У х в а л а

іменем україни

5 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє
в інтересах ОСОБА_4, на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 23 липня 2014 року та
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» на
рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 12 червня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 23 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12 червня 2014 року позов
задоволено частково.

У задоволенні позову про стягнення
заборгованості із ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Мегабанк» 303 тис. 108 грн. 17 коп., що
складається із: заборгованості за
кредитом у розмірі 21 592, 58 доларів США,
що еквівалентно 253 тис. 290 грн. 90 коп.;
заборгованості по відсоткам у розмірі 2
702, 55 доларів США, що еквівалентно
31 тис. 702 грн. 15 коп.;
штрафу за несвоєчасну сплату кредиту у
розмірі 2 тис. 617 грн. 44 коп.; штрафу за
несвоєчасну сплату відсотків у сумі 600
грн.; штрафу за невиконання умов
договору щодо страхування життя у
розмірі 7 тис. 448 грн. 84 коп.; штрафу за
невиконання умов договору щодо надання
документів про фінансовий стан у
розмірі 7 тис. 448 грн. 84 коп.

У задоволенні вимог про стягнення пені
відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Мегабанк» штраф за порушення умов
іпотечного договору щодо страхування
предмета іпотеки у розмірі 16 тис. 242 грн.
30 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 23 липня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині вирішення позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, крім пені, штрафу за
іпотечним договором, а також розподілу
судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором №191В/2007 від 13 липня
2007 року станом на 22 травня 2014 року у
сумі 375 тис. 432 грн. 81 коп., яка
складається із: заборгованості за
кредитом у розмірі 21 592, 58 доларів США,
що еквівалентно 253 тис. 290 грн. 90 коп.;
заборгованості по сплаті відсотків у
сумі 2 702, 55 доларів США, що еквівалентно
31 тис. 702 грн. 15 коп.; штрафів на загальну
суму 90 тис. 439 грн. 76 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Мегабанк» штраф за невиконання
обов'язку щодо страхування предмету
іпотеки за іпотечним договором від 13
липня 2007 року у сумі 32 тис. 484 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Мегабанк» судовий збір у розмірі 5 тис.
481 грн.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_4, просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на порушення ним норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ПАТ «Мегабанк»
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи скарг та зміст оскаржуваних
судових рішень не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. 338 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Наведені в касаційних скаргах доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, касаційні скарги на
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12 червня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 23 липня 2014
року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_4, та публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12 червня 2014 року, в
незмінній частині, та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 23 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.А. ГорелкінаІ.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко