У х в а л а

іменем україни

03 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної
Т.О.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 18 липня 2011
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 09 жовтня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що з ОСОБА_5
вона зареєструвала шлюб 08 лютого 1997
року оскільки між ними виникали
постійні безпідставні сварки і
непорозуміння. Відповідач залишив
сім'ю, проживає окремо, вони не
спілкуються і не проживають спільним
сімейним подружнім життям більше 5
років. На даний час між ними ведення
спільного господарства та сумісне
проживання припинено. Примирення між
ними не можливе, а тому просила шлюб між
ними розірвати.

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 18 липня 2011
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 09 жовтня 2014 року, позов
задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 08
лютого 1997 року, зареєстрованого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Свалявського
районного управління юстиції
Закарпатської області № 11 розірвано.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
передбачених ст. ст. 24, 112 СК України
підстав для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 18 липня 2011
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 09 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана