АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2218/1708/09
Провадження №22-ц/792/619/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Гриньовій А.М.

за участю: заявниці - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Другого міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 січня 2014
року по справі за скаргою ОСОБА_1 про
визнання незаконними дій державного
виконавця щодо накладення арешту на
квартиру, визнання незаконною та
скасування постанови державного
виконавця

встановила:

В листопаді 2013 року заявниця ОСОБА_1
звернулась до суду з скаргою в якій
просила визнати незаконним дії
державного виконавця щодо накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1; визнати
незаконною та скасувати постанову
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції від 02.06.2009 року. В
обґрунтування своїх вимог вказала, що
30.04.2009 року вона придбала квартиру
АДРЕСА_1. Однак, при оформленні
документів на відчуження квартири
12.11.2013 року їй стало відомо про те, що
02.06.2009 року постановою державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Хоркавого A.B. було накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Хмельницького міськорайонного
суду Хмельницької області від 23 січня
2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено та
визнано незаконними дії державного
виконавця щодо накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1; визнано незаконною
та скасовано постанову державного
виконавця Першого міського відділу
ДВС Хмельницького міськрайонного
управління юстиції

________________________________________________________________________
________

Головуюча в першій інстанції - Сарбей
В.Л.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія: ухвала

Хоркавого А.В. від 02.06.2009 року.

В апеляційній скарзі представник
Другого міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
просить ухвалу скасувати та винести
ухвалу, якою в задоволенні вимог ОСОБА_1
відмовити, посилаючись на порушення
норм процесуального права. Представник
апелянта зазначає, що в ухвалі суду не
зазначено у чому саме полягає
неправомірність накладеного арешту.
Оскільки порушень під час накладення
арешту державним виконавцем допущено
не було, апелянт вважає що відсутні
підстави для визнання протиправними
дій державного виконавця при винесенні
постанови про арешт на квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримала.

Представник заінтересованої особи -
Другого міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
повідомлений належним чином про час і
місце слухання справи, у судове
засідання не з'явився, причини неявки
не повідомив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
державного виконавця щодо винесення
постанови про арешт квартири боржника
та оголошення заборони на його
відчуження є незаконними, а тому
вказана постанова підлягає скасуванню,
оскільки на момент винесення вказаної
постанови ОСОБА_1 була власником
квартири.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна.

Заслухавши учасника процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 01.04.2009 року
стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Хмельницького, та з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки
м.Хмельницького, на користь ОСОБА_7
аліменти на утримання ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини від
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 15 січня 2009 року і до досягнення
дитиною повноліття.

05.05.2009 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Хмельницького міського управління
юстиції на підставі виконавчого листа
про стягнення аліментів з ОСОБА_5,
ОСОБА_7 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

13.04.2009 року між ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_11 та ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції від 02.06.2009 року при
примусовому виконанні виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6
аліментів на користь ОСОБА_7 накладено
арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_5

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до статті 383 ЦПК, частини
першої статті 12, частини четвертої
статті 82 Закону України «Про виконавче
провадження» право на оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК,
мають лише сторони виконавчого
провадження, якщо вважають, що порушено
їх права чи свободи. При цьому вони
набувають процесуального статусу
заявника.

На підставі статті 8 Закону України
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Згідно із ч.1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах»
передбачено, що вимоги інших осіб щодо
належності їм, а не боржникові майна, на
яке накладено арешт, вирішуються
шляхом пред'явлення ними відповідно до
правил судової юрисдикції позову до
боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт, про визнання права
власності на це майно і зняття з нього
арешту. У такому ж порядку
розглядаються вимоги осіб, які не є
власниками майна, але володіють ним на
законних підставах. Орган державної
виконавчої служби у відповідних
випадках може бути залученим судом до
участі у справі як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи те, що ОСОБА_1 не є особою,
якій надано право на оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця, в задоволенні її
скарги слід відмовити. При цьому ОСОБА_1
не позбавлена можливості звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на квартиру і зняття з неї
арешту.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Другого міського
відділу державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції задовольнити
частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 23 січня
2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні скарги
ОСОБА_1 про визнання незаконними дій
державного виконавця щодо накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, визнання
незаконною та скасування постанови
державного виконавця про арешт
нерухомого майна боржника та заборону
його відчуження від 2 червня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду
Т.В.Спірідонова