У Х В А Л А

02 грудня 2014 року

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:           головуючого судді
– Черновського Г.В.,

при
секретарі – Шнейдеріс А.С.,

за участю:           скаржника –
ОСОБА_1,

заінте
ресованих осіб – ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Жовтневого
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_4,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, –

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_4, зазначивши
заінтересованими особами ОСОБА_2,
ОСОБА_3 (а. с. 1-4).

В обґрунтування скарги скаржник
посилалась на те, що на підставі вироку
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23 травня 2013 року,
яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано
винними у вчиненні по відношенню до
ОСОБА_1 кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а
також на підставі ухвали апеляційного
суду Дніпропетровської області від 01
жовтня 2013 року, якою було присуджено
солідарне стягнення з заінтересованих
осіб на користь скаржниці 3 000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська 08 жовтня 2013 року були
видані відповідні виконавчі листи. За
виконавчим листом, боржником за яким є
ОСОБА_3, державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ постановою № 41117063 від 11 грудня 2013
року було відкрито виконавче
провадження. Проте, 18 серпня 2014 року
даним державним виконавцем була
винесена постанова про повернення
виконавчого документу стягувачеві на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження». Оскільки вимоги
зазначеного виконавчого листа не були
виконані, ОСОБА_1 просила суд поновити
їй строк для звернення до суду з даною
скаргою; визнати дії державного
виконавця Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_4 щодо
повернення стягувачеві виконавчого
листа № 201/5129/13-к від 08 жовтня 2013 року
щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 3 000,00 грн. неправомірними;
зобов’язати державного виконавця
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4
прийняти виконавчий лист № 201/5129/13-к,
виданий Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська 08 жовтня 2013 року та
виконати належні дії відповідно до ЗУ
«Про виконавче провадження» (а. с. 1-4).

У судовому засіданні скаржниця доводи
викладені у скарзі підтримала та
наполягала на її задоволенні у повному
обсязі.

Суб’єкт оскарження у судове засідання
не з’явився, свого представника для
участі в розгляді даної скарги не
направив, про час, дату та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним (а. с. 25), надіслав
на адресу суду письмові заперечення
проти скарги, в яких посилався на
дотримання останнім вимог чинного
законодавства України при винесенні
спірної постанови, у зв’язку з чим
просив суд відмовити у задоволенні
скарги (а. с. 26-28).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні просив суд відмовити у
задоволенні скарги, при цьому зазначив,
що виконав самостійно вимоги
виконавчого листа щодо нього,
сплативши на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1 500,00
грн.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому
засіданні просив суд скаргу
задовольнити.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали
участь у судовому розгляді даної
скарги, дослідивши матеріали скарги,
суд приходить до висновку щодо
можливості задоволення скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, вироком Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
23 травня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
визнано винними у вчиненні по
відношенню до ОСОБА_1 кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125
КК України (а. с. 5).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 жовтня
2013 року було присуджено до солідарного
стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 3 000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди (а. с. 6-7).

На підставі вказаної ухвали суду
апеляційної інстанції 08 жовтня 2013 року
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська були видані
виконавчі листи за № 201/5129/13-к щодо
солідарного стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн.,
боржниками за якими є відповідно
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 8, 9).

Судом було встановлено, що на виконання
виконавчого листа № 201/5129/13-к від 08
жовтня 2013 року, боржником за яким є
ОСОБА_3, постановою державного
виконавця Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_4 від 11 грудня
2013 року за було відкрито виконавче
провадження № 41117063 (а. с. 10).

З копій документів, доданих державним
виконавцем Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ до заперечень
проти скарги, вбачається, що постановою
від 24 січня 2014 року було накладено
арешт на майно боржника ОСОБА_3 та
оголошено заборону на його відчуження
(а. с. 30), 15 травня 2014 року складений акт
про те, що ОСОБА_3 не було виявлено за
адресою, вказаною у відповідному
виконавчому листі, а саме: м.
Дніпропетровськ, пр. Героїв, 30/30 (а. с. 34).

18 серпня 2014 року державним виконавцем
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4
була винесена постанова про повернення
вказаного виконавчого документу
стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ
«Про виконавче провадження» (а. с. 14).

Відповідно до статті 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Частиною 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче
провадження» копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі – документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Оскільки суб’єктом оскарження не було
надано суду доказів на підтвердження
належного виконання вимог ч. 1 ст. 31 ЗУ
«Про виконавче провадження», як і
доказів отримання ОСОБА_1 копії
постанови про повернення їй
виконавчого документу, суд вважає
причини пропуску скаржницею строку на
звернення до суду з даною скаргою
поважними, у зв’язку з чим такий строк
підлягає поновленню.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру – у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії;
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» (на підставі
якого був повернутий виконавчий лист)
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника –
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника – фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

З огляду на вищевикладене, та приймаючи
до уваги, що суб’єктом оскарження був
повернутий стягувачу ОСОБА_1
виконавчий лист без виконання всіх
вимог ЗУ «Про виконавче провадження»
щодо примусового виконання
виконавчого документу, а також
враховуючи, що боржник за даним
виконавчим провадженням ОСОБА_3
з’явився до суду, отримавши судову
повістку з викликом у судове засідання,
яка була направлена за адресою,
вказаною у виконавчому листі, суд
приходить до висновку про
неправомірність винесення державним
виконавцем постанови про повернення
стягувачеві виконавчого документу у
зв’язку із неможливістю встановлення
особи боржника та місця його
проживання.

У зв’язку з викладеним, а також
враховуючи, що сам ОСОБА_3 у судовому
засіданні просив скаргу задовольнити,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість даної скарги та
можливість її задоволення у повному
обсязі.

Крім того, роблячи такий висновок суд
також виходить з того, що посилання
державного виконавця в тексті
оскаржуваної постанови на отримання
відповідей від органів, які здійснюють
реєстрацію майна, щодо відсутності
зареєстрованих прав власності ОСОБА_3
на те чи інше майно, не знайшли
підтвердження в ході судового розгляду
даної скарги, оскільки з документів,
наданих державним виконавцем (а. с. 31, 32)
не можливо встановити зазначене
останнім.

Також державним виконавцем не було
надано суду доказів на підтвердження
отримання виклику до Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ (а. с. 33)
боржником ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 208, 210-218, 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу – задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4 про
повернення стягувачеві за виконавчим
провадження № 41117063 виконавчого листа
№ 201/5129/13-к від 08 жовтня 2013 року щодо
солідарного стягнення з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 3 000,00 грн. – неправомірними.

Зобов’язати державного виконавця
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4
прийняти виконавчий лист № 201/5129/13-к,
виданий Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська 08 жовтня 2013 року щодо
боржника ОСОБА_3 та виконати належні
дії відповідно до ЗУ «Про виконавче
провадження».

В порядку розподілу судових витрат
стягнути з Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на користь держави
121,80 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено у
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий
суддя:

Г.В. Черновськой