуванням уточнень просив суд
виділити йому в натурі 34/100 частини
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 25,4 кв.м. у
складі приміщень: кухні № 4-2 площею 13,8
кв. м. та жилої № 4-3 площею 11,6 кв.м. з
врахуванням проведення відновлених
будівельних робіт до експлуатаційних
показників для квартир та здійснення
добудови для доведення загальної площі
не менше нормативної 30,0 кв.м. як для
однокімнатної; виділити ОСОБА_2 66/100
частин будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 38,9
кв.м. у складі приміщень: коридору № 1-1
площею 3,8 кв.м, кухні № 1-2 площею 10,1 кв.м,
ванної № 1-3 площею 3,9 кв.м, жилої №1-4
площею 8,8 кв.м, жилої №1-5

площею 12,3 кв.м; квартиру № 5 загальною
площею 24,1 кв.м у складі приміщень:
коридору №5-1 площею 9,9 кв.м, санвузлу №
5-2 площею 2,6 кв.м, жилої № 5-3 площею 11,6
кв.м.; стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати на проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
4770 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в сумі 13900 грн. 00 коп.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_2
звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про виділ частки
будинку в натурі.

ОСОБА_2 мотивувала свої вимоги тим, що
вона та ОСОБА_1 є співвласниками
будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_2 зазначає, що їй належить на
праві власності 1/4 частина спірного
будинку.

В зв'язку із зазначеним, ОСОБА_2 просила
суд виділити їй в натурі 66/100 частин
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що складаються з
квартир № 1 та № 5 загальною площею 63,0
кв.м., а саме - квартиру №1 загальною
площею 38,9 кв.м. у складі приміщень:
коридору № 1-1 площею 3,8 кв.м, кухні № 1-2
площею 10,1 кв.м, ванної № 1-3 площею 3,9
кв.м, жилої №1-4 площею 8,8 кв.м, жилої №1-5

площею 12,3 кв.м; квартиру № 5 загальною
площею 24,1 кв.м у складі приміщень:
коридору №5-1 площею 9,9 кв.м, санвузлу №
5-2 площею 2,6 кв.м, жилої № 5-3 площею 11,6
кв.м.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
направивши до суду замість себе
представника, який первісний позов з
урахуванням уточнень підтримав в
повному обсязі, просив суд про
задоволення первісного позову, проти
зустрічного позову заперечував та
просив відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
направивши до суду замість себе
представника, який проти первісного
позову заперечував, просив відмовити в
його задоволенні, зустрічний позов
підтримав та просив про задоволення
зустрічного позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, об'єктивно оцінивши
докази, які містяться в справі, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
на праві спільної часткової власності
34/100 частини житлового будинку, що
знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі продажу
частки житлового будинку від 6 грудня
2005 року (а.с. 9-10).

Згідно довідки КМБТІ від 17. 09. 2012 року, 1/4
частина вказаного житлового будинку
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину виданого Першою
Київською державною нотаріальною
конторою 04. 10. 1996 року р№ 22-538 (а.с. 11).

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 зокрема, експлікації
внутрішніх обмірів та розрахунків площ
приміщень вказаний будинок
складається з квартири 1, 4 та 5 (а.с. 5-8).

Вбачається, що між сторонами
склався порядок користування,
відповідно до якого ОСОБА_1
використовує квартиру № 4 в яку
входить: кухня площею 13,8 кв. м., та жила
площа 11,6 кв.м., що складає 28/100 часток
домоволодіння.

Решту частину домоволодіння
використовує ОСОБА_2

Відповідно до висновку експерта
судової будівельно-технічної
експертизи від 21. 06. 2013 року № 29/19-13, який
був проведений на підставі ухвали
Солом'янського районного суду м. Києва
від 04. 03. 2013 року, можливий наступний
варіант виділу в натурі спірного
домоволодіння (а.с. 81-88):

- ОСОБА_3 34/100 частин будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
квартиру №? 4 загальною площею 25,4 кв.м у
складі приміщень: кухні № 4-2 площею 13,8
кв.м та жилої № 4-3 площею 11,6 кв.м. з
врахуванням проведення відновлених
будівельних робіт до експлуатаційних
показників для квартир та здійснення
добудови для доведення загальної площі
не менше нормативної 30,0 кв. як для
однокімнатної;

- ОСОБА_2 66/100 частин будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
квартиру №?1 загальною площею 38,9 кв.м у
складі приміщень: коридору № 1-1 площею
3,8 кв.м, кухні № 1-2 площею 10,1 кв.м, ванної
№ 1-3 площею 3,9 кв.м, жилої № 1-4 площею 8,8
кв.м, жилої №1-5 площею 12,3 кв.м; квартиру
№ 5 загальною площею 24,1 кв.м у складі
приміщень: коридору №5-1 площею 9,9 кв.м,
санвузлу № 5-2 площею 2,6 кв.м, жилої № 5-3
площею 11,6 кв.м.

Згідно наявних в матеріалах справи
доказів, а також на підставі пояснень,
які були надані сторонами в процесу
розгляду справи вбачається, що
приміщення, про виділ яких заявлено
позов ОСОБА_4 (кухня 13,8 м2, житлова 11,6 м2 ),
відсутні в натурі (знищені).

Згідно ст. 323 ЦК України, ризик
випадкового знищення майна несе його
власник.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 346 Цивільного
кодексу України, право власності на
майно припиняється у разі знищення
майна.

Приміщення кухні 13,8 м2, житлової
кімнати 11,6 м2, про виділ яких заявлено
позов ОСОБА_4, є зруйнованими
(знищеними) і, відповідно, непридатними
для використання за функціональним
призначенням.

Такі неіснуючі приміщення не можуть
бути виділені в натурі.

Вбачається, що приміщення, про виділ
яких заявлено позов ОСОБА_4 (квартира №
4, що становила 34/100 частини будинку)
були знищені пожежею у 1996 році, у
вказаних приміщеннях відсутні стіни,
дах, перегородки тощо.

Також вбачається, що відновні
будівельні роботи як попередніми
співвласниками так і ОСОБА_1 належним
чином не проводилися, знищена пожежею
квартира № 4 (34/100 частини будинку) так і
не була відновлена.

В вищезазначеній частині будинку після
1996 року ніхто ніколи не проживав, лише
перепродавав наступному покупцю.

Згідно ст. 380 ЦК України, житловим
будинком є будівля капітального типу,
споруджена з дотриманням вимог,
встановлених законом, іншими
нормативно-правовими актами, і
призначена для постійного у ній
проживання.

Під час проведення будівельної
експертизи встановлено, що приміщення
квартири № 4 не використовується за її
функціональним призначенням.

Над приміщенням квартири відсутні
перекриття та горища, частково
відновлені стіни.

Приміщення № 4-2 і № 4-3 квартири № 4, які
мають бути виділені ОСОБА_1,
знаходяться в зруйнованому стані і
мають бути відновлені до
експлуатаційних показників.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_4
просить виділити йому об'єкт, який на
даний час не існує та буде створено
лише в майбутньому (добудова) після
проведення ним робіт по відновленню
зруйнованих приміщень до
експлуатаційних показників та
«добудови» до загальної площі, без
визначення будь-яких проектних
характеристик «добудови» та її місця
розташування на земельній ділянці, яка
перебуває у спільному користуванні
співвласників.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 04.10.1991
року, № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», у тих випадках, коли для
поділу необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
проводиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК).

Як вбачається з висновку експертизи,
для виділу ОСОБА_1 його частки,
необхідно 1) відновити зруйновані
приміщення 2) добудувати нову площу.

Позивачем за первісним позовом та його
представником не надано будь-яких
дозволів чи погоджень органів
архітектури та містобудування чи інших
уповноважених органів на «добудову»
нових приміщень (їх реконструкцію), не
надано проекту «добудови», не надано
погодження такого проекту з
уповноваженими органами та
співвласниками.

Також, згідно наявного в матеріалах
справи висновку експертизи вбачається,
що для виділу ОСОБА_1 його 34/100 частки
будинку, як окремої квартири у складі
приміщень кухні та житлової кімнат,
необхідно відновити ці зруйновані
приміщення кухні та кімнати до
експлуатаційних показників (провести
відновлювальні роботи по приведенню їх
до стану приданого до експлуатації), а
також у встановленому порядку
добудувати додаткові приміщення, які
необхідні для однокімнатної квартири.

Зважаючи на те, що приміщення ОСОБА_1 не
відбудовані, будь-яких дозволів,
проектів, погоджень на проведення
добудови ним до суду не надані, такі
обставини унеможливлюють виділення
ОСОБА_1 на даний час приміщень, зважаючи
на відсутність на даний час добудови
(реконструкції), дозвіл на які ОСОБА_1
наданий не був.

З огляду на наведене вище, позовні
вимоги ОСОБА_1 про виділ йому 34/100 частки
будинку, до складу якої входять
неіснуючі (знищені) приміщення, з
урахуванням неіснуючих «добудов»
невстановленого призначення,
суперечать чинному законодавству, в
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні первісного
позову в цій частині.

З урахуванням того, що суд дійшов до
висновку, про відмову в задоволенні
первісного позову в частині виділення
ОСОБА_1 34/100 частин будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд
також не вбачає підстав для
задоволення первісного позову в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрат на проведення судової
будівельно-технічної експертизи та
витрат на правову допомогу.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про виділ частки будинку в
натурі, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є
спільним та має двох співвласників
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вбачається, що ОСОБА_2 належить частка у
праві спільної власності на будинок, а
саме 1/4 частина житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого Першою
Київською державною нотаріальною
конторою 04. 10. 1996 року.

Співвласником житлового будинку
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, якому належить 34/100
часток будинку на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_5 06. 12. 2005
року за реєстровим № 1425.

Згідно технічного паспорту, будинок
складається з трьох квартир (№ 1, № 4, №
5) та має загальну площу 89,8 м.

За даними КМ БТІ, частка у праві
власності ОСОБА_2 на будинок фактично
складає 66/100.

Згідно порядку користування, що
склався між сторонами, ОСОБА_2
користується квартирами № 1 та № 5.

Квартира № 1 має загальну площу 38,9 кв.м
та складається з таких приміщень: 1-1
коридор 3,8 кв.м, 1-2 кухня 10,1 кв.м, 1-3 ванна
3,9 кв.м, 1-4 житлова 8,8 кв.м., 1-5 житлова 12,3
кв.м.

Квартира № 5 має загальну площу 24,1 кв.м
та складається з таких приміщень: 5-1
коридор 9,9 кв.м, 5-2 санвузол 2,6 кв.м, 5-3
житлова 11,6 кв.м.

ОСОБА_1, належить 34/100 часток будинку, що
становлять квартиру № 4 загальною
площею 25,4 кв.м та складається з
приміщень квартири № 4: кухня 13,8 кв.м,
житлова 11,6 кв.м.

Згідно ст., 319 ЦК України, власник
володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

На даний час ОСОБА_2, як співвласник
будинку, бажає виділити належну їй
частину будинку в натурі, з урахуванням
раніше встановленого порядку
користування будинком.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
21.06.2013 року, з технічної точки зору
можливо виділити в натурі ОСОБА_2 66/100
частин будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновку судової експертизи,
66/100 частин будинку, що підлягає
виділенню ОСОБА_2, складається з
наступних приміщень: квартира № 1
загальною площею 38,9 кв.м у складі
приміщень: коридору № 1-1 площею 3,8 кв.м,
кухні № 1-2 площею 10,1 кв.м, ванної № 1-3
площею 3,9 кв.м, жилої № 1-4 площею 8-8 кв.,
жилої № 1-5 площею 12,3 кв.м; квартира № 5
загальною площею 24,1 кв.м у складі
приміщень: коридору № 5-1 площею 9,9 кв.м,
санвузлу № 5-2 площею 2,6 кв., жилої № 5-3
площею 11,6 кв.м.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками на їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у спільній частковій власності.

Вбачається, що позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_2 бажає виділити свою
частину будинку в натурі, відповідно до
порядку користування, який склався між
сторонами.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з наведеного вище, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2
є обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

З урахуванням задоволення зустрічного
позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за доцільне
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
витрати по оплаті судового збору в сумі
700 грн.

З огляду на викладене та керуючись ст.
ст. 319, 323, 346, 358, 364, 380 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки
в натурі з спільної часткової
власності - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про виділ частки будинку в натурі -
задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 в натурі 66/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, що
складаються з квартир № 1 та № 5
загальною площею 63,0 м.2, а саме -
квартиру № 1 загальною площею 38,9 м.2 у
складі приміщень: коридору № 1-1 площею
3,8 м.2, кухні № 1-2 площею 10,1 м.2, ванної №
1-3 площею 3,9 м.2, жилої № 1-5 площею 12,3 м.2;
квартиру № 5 загальною площею 24,1 м.2 у
складі приміщень: коридору № 5-1 площею
9,9 м.2, санвузлу № 5-2 площею 2,6 м.2, жилої №
5-3 площею 11,6 м.2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 700
грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: