Справа № 155/1282/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Шмідт С.А. Провадження №
22-ц/773/1829/14 Категорія: 58 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Янко О.А.,

з участю:

представника позивача -
Місюри І.В.,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до відділу Державної
виконавчої служби Горохівського
районного управління юстиції, ОСОБА_3,
підрозділу МРЕВ ДАІ в Горохівському
районі, треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
- товариство з обмеженою
відповідальністю «Аветра», Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про звільнення майна з-під арешту, за
апеляційною скаргою відповідача -
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області на рішення
Горохівського районного суду
Волинської області від 30 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Горохівського районного суду
Волинської області від 30 липня 2014 року
в даній справі позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Постановлено звільнити з-під арешту
рухоме майно, а саме: автомобіль марки
«VOLVO FH 12-420», 1998 року випуску, білого
кольору, тип - вантажний тягач,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
та автомобіль марки «ORTHAUS», 1995 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, тип - напівпричіп бортовий, які
належать на праві приватної власності
боржнику ОСОБА_3.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримала і просила скаргу
задоволити, представник позивача
апеляційну скаргу заперечила і просила
скаргу відхилити, інші особи, які
беруть участь у справі, в судове
засідання не з'явилися, хоча у
встановленому законом порядку були
повідомлені про час та місце судового
розгляду, а тому апеляційний суд
розглядав справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
таких підстав.

Із матеріалів справи убачається,
що 27 жовтня 2008 року на виконання
рішення Горохівського районного суду
про стягнення боргу з ОСОБА_3 державною
виконавчою службою було накладено
арешт на майно боржника ОСОБА_3 в
інтересах стягувача ТзОВ «Аветра», а 22
вересня 2011 року державним виконавцем
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області на виконання
рішення Горохівського районного суду
про стягнення з боржника ОСОБА_3 в
користь ПАТ «УкрСиббанк» накладено
арешт на майно боржника, в тому числі, і
на транспортні засоби (а.с.8-13).

Судом також встановлено, що 14 лютого 2007
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
були укладені кредитний договір та
договір застави рухомого майна. 26
червня 2011 року боржником
(заставодавцем) передано
заставодержателю транспортні засоби,
які були заставлені.

Отже, державною виконавчою службою у 2008
році та у 2011 році накладено арешт на
майно, яке перебувало в заставі ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Статтею 52 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення із вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Стаття 58 Закону України «Про заставу»
передбачає, що якщо в результаті
видання органом державної виконавчої
служби чи органом місцевого і
регіонального самоврядування акта,
який не відповідає чинному
законодавству, порушуються права
заставодержателя або інших осіб щодо
володіння, користування та
розпорядження предметом застави, такий
акт визнається недійсним судом.

Також судом першої інстанції
встановлено, що рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 15 жовтня 2012 року,
що набрало законної сили, задоволено
позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та
постановлено в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на заставне майно
(а.с.14-15).

Таким чином, наклавши арешт на майно,
яке перебуває в заставі, органом
державної виконавчої служби порушені
права заставодержателя щодо
розпорядження заставним майном, а
відтак суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про звільнення
заставного майна з під арешту.

Доводи апеляційної скарги є власним
тлумаченням особи, яка подала
апеляційну скаргу, норм чинного
законодавства та обставин справи і не
впливають на правильність рішення
суду, яке постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області відхилити.

Рішення Горохівського районного
суду Волинської області від 30 липня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: