У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок злочину, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Львівської області від 25 вересня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним вище позовом,
посилаючись на те, що відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 9 вересня 2010 року у
коридорі підвалу житлового будинку
АДРЕСА_1 Львівської області, на ґрунті
особистих неприязних відносин вчинили
з нею сварку, під час якої умисно
причинили їй легкі тілесні ушкодження.
За вказане злочинне діяння відповідачі
були притягнуті до кримінальної
відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.
125 КК України. 22 березня 2013 року
кримінальну справу про обвинувачення
відповідачів у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
судом закрито у зв'язку із закінченням
строків давності. Таким чином,
відповідачі вважаються винними у
скоєнні злочину і повинні відшкодувати
завдану їх злочинними діями майнову та
моральну шкоду. Зазначає, що вказаними
злочинними діями їй заподіяна майнова
шкода у розмірі 974 грн 38 коп., яка
полягає у придбанні ліків та
медикаментів на лікування, а також у
послугах транспорту до м. Львова та
моральна шкода у розмірі 50 тис. грн, яка
полягає у спричиненні фізичного болю,
душевних стражданнях, переживанні
через ушкоджене здоров'я, тривалому
перебуванні у лікарській установі та
позбавленні можливості реалізації
своїх звичок та бажань тощо. У зв'язку
із відмовою відповідачів добровільно
відшкодувати завдану їй майнову та
моральну шкоду, вона вимушена
звертатися до суду із даним позовом.
Просила стягнути у солідарному порядку
з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свою
користь заподіяну внаслідок злочину
майнову шкоду у розмірі 974 грн 38 коп.,
моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн та
судові витрати у справі, які полягають
у оплаті послуг адвоката у розмірі 5
тис. грн.

Рішенням Сколівського районного суду
Львівської області від 5 грудня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
солідарному порядку на користь ОСОБА_4
15 962 грн 38 коп. У решті вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 25 вересня 2014 року
рішення районного суду скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 431 грн 19 коп. та
2 тис. грн моральної шкоди. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 431 грн 19 коп. та
2 тис. грн моральної шкоди. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення районного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про часткове задоволення позову з
підстав ст. ст. 1166,
1167 ЦК України, а також з урахуванням
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні
розміри компенсаційних витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» та
Порядку оплати праці адвокатів з
надання громадянам правової допомоги в
кримінальних провадженнях за рахунок
держави.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 25 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник