Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/4639/14
Головуючий у 1-й інстанції: Галянчук Н.М.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Вільнянський
маслозавод» на рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
18 вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Вільнянський маслозавод»
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати та
середнього заробітку за весь час
затримки , -

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Новгородської
селищної ради про визнання права
власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що 23 серпня 2006 року на
підставі наказу № 73-к вона була
прийнята на роботу до ПАТ
«Вільнянський маслозавод». У зв'язку з
тим, що відповідач тривалий час не
виплачував заробітну плату, вона
написала заяву про звільнення.

Наказом № 72-к від 03 квітня 2014 року її
було звільнено з роботи за згодою
сторін. Однак при звільненні
відповідач не провів з нею повний
розрахунок, зокрема, не була сплачена
заборгованість по заробітній платі за
період з 01.03.2013 року по 31.07.2013 року у
розмірі 4665,41 грн.

На підставі викладеного просила
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 4665,41 грн., а також середній
заробіток за весь час затримки у
розмірі 5247,90 грн., а всього 9913,31 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 18 вересня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Вільнянський
маслозавод» на користь ОСОБА_3
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 4665,41 грн. та середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні в розмірі 8390,25 грн., а всього
13055,66 грн.

Стягнути з ПАТ «Вільнянський
маслозавод» на користь держави судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ПАТ «Вільнянський маслозавод»
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи з
29.08.2006 по 03.04.2014 ОСОБА_3 працювала у ПАТ
«Вільнянський маслозавод» на посаді
оператора автомату для розливу
молочної продукції. Наказом № 72-к від 03
квітня 2014 року її було звільнено з
роботи за згодою сторін.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом, але не рідше двох разів на
місяць, через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів, та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України
встановлено, що при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
проводиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

На підставі ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Згідно з довідкою ПАТ «Вільнянський
маслозавод» № 106 від 06 червня 2014 року, в
день звільнення відповідач не провів з
ОСОБА_3 повного розрахунку та має
заборгованість по заробітній платі за
період з 01.03.2013 по 31.07.2013 у розмірі 4665,41
грн. (а.с. 4).

Розрахунок при визначенні розміру
середнього заробітку за весь час
затримки у розрахунку при звільненні
провадиться відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ № 100 від 08
лютого 1995 року, згідно пункту 8 якого
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Районний суд розглянувши справу вірно
встановив, що на час звільнення
позивача з роботи повний розрахунок з
нею проведено не було: залишилася
невиплаченою сума заборгованості по
заробітній платі в розмірі 4665,41 грн..
Середній заробіток за час затримки
розрахунку повинен вираховуватись з
моменту звільнення позивача - 03 квітня
2014 року по день винесення рішення - 18
вересня 2014 року, тобто за 113 робочих
днів.

Обґрунтованим є стягнення з
відповідача на користь суми
заборгованості по заробітній платі -
4665,41 грн., середнього заробітку за час
затримки розрахунку - 8390,25 грн., а всього
- 13055,66 грн., з вирахуванням податків та
інших обов'язкових платежів і зборів,
які підлягають вирахуванню при виплаті
заробітної плати.

Посилання апелянта на те, що позивачка
ухилялася від отримання заробітної
плати жодним доказом по справі не
підтверджено, а не погоджуючись з
розміром стягнутим судовим рішенням
сум, свого розрахунку заборгованості
відповідачем не надавалося.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Вільнянський
маслозавод» - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 18 вересня 2014
року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: