Справа №488/1152/14-ц 17.11.2014 17.11.2014 17.11.2014
Провадження №22-ц/784/3022/14
Провадження №22-ц/784/3022/14
Головуючий по 1 інстанції - Селіщева Л.І.
Доповідач апеляційного суду -
Рішення

Іменем України

17 листопада 2014року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Харитонової І.В.,

за участю:

- представника позивача - Банку -
Тимошенка С.С.,

- представника відповідача ОСОБА_3
- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 21 серпня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором,

встановила:

27 лютого 2014 року публічне
акціонерне товариство «Родовід Банк»
(далі-Банк) звернулося з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про дострокове
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач зазначав, що 17 вересня 2008
року між Відкритим акціонерним
товариством «Родовід Банк»,
найменування якого змінено на Публічне
акціонерне товариство «Родовід Банк»,
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
№ 77.1/АК-01685.08.2. Відповідно до
умов цього договору ОСОБА_3 отримав не
відновлювальну кредитну лінію на
загальну суму 23 170, 21 дол. США строком до
17 вересня 2015 року з процентною ставкою
в розмірі 7,7 % річних та зобов'язався
належно виконувати умови кредитного
договору та графік погашення кредиту.

Кредитні кошти надавались на
купівлю автомобіля та сплату страхових
платежів.

Для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_3 17 вересня 2008 року
укладено договір застави
транспортного засобу. Предметом
договору був автомобіль марки Mitsubishi,
Lancer 1.5, рік випуску 2008 , реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Крім того, 17 вересня 2008 року між
банком та ОСОБА_5 укладено договір
поруки, згідно якого останній
зобов'язувався солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором.

-2-

Посилаючись на те, що позичальник
неналежно виконував умови кредитного
договору, а з квітня 2010 року взагалі
припинив виплати, в зв'язку з чим
станом на 26 вересня 2013 року утворилося
246 028, 98 дол. США заборгованості, позивач
просив стягнути вказану
заборгованість солідарно з
відповідачів.

Заперечуючи проти позову,
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 посилалася на необґрунтований
розмір заборгованості та заявила про
застосування наслідків спливу
позовної давності.

Позиція відповідача ОСОБА_5
невідома, оскільки справу розглянуто
без його участі.

Рішенням Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 21 серпня
2014 року позовні вимоги Банку
задоволено частково. Стягнуто з
відповідачів на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
від 17 вересня 2008 року, яка утворилася
станом на 26 вересня 2013 року в розмірі 50
141, 58 дол. США, із яких: 21 916, 06 дол. США -
заборгованість по кредиту, 5 106, 96 дол.
США - заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 22 000 дол. США -
пені та 1 118, 57 дол. США - три проценти
річних від простроченої суми. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просила рішення суду скасувати в
частині задоволених позовних вимог та
ухвалити нове, яким застосувати
позовну давність та стягнути солідарно
з відповідачів на користь Банку
заборгованість в сумі 8 716, 58 дол. США по
кредиту, 3 775, 53 дол. США - відсотків за
користування кредитом, 2 000 дол.
США - пені та 866, 97 дол. США - три проценти
річних. В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну
скарги представник позивача посилався
на її необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, дослідивши докази в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
такого.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив із того, що сума
заборгованості заявлена позивачем в
межах позовної давності, ОСОБА_3 на
порушення умов кредитного договору
своєчасно й у повному обсязі не погашав
кредит та не сплачував проценти за
користування ним, внаслідок чого
утворилась заборгованість перед
позивачем, яка підлягає стягненню з
відповідачів у заявленому розмірі;
розмір пені підлягає зменшенню до 22 000
дол. США відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК
України, а суми інфляційних витрат не
підлягають задоволенню, оскільки
кредит надано у іноземній валюті.

Отже, з огляду на мотиви
апеляційної скарги оскаржується
рішення суду в частині визначеного
розміру заборгованості за кредитним
договором, в іншій - не оскаржується, а
тому відповідно до ст. 303 ЦПК України в
апеляційному порядку не
переглядається.

Проте повністю погодитися з
висновками суду не можна.

-3-

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного -законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк.

Наслідки прострочення
позичальником повернення позики
визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Так, з матеріалів справи
вбачається, що 17 вересня 2008 року між
ПАТ «Родовід Банк» (попередня
назва - ВАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_3
укладено кредитний договір №
77.1/АК-01685.08.2. на суму 23 170, 21 дол. США
строком до 17 вересня 2015 року зі сплатою
7, 70 процентів річних ( а.с. 7-11).

Отримання ОСОБА_3 кредитних
коштів підтверджується заявою про
видачу готівки № 1691_39 від 17 вересня 2008
року (а.с. 35).

Виконання зобов'язань за
кредитним договором забезпечено
договором застави транспортного
засобу - автомобілю марки Mitsubishi, Lancer 1.5,
рік випуску 2008 , реєстраційний номер
НОМЕР_1 (а.с. 36-38), укладеним 17 вересня 2008
року, та договором поруки № 77.1/АК-
01685.08.2-3/П, укладеним між банком та
ОСОБА_5, за яким останній зобов'язався
нести солідарну майнову
відповідальність за повне виконання
ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним
договором з урахуванням можливих змін
та доповнень до нього.

З долученого до позовної заяви
розрахунку (а.с.39-44) вбачається, що
станом на 26 вересня 2013 року ОСОБА_3 має
невиконані зобов'язання в розмірі 18 999,
10 дол. США (еквівалент у гривні за
курсом НБУ 7,993000 грн. за 1 дол. США)
заборгованості за кредитом (з них: 6 747, 97
дол. США сума поточної заборгованості
за кредитом, 12 251, 13 дол. США -
прострочена заборгованість за
кредиту), 5 106, 95 дол. США заборгованості
за відсотками (з них: 100, 20 дол. США
поточна заборгованість та 5 006, 75 дол.
США. - прострочена заборгованість по
процентам), 188 541, 43 дол. США загальна
сума пені за несвоєчасне погашення
кредиту та відсотків, а також 23 265, 31 грн.
сума заборгованості за платою по
кредиту, 234 161, 79 грн. - пені за
несвоєчасне погашення плати по кредиту
та 967, 89 дол. США загальна сума
трьох процентів річних від
прострочених кредиту та процентів, 1 204
грн. 38 коп. - сума трьох процентів річних
від суми простроченої плати по кредиту.

На підтвердження розрахунку
заборгованості позивач надав суду
першої інстанції витяги виписки з
особових рахунків позичальника, на
яких відображено рух коштів за
договором.

-4- Заперечуючи
проти позову, відповідач ОСОБА_3, діючи
через свого представника, посилався на
відсутність документального
підтвердження факту отримання Банком
страхового відшкодування у квітні 2010
року.

Між тим, з виписки банку за
особовим рахунком 106.840.01685
вбачається, що 14 квітня 2010 року Банком
отримано останній платіж за кредитним
договором у вигляді виплати страхового
відшкодування в сумі 2 548, 91 дол. США, з
яких погашено 1 734, 05 дол. США за
прострочене тіло кредиту та 814, 86 дол.
США - прострочені проценти (а.с.15, 22, 25).
Тому вказані заперечення ОСОБА_3 є
безпідставними.

До суду першої інстанції
відповідач ОСОБА_3 подав заяву про
застосування наслідків спливу
позовної давності.

Статтею 256 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу, а сплив позовної
давності є підставою для відмови у
позові (частина 4 статті 267 ЦК). Загальна
позовна давність встановлена
тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК).
Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки - штрафу, пені (частина 2
статті 258 ЦК).Частиною 5 статті
261 ЦК передбачено, що за зобов'язаннями
з визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. Строк
виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з частиною 3 статті
254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу, тобто несплачені до моменту
звернення кредитора до суду платежі
підлягають стягненню у межах позовної
давності по кожному із платежів
(Постанови Верховного суду України від
6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13,
Постанова Верховного суду України від
19 березня 2014 року).

З умов Кредитного договору
(пункти 3.1.1) вбачається, що погашення
кредиту мало здійснюватися шляхом
внесення коштів рівними частинами
щомісячно у певний строк та
нарахованими процентами. За порушення
строків повернення кредитів чи сплати
процентів передбачено нарахування
пені за кожен день прострочення в
розмірі 1.6 процента від суми
простроченої заборгованості (пункт 3.6).

Таким чином, позовна давність до
вимог банку повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
кожного щомісячного платежу (тіла
кредиту та процентів) в межах строку
користування кредитом та з моменту
нарахування штрафних санкцій (пені).

Строк користування кредитом
передбачений пунктом 1.1 Кредитного
договору - 17 вересня 2015 року. Пунктом 5.2
Кредитного договору передбачено, що у
разі недотримання позичальником умов
цього Договору Банк має право вимагати,
в односторонньому порядку
дострокового його розірвання,
повернення одержаних коштів, сплати
нарахованих за ними процентів,
відшкодування збитків, заподіяних
Банку внаслідок невиконання або
неналежного виконання позичальником
умов цього Договору.

-5-

Згідно наданого Банком
розрахунку, ОСОБА_3О свої зобов'язання
за договором виконував неналежно, а
починаючи з 14 квітня 2010 року жодної
оплати з погашення суми кредиту та
сплати процентів за користування
кредитом не здійснював.

З урахуванням викладених вимог
закону та обставин справи, дати
звернення з даним позовом, розрахунку
заборгованості, позивач має право
вимагати стягнення прострочених
щомісячних платежів з оплати кредиту
та процентів, які мав сплатити
відповідач за умовами Договору,
починаючи з 27 лютого 2011 року, оскільки
саме ці вимоги заявлено в межах
позовної давності.

Суд не звернув уваги на вказані
обставини справи та вимоги закону й
помилково дійшов висновку про те, що
вся сума заборгованості заявлена
позивачем в межах позовної давності.

З огляду на наданий позивачем
розрахунок, розмір заборгованості за
платежами, які мали бути внесені
відповідачем після 27 лютого 2011 року,
становить 42 201, 53 дол. США (еквівалент у
гривні за курсом НБУ 7,993000 грн. за 1 дол.
США), із яких:

- 6 747, 97 55 дол. США - поточна
заборгованість за кредитом (тіло),

- 8 716, 58 дол. США - прострочена
заборгованість за кредитом (тіло),

- 100,20 дол. США поточна
заборгованість за процентами,

- 3 775, 53 дол. США - прострочена
заборгованість по процентам,

- 38 258, 15 дол. США, що еквівалентно 305
797, 42 грн. - пені за прострочення кредиту
з 27 лютого 2013 року по 26 вересня 2013 року,

- 15 541, 68 дол. США, що еквівалентно 124
224, 67 грн. - пені за прострочена
процентів за період з 27 лютого 2013 року
по 26 вересня 2013 року,

- 619, 76 дол. США та 241, 49 дол. США. -
три проценти річних від простроченої
суми кредиту та процентів, що
еквівалентно 6 883 грн. 91 коп.

Отже, решта платежів, які мали
бути сплачені до 27 лютого 2011 року, не
підлягають стягненню у зв'язку з
пропуском позовної давності в силу
ст. 267 ЦК України.

Доводи представника відповідача
ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що
повідомлення про дострокове
повернення кредитних коштів
позичальник не отримував, не впливають
на правильність висновку суду,
оскільки позовна заява з висунутими
Банком вимогами отримана ним ще в
березні 2014 року та порушення умов
договору не усунуто (а.с. 65).

Разом з тим, колегія суддів вважає
обґрунтованим визначення судом пені в
сумі 22 000 дол. США, оскільки зменшуючи її
розмір суд повно врахував обставини
справи та положення ч.3 ст. 551 ЦК України.
Тому вимоги про зменшення пені до 2 000
дол. США не підлягають задоволенню.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось, тому в апеляційному
порядку не переглядалось.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції на підставі
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає
зміні в частині загальної суми
заборгованості по кредитному договору
та судових витрат.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_5 на користь позивача
сплачені останнім судові витрати у
сумі 313 грн. 33 коп. судового збору, та з
позивача на користь ОСОБА_3 - 1 200 грн. 34
коп. судового збору.

-6-

Судом позов Банку задоволено
частково та на його користь з
відповідачів стягнуто по 372 грн. 50 коп.
судового збору, а слід стягнути судових
витрат на суму 313 грн. 33 коп. з кожного,
що відповідає 17, 15 % задоволених
позовних вимог.

З позивача на користь відповідача
підлягає стягненню 1 513 горн. 67 коп.
судового збору за подачу апеляційної
скарги, що відповідає 82, 85 % вимог
позивача відносно задоволення яких
йому відмовлено.

Шляхом взаєморозрахунків за
судові витрати, кінцево з Банку на
користь ОСОБА_3 слід стягнути 1 200 грн. 34
коп. (1 513 грн. 67 коп. судових витрат
належних з позивача - 313 грн. 33 коп. -
належних з відповідача).

Керуючись статтями 303, 309,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 21 серпня
2014 року в частині визначеного
розміру стягнення заборгованості за
кредитним договором та розподілу
судових витрат змінити, виклавши його
резолютивну частину в іншій редакції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» заборгованість за кредитним
договором № 77.1/АК-01685.08.2. від
17 вересня 2008 року, яка утворилася
станом на 26 вересня 2013 року в розмірі 42
201, 53 дол. США, що еквівалентно 337 316 грн.
83 коп., із яких:

- 15 464, 55 дол. США - заборгованість
за кредитом, що еквівалентно 123 608 грн. 15
коп.,

- 3 875, 73 дол. США - заборгованість
по процентам, що еквівалентно 30 978 грн. 71
коп.,

- 22 000 дол. США - пені, що
еквівалентно 175 846 грн.,

- 861, 25 дол. США - три проценти
річних від простроченої суми кредиту
та процентів, що еквівалентно 6 883 грн. 97
коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» 313 грн. 33 коп. судового
збору.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» на користь ОСОБА_3 1 200 грн. 34 коп.
судового збору.

Рішення суду в частині вирішення
позовних вимог публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» про стягнення інфляційних
витрат залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: