У Х В А Л А

01 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Ступак О.В.,

Завгородньої І.М., Юровської
Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього про стягнення коштів у
рахунок відшкодування шкоди,
заподіяною здоров'ю,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, в якому
просив суд ухвалити рішення, яким
стягнути із відповідача на свою
користь 105 982 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14
лютого 1974 року ОСОБА_3 в результаті
нещасного випадку отримав виробничу
травму і йому було встановлено першу
групу інвалідності довічно. Нещасний
випадок стався з вини БУ-2 тресту
«Київміськбуд-1», який був підрозділом
тресту «Київміськбуд-1»,
правонаступником якого є ПАТ трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього. Обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої здоров'ю
ОСОБА_3, покладено на відповідача, що
підтверджується рішеннями судів, які
набрали законної сили, зокрема,
рішенням Ленінградського районного
суду м. Києва від 18 лютого 1980 року у
справі № 2-305/1980 р., ухвалою
Ленінградського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 1996 року у справі
№ 23020/1996 р., рішенням Ватутінського
районного суду м. Києва від 04 червня 1997
року у цивільній справі №
2-1209/1997 р., рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 11 березня
2005 року № 2-809/2005 р.

ОСОБА_3 посилається на те, що він
потребує щорічного
санаторно-курортного лікування у
літній період у Криму у санаторії
спинального профілю, зокрема у ДП
«Спеціалізований спинальний санаторій
ім. академіка М.Н. Бурденка», однак
відповідач відмовляється добровільно
забезпечувати його
санаторно-курортними путівками.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28 березня 2014 року
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_3 Стягнуто з ПАТ трест
«Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього на користь ОСОБА_3
витрати на оплату вартості путівки на
одну особу для санаторно-курортного
лікування за 2014 рік у розмірі 28 556 грн.
У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
04 червня 2014 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 28 березня 2014
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3
залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення
апеляційного суду м. Києва від 04 червня
2014 року залишено без змін.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353‒?360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні
обставини даної справи та справ, в яких
постановлено зазначені ухвали, є
різними, то наведені заявником доводи
не містять ознак неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
трест «Київміськбуд-1» імені М.П.
Загороднього про стягнення коштів у
рахунок відшкодування шкоди,
заподіяною здоров'ю, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: М.В. Дем'яносов

І.М.
Завгородня

О.В. Ступак

Г.В.
Юровська