Провадження № 2-4077/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко
В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» про зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача ПАТ
«Брокбізнесбанк», який обґрунтовує
тим, що 07.08.2012 між ним та відповідачем
укладено договір про відкриття
банківських рахунків фізичній особі та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування №065110/011-02, відповідно до
умов якого банк відкрив позивачу
поточний рахунок НОМЕР_1, та
зобов'язався своєчасно здійснювати
розрахункові та касові операції
відповідно до норм чинного
законодавства України та
нормативно-правових актів
Національного банку України і
внутрішніх документів банку. 25.03.2014
позивач звернувся до відповідача із
заявою в якій просив закрити
зазначений поточний рахунок та
здійснити перерахування залишок
коштів на рахунок НОМЕР_2 в ПАТ
«Укрсоцбанк». Однак відповідач в
порушення умов договору та вимог
чинного законодавства доручення
позивача не виконав. Згідно виписки по
особовому рахунку НОМЕР_1 за період з
01.01.2012 по 28.04.2014 залишок коштів складає
2255874,43 грн. Зважаючи, що відповідач в
добровільному порядку доручення
позивача не виконує, останній просить
суд на підставі ст. 15, 16, 1066 ЦК України
зобов'язати його виконати вказаний
обов'язок в натурі. Крім того просить
стягнути на підставі ст. 625 ЦК України
три відсотки річних за невиконання
грошового зобов'язання в сумі 11866,51 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на його необґрунтованість
та незаконність заявлених вимог.
Зокрема, представник відповідача
вказав, що на час звернення позивача з
заявою про перерахування коштів, а
саме, з 03.03.2014 по 02.06.2014 в АТ
«Брокбізнесбанк» запроваджено
тимчасову адміністрацію, наказом якої
від 03.03.2014 №242 встановлено, що з 03.03.2014 АТ
«Брокбізнесбанк» заборонено
здійснювати будь-які видаткові
операції. З 11.06.2014 у АТ «Брокбізнесбанк»
відкликано ліцензію та розпочато
процедуру ліквідації. Підстави для
відшкодування вкладу Фондом
гарантування вкладів фізичних осіб
позивачу відсутні, оскільки гарантії
Фонду не поширюються на вклади у
банківських металах, в той час як на
рахунку НОМЕР_1 вклад позивача
обліковується у золоті. Представник
відповідача вважає, що вимоги позивача
мають бути задоволені в порядку
черговості визначеної ст. 52 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб». Крім того,
згідно положень ст.ст. 36, 46 вказаного
закону під час тимчасової
адміністрації та при ліквідації банку
не здійснюється нарахування
фінансових санкцій, в тому числі 3%
річних, а тому представник відповідача
просив відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2012 між ОСОБА_1
як клієнтом та ПАТ «Брокбізнесбанк»
укладено договір про відкриття
банківських рахунків фізичній особі та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування №065110/011-02, відповідно до
умов якого банк відкрив позивачу
поточний рахунок НОМЕР_1, та
зобов'язався забезпечити збереження
коштів клієнта на рахунку, своєчасно
здійснювати розрахункові та касові
операції відповідно до норм чинного
законодавства України та
нормативно-правових актів
Національного банку України і
внутрішніх документів банку.

Згідно частини першої статті 1066 ЦК
України, за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до частини першої та
третьої статті 1068 ЦК України, банк
зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням
клієнта видати або перерахувати з його
рахунка грошові кошти в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не передбачений договором
банківського рахунка або законом.

25.03.2014 позивач звернувся до відповідача
із заявою в якій просив закрити
поточний рахунок НОМЕР_1 та здійснити
перерахування залишку коштів на
рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно виписки по особовому рахунку
НОМЕР_1 за період з 01.01.2012 по 28.04.2014
слідує, що останній відкритий у
банківському металі - золоті, залишок
коштів згідно курсу НБУ на 10.08.2012 в
еквіваленті складає 2255874,43 грн.

Стаття 1074 ЦК України визначає, що
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Так, Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
від 23.02.2012 №4452-VI, передбачено обмеження
прав клієнта щодо розпоряджання
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, у разі застосування до
неплатоспроможних банків процедури
виведення з ринку і ліквідації.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону
визначено, що тимчасова адміністрація -
процедура виведення банку з ринку, що
запроваджується Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд)
стосовно неплатоспроможного банку в
порядку, встановленому цим Законом, а
відповідно до пункту 6 статті 2 Закону
ліквідація банку - це процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Правління Національного
банку України від 28.02.2014 №107 АТ
«Брокбізнесбанк» віднесено до
категорії неплатоспроможних.

Частиною першою статті 34 Закону №4452-VI
передбачено, що вказана обставина є
підставою для здійснення тимчасової
адміністрації в банку Фондом.

Відповідно частини третьої статті 34
Закону№4452-VI, рішенням виконавчої
дирекції Фонду від 28.02.2014 №9
запроваджено тимчасову адміністрацію
в ПАТ «Брокбізнесбанк» строком з 03.03.2014
по 02.06.2014, призначено уповноважену
особу Фонду за тимчасову адміністрацію
в АТ «Брокбізнесбанк» - Куренного О.В.

Наслідки запровадження тимчасової
адміністрації визначені статтею 36
Закону№4452-VI.

Згідно положень пунктів першого,
третього частини п'ятої вказаної
статті, під час тимчасової
адміністрації не здійснюється
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку, нарахування
неустойки (штрафів, пені), інших
фінансових (економічних) санкцій за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
зобов'язань перед кредиторами, у тому
числі не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошових зобов'язань банку.

Крім того, наказом уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ
«Брокбізнесбанк» Куренним О.В. від
03.03.2014 №248, з 03.03.201 в ПАТ
«Брокбізнесбанк» заборонено
здійснювати будь-які видаткові
банківські операції, зокрема, видачу
готівкових коштів на будь-які цілі за
рахунками юридичних та фізичних осіб,
перерахування безготівкових коштів на
будь-які цілі за рахунками юридичних та
фізичних осіб, крім платежів на користь
ПАТ «Брокбізнесбанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від
03.06.2014 №42, продовжено повноваження
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
Куренного О.В. на тимчасову
адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк» з
03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення
НБУ про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію АТ
«Брокбізнесбанк».

Постановою Правління НБУ від 10.06.2014 №339
прийнято рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію АТ
«Брокбізнесбанк».

Відповідно до частини четвертої статті
44 Закону№4452-VI, рішенням виконавчої
дирекції Фонду від 11.06.2014 №45 розпочато
ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» з
відшкодуванням з боку Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
коштів за вкладами з 11.06.2014, призначено
уповноважену особу Фонду на ліквідацію
ПАТ «Брокбізнесбанк» Куренного О.В. на
період з 11.06.2014 по 10.06.2015 включно.

Згідно положень пункту четвертого
частини другої ст. 46 Закону №4452-VI, з дня
призначення уповноваженої особи Фонду
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку.

Пунктом четвертим частини першої ст. 48
Закону №4452-VI до повноважень
уповноваженої особи Фонду з дня свого
призначення віднесено складання
реєстру акцептованих вимог кредиторів
(внесення змін до нього) та здійснення
заходів щодо задоволення вимог
кредиторів.

Згідно частини першої ст. 49 Закону
№4452-VI уповноважена особа Фонду
припиняє приймання вимог кредиторів
після закінчення 30 днів з дня
опублікування відомостей відповідно
до частини другої статті 45 цього
Закону.

Частиною шостою вказаної статті
визначено, що уповноважена особа Фонду
не має права здійснювати задоволення
вимог кредиторів до затвердження
реєстру акцептованих вимог кредиторів,
за виключенням погашення за
погодженням з виконавчою дирекцією
Фонду вимог за правочинами, що
забезпечують проведення ліквідаційної
процедури.

З огляду на вище викладене, вбачається,
що після запровадження 03.03.2014
тимчасової адміністрації в АТ
«Брокбізнесбанк» право позивача як
кредитора за договором про відкриття
банківських рахунків фізичній особі та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування №065110/011-02 було обмежене
в силу положень пункту першого частини
п'ятої ст. 36 Закону №4452-VI, так само як і
після початку ліквідаційної ситуації в
силу положень частини шостої ст. 49
вказаного закону.

Також в силу положень пункту третього
частини п'ятої ст. 36, пункту четвертого
частини другої ст. 46 Закону №4452-VI
позивач як кредитор, невправі
нараховувати 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Разом з цим Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» визначено спеціальний порядок
пред'явлення кредиторами вимог до
банку, відносно якого здійснюється
ліквідаційна процедура.

Зокрема, ст. 49 вказаного закону
передбачає включення акцептованих
вимог кредиторів до відповідного
реєстру, ст. 52 визначає черговість та
порядок задоволення вимог до банку.

Таким чином враховуючи, що заяву про
закриття поточного рахунку НОМЕР_1 та
здійснення перерахування залишку
коштів позивачем подано під час
здійснення тимчасової адміністрації в
АТ «Брокбізнесбанк», суд приходить до
висновку, що реалізація права
останнього на розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його рахунку
має бути здійснена в порядку
визначеному Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб».

Виходячи з встановлених судом
обставин, підстав та предмету позову,
суд вважає, що в задоволенні вимог
позивача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
ст.ст. 3, 14-16, 1066, 1068, 1074 ЦК України, ст.ст. 5,
6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» про зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення суми -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: