Головуючий суду 1 інстанції - Карпенко
Доповідач - Околот Г.М.
Справа № 406/9703/13
Провадження № 22ц/782/93/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого - судді Околота Г.М.,

суддів -
Коротенка Є.В., Туренка С.І.,

при секретарі -
Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Алчевського міського суду
Луганської області від 23 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»
про стягнення безпідставно стягнутих
сум ,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом , мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є вдовою учасника
війни , у зав'язку з чим на підставі
Закону України « Про статус ветеранів
війни, гарантії іх соціального
захисту» має право на звільнення від
сплати податку на доходи фізичних осіб.
Посилаючись на те, що відповідач у
супереч вимогам вказаного Закону, з
травня 2010 року по квітень 2013 року
утримував з її заробітку податок ,
просила стягнути з відповідача
безпідставно утриманий з її
заробітної плати податок на доходи
фізичних осіб у сумі 10934,39 грн.

Ухвалою Алчевського міського суду
Луганської області від 23 грудня 2013
року провадження по справі закрито на
підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України ,
оскільки справа не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства. ( а.с. 44)

Не погодившись із ухвалою суду,ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу в якій
просить скасувати ухвалу суду у
зв'язку із тим, що вона винесена з
порушення норм матеріального і
процесуального права та повернути
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає , з таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження по справі, суд першої
інстанції виходив з того, що позовна
заява ОСОБА_2 не підлягає розглядові в
судах в порядку цивільного
судочинства, оскільки остання
звернулася до суду із вимогами до
відповідача як до податкового агента-
юридичної особи, яка уповноважена
здійснювати владні управлінські
функції, а саме нараховувати,
утримувати і зараховувати до бюджету
податок із заробітної плати, а сам спір
виник із публічно-правових податкових
відносин , тому відноситься до
юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Частина 1 ст. 15 ЦПК України передбачає,
що суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин
та інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
безпідставно утриманого із заробітної
плати податку на доходи фізичних осіб
за період з травня 2010 року по квітень
2013 року.

Відповідно до ст.ст. 1, 17, 20 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (який діяв до 01.01.2011 року)
, особою уповноваженою державою
здійснювати нарахування, утримання та
сплату податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є продавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку, і який, як податковий
агент, несе фінансову відповідальність
за порушення правил нарахування,
утримання та сплати до бюджету податку
з доходів платника податку.

Відповідно до п. 168.3 ст. 168 ПК України (
який діє з 01.01.2011 року), носієм
податкових обов'язків, пов'язаних з
утриманням та перерахуванням до
Державного бюджету податку від імені
та за рахунок фізичної особи з доходів,
що виплачуються такій особі, є
працедавець, який діє як податковий
агент та відповідно до ст.. 18, п. 176.2 ст.
176, п. 14.1.180 ст. 180 ПК України несе
фінансову відповідальність за
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до бюджету податку
з доходів платників податку.

Таким чином вбачається, що спір
фактично виник із публічно-правових
податкових правовідносин, в яких
відповідач вчиняв дії з нарахування,
утримання і зарахування до бюджету
податку із заробітної плати позивачки
як податковий агент- юридична особа,
уповноважена державою та законом на
здійснення цих владних управлінських
функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України,
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, є завданням
адміністративного судочинства.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС визначено
поняття суб'єкта владних повноважень ,
яким є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень ( нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Враховуючи, що позовна заява містить
спір, що виник між фізичною особою та
суб'єктом владних повноважень з
приводу його дій, щодо здійснення ним
владних управлінських функцій у сфері
податкових відносин, що відповідно до
п.1 ч. 2 ст. 17 КАС відноситься до
компетенції адміністративних судів,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, прийшов до вірного висновку
про необхідність закрити провадження
по справі через те, що вказаний позов не
підлягає розглядові в судах в порядку
цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, не
дають підстав для висновку про
порушення або неправильне
застосування судом норм
процесуального права, яке призвело б до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 315, 325 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Алчевського міського суду
Луганської області від 23 грудня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: