РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11420/14-ц

пр. № 2/759/4295/14

27 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарях Прохоренко К.М.,
Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом представника ОСОБА_1-ОСОБА_4 до
Київської міської ради, треті особи:
Головне управління юстиції у м. Києві,
ОСОБА_3 про відновлення строку
прийняття спадщини за заповітом,

в с т а н о
в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до Київської міської
ради про продовження строку для
прийняття спадщини на 3 місяці. При
цьому, посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_5, мати
позивача по справі. Будучи при житті,
спадкодавець не повідомила спадкоємця
про намір заповісти квартиру на рідну
сестру спадкоємця. Беручи до уваги те,
що спадкоємець та спадкодавець не
проживали разом та спадкоємець була
переконана в тому, що спадкодавець
заповіла квратиру сестрі спадкоємця,
останньою не було здійснено жодних дій
щодо оформлення спадщини після смерті
спадкодавця. Спадкоємець не
підтримувала сімейні відносини з
сестрою протягом тривалого часу. Про
те, що сестра не прийняла спадщину,
спадкоємець дізналась в 2004 р. У травні
2014 р. спадкоємець, переглядаючи старі
документи, випадково знайшла заповіт,
складений спадкодавцем 26.11.1993 р. на ім'я
ОСОБА_1 на квартиру по АДРЕСА_1. Майно,
вказане в заповіті, не знаходиться в
приватній власності та не перебуває у
власності держави.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Відповідач подав заяву про слухання
справи без участі його представника,
тому суд, враховуючи думку
представника позивача, матеріали та
обставини справи, вважає за можливе
вирішити без участі представника
відповідача спір.

Третя особа Головне управління юстиції
у м. Києві подала заяву про слухання
справи без участі її представника, тому
суд, враховуючи думку представника
позивача, матеріали та обставини
справи, вважає за можливе вирішити без
участі представника даної третьої
особи спір.

Притягнута до участі в справі в якості
третьої особи ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, належним чином
про час, місце слухання справи
повідомлялась, тому суд, враховуючи
думку представника позивача, матеріали
та обставини справи, вважає за можливе
вирішити без участі даної третьої
особи спір.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини справи,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що спірним
спадковим майном, яке належало на праві
приватної власності ОСОБА_5, є квартира
АДРЕСА_1. ОСОБА_5 заповіла свою квартиру
ОСОБА_6 по заповіту від 26.11.1993 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Двнадцятої Київської державної
нотаріальної контори. ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
ОСОБА_5 померла. Після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина, спадкоємцем
першої черги по закону є позивач по
справі та ОСОБА_3, як рідні доньки
померлої. Інших спадкоємців не має.
ОСОБА_1 в нотаріальний орган заяву про
прийняття спадщини по заповіту в
установлені законом
строки-шестимісячний термін не
подавала після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 в
нотаріальний орган заяву про прийняття
спадщини по закону в установлені
законом строки-шестимісячний термін
також не подавала після смерті ОСОБА_5
(а.с.4-6, 38).

Відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 р. Цивільний
Кодекс України застосовується до
цивільних відносин, що виникли після
набарання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

При відкритті спадщини діяв Цивільний
кодекс Української РСР від 18.07.1963 р.,
стаття 548 якого передбачала, що для
прийняття спадшиини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазанчені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Оскільки спадщина відкрилася до
набрання чинності ЦК України від 2004
року і строк на її прийняття закінчився
до 1 січня 2004 року, то спадкові
відносини в даному випадку регулюються
ЦК УРСР від 18.07.1963 р.

Згідно ст. 550 УРСР від 18.07.1963 р. строк для
прийняття спадщини, встановлений
статтею 549 цього Кодексу, може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.
Спадщина може бути прийнята після
закінчення зазначеного строку і без
звернення до суду при наявності згоди
на це всіх інших спадкоємців, які
прийняли спадщину. У цих випадках, якщо
спадкове майно було прийнято іншими
спадкоємцями або перейшло до держави,
спадкоємцеві, що пропустив зазначений
строк, передається лише те з належного
йому майна, яке збереглося в натурі, а
також кошти, виручені від реалізації
решти належного йому майна.

Ян роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 р. №7, особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 Цивільного кодексу України.

Суд прийшов до висновку, що знайшло
своє підтвердження в судовому
засіданні обґрунтування подавача
позову про правомірність позовних
вимог про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини в
порядку спадкоємства, бо ОСОБА_1 від
спадщини не відмовлялася після смерті
ОСОБА_5 Крім того, у суду не має даних
про те, що третя особа по справі ОСОБА_3
заявляла свої спадкові права, не має у
суду і доказів визнання спадщини
відумерлою, з боку відповідача
заперечень на позов не поступило.

Таким чином, є всі законні підстави для
задоволення позовних вимог в частині
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.
Додатковий строк для прийняття
спадщини ОСОБА_1 суд встановлює в три
місяця, враховуючи прохання подавача
позову, що є його правом, та діючи в
межах позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.548-550 ЦК України від 18 липня 1963
року, ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в
три місяця з дня вступу даного рішення
в законну силу для прийняття спадщини
по заповіту після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у розгляді срави, але були
відсутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційні скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копій цього рішення.

Суддя