У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом про
визнання договору у частині недійсним
та припинення дії, що порушує право за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернулось до суду з даним
позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 1 вересня 2006
року між АКБ «Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № CL-001/418/2006,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 24 721, 39
доларів США зі сплатою фіксованої
процентної ставки у розмірі 12,49 % річних
та плаваючою процентною ставкою
фіксований відсоток +FIDR строком до 1
вересня 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 1 вересня 2006
року між банком та позичальником
укладено договір застави № РCL-001/418/2006
транспортного засобу, предметом якого
є автомобіль марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1.

28 січня 2009 року між сторонами укладено
додатковий договір № 1 до кредитного
договору, за умовами якого затверджено
графік здійснення платежів в новій
редакції.

1 квітня 2010 року між сторонами укладено
додатковий договір № 2 до кредитного
договору, яким викладено графік
погашення платежів в новій редакції.

1 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_4 укладено додатковий договір № 3
до кредитного договору, яким сторони
встановили, що на період з 1 грудня 2010
року по 1 березня 2011 року для розрахунку
процентів за користування кредитом
буде використовуватись фіксована
ставка в розмірі 12,49 % річних, з 1 березня
2011 року - 12,50 % річних та встановлено
новий графік платежів за кредитним
договором.

Посилаючись на те, що відповідач
належним чином не виконувала
зобов'язань за кредитним договором, у
зв'язку з чим станом на 1 квітня
2013 року утворилась заборгованість за
кредитним договором у розмірі 188
409 гривень 55 копійок, яка складається з:
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 4740,78 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 37 893
гривні 05 копійок та пені у розмірі 150 516
гривень 50 копійок, позивач,
зменшивши позовні вимоги, просив суд
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по пені за несвоєчасне
виконання умов договору за період з 26
липня 2012 року по 19 червня 2013 року у
розмірі 122 577 гривень 69 копійок.

У грудні 2013 року представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом, в обгрунтування якого
зазначив, що п. 3.1.1 кредитного договору,
яким передбачено сплату пені у розмірі
1% від суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання за кожен день прострочки,
суперечить вимогам Закону України «Про
захист прав споживачів».

Крім того, зазначив, що обов'язковою
умовою надання кредиту була застава
рухомого майна, а оскільки ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» не бажає
добровільно вивести спірний
автомобіль із застави, що позбавляє
ОСОБА_4 права на розпорядження
транспортним засобом, просив суд
визнати недійсним п. 3.1.1 кредитного
договору та припинити дію, що порушує
право, зобов'язавши ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» внести до Єдиного реєстру
обтяжень рухомого майна відомості про
скасування обтяження транспортного
засобу - автомобіля марки «Peugeot» д.н.з.
НОМЕР_1.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 22 травня 2014 року позов
задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за договором кредиту в
розмірі 122 577 гривень 59
копійок.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
16 вересня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4
на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» заборгованості за договором
кредиту змінено, зменшено суму
заборгованості з 122 577 гривень 59 копійок
до 30 000 гривень, судовий збір з 1884 гривні
10 копійок до 300 гривень.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
закрити провадження у справі,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в частині визнання недійсним
пункту кредитного договору і
припинення дії, що порушує право,
апеляційний суд правильно погодився з
висновком суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_4 не надано доказів на
підтвердження зустрічних позовних
вимог.

Оскільки відповідачем не виконані
зобов'язання за кредитним договором в
повному обсязі та наявна
заборгованість, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для внесення відомостей про
скасування обтяження транспортного
засобу.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд з
урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України,
дійшов обґрунтованого висновку про
зменшення розміру пені.

Оскільки доводи касаційних скарг не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України
як підстави для скасування рішень,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.

Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.