АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/8215/13-ц 22-ц/774/663/К/14
Справа №212/8215/13-ц
інстанції - Кулігіна Т.Д.
Апеляційне провадження №22-ц/774/663/К/14
Категорія 26 ( ІІІ )
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Братіщевої
Л.А.

суддів:
Грищенко Н.М., Турік В.П.,

при секретарі:
Кузьміній Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача
ПАТ "Кривбасзалізорудком" - Мордвінкіна
Сергія В’ячеславовича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 07 лютого 2014 року за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха
Балка» та Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» про відшкодування моральної
шкоди, -

В С Т А Н
О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Суха Балка» та Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ
«Кривбасзалізорудком») і в
обґрунтування позову зазначив, що
працюючи тривалий час у підземних
умовах праці отримав професійне
захворювання.

Висновком МСЕК від 05.04.2012 р.
встановлено 20% втрати професійної
працездатності, та третя група
інвалідності, висновком МСЕК від 22.06.2012
року повторно встановлено ступінь
втрати професійної працездатності
безстроково.

Посилаючись на ці обставини
просив суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха
Балка» 114 700 грн. та з ПАТ
"Кривбасзалізорудком" 114 700 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 07
лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково, на його користь з
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Суха Балка» стягнуто 7 000 грн. та
з ПАТ «Кривбасзалізорудком» стягнуто
7 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди та на користь держави з
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Суха Балка» судовий збір в сумі
114,70 грн. та з ПАТ "Кривбасзалізорудком"
судовий збір в сумі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ПАТ "Кривбасзалізорудком" просить
рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
"Кривбасзалізорудком" про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 7000 грн. та стягнення на користь
держави судового збору у розмірі 114,70
грн. скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову позивачу у задоволенні
позовних вимог до ПАТ
"Кривбасзалізорудком" у повному обсязі.

Зокрема відповідач зазначає, що
судом першої інстанції не взято до
уваги, що позивач працював у шкідливих
умовах і на інших підприємствах, тому
ПАТ «Кривбасзалізрудком» не
відповідає за шкоду заподіяну іншими
підприємствами. Згідно ст..13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» позивач на
пільгових умовах вийшов на пенсію за
віком, таким чином, позивач є
непрацездатним в зв'язку з виходом на
пенсію, а не внаслідок професійного
захворювання. Факт заподіяння
моральних страждань не підтверджений
достовірними доказами; розмір
моральної шкоди не відповідає засадам
розумності, виваженості та
справедливості. Укладаючи трудовий
договір відповідно до ст.. 29 КЗпП
України позивачеві було роз'яснено під
підпис його права та обов'язки, про
умови праці, наявність на робочому
місці, на якому він буде працювати,
небезпечних і шкідливих виробничих
факторів, та можливі наслідки їх впливу
на здоров'я.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, заперечень
на неї та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ПАТ «Кривбасзалізорудком»
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 з 10.08.1987 року по 17.04.2012
рік працював на різних посадах у
підземних умовах праці.

04.01.2012 року рішенням ЛЕК
Українського науково-дослідного
інститут промислової медицини у ОСОБА_1
було встановлено професійне
захворювання - хронічне обструктивне
захворювання легень першої-другої
стадії (пиловий бронхіт першої-другої
стадії, емфізема легень 1-2 стадії) ЛН 1-2
стадії, нейросенсорна приглухуватість
1 стадії (з легким зниженням слуху).

Позивачу вперше встановлена
стійка втрата професійної
працездатності в розмірі 20 % по
вказаним захворюванням висновком МСЕК
від 05.04.2012 р., безстроково (а.с.19).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз'яснено, що
відповідно до статті 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) покладається на власника
або уповноважений ним орган незалежно
від форми власності, виду діяльності
чи галузевої належності.

Як вбачається з пункту 19 акту
розслідування професійного
захворювання № 1 від 14 лютого 2012 року
встановлено осіб, які порушили
законодавство про охорону праці, а саме
невиконання адміністрацією тресту
«Кривбасшахтопроходка», ШБУ ВАТ «Євраз
СухаБалка», ШБУ ВАТ і
ПАТ«Кривбасзалізорудком» вимог ст.153
КЗпП України та ст.13 Закону України
«Про охорону праці».

Конституційний Суд України в
абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008
(справа про страхові виплати), зазначив,
що саме право громадян на
відшкодування моральної шкоди не
порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України
(для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України
(для членів сімей потерпілих) їм надано
право відшкодовувати моральну шкоду за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу (роботодавця).

Як зазначалося вище, вперше
втрату професійної працездатності по
професійному захворюванню позивачу у
розмірі 20 % було встановлено 05 квітня 2012
року, що підтверджується висновком
МСЕК, отже саме з цього часу у позивача
виникло право на відшкодування з
відповідача моральної шкоди.

Також спростовуються й доводи
відповідача щодо відсутності підстав
відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди,
оскільки, факт заподіяння такої шкоди у
зв'язку з отриманим ним професійними
захворюваннями встановлений в
судовому засіданні. Так, позивач
постійно втомлюється, відчуває
запаморочення при цьому у нього
виникають приступи задухи, що вимагає
додаткових зусиль для організації його
життя.

Однак, колегія суддів вважає, що
розмір моральної шкоди, що підлягає
стягненню на користь позивача,
визначений судом без урахування
роз'яснень п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від
31.03.1995р. з подальшими змінами,
відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних,
душевних, психічних і фізичних
страждань, яких зазнав позивач,
характеру немайнових витрат (їх
тривалості, можливості відновлення) з
урахуванням в кожному конкретному
випадку, ступеня вини відповідача та
інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір
моральної шкоди, визначеної судом
першої інстанції, є завищеним.

За таких обставин, колегія суддів,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, й,
беручи до уваги конкретні обставини по
справі, моральні страждання позивача,
істотність вимушених змін у його
життєвих стосунках, вважає необхідним
змінити рішення суду в частині
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 7000 (семи
тисяч) грн., зменшивши розмір моральної
шкоди, стягнутої з Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» на користь
ОСОБА_1 з 7 000 (семи тисяч) грн. до 5000
(п'яти тисяч) грн.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними, оскільки
спростовуються матеріалами справи і
висновками суду і не можуть бути
підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 07
лютого 2014 року в частині стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на користь ОСОБА_1 у відшкодування
моральної шкоди 7000 (семи тисяч) грн.
змінити, зменшити розмір моральної
шкоди, стягнутої з Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» на користь
ОСОБА_1 з 7 000 (семи тисяч) грн. до 5000
(п'яти тисяч) грн.

В частині стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
114,70 грн. на користь держави залишити
без змін.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: