У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 р.
м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі: секретаря Буга Р.М.,

державного виконавця Цвень Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринці подання
старшого державного виконавця відділу
ДВС Жмеринського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов’язань,

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець звернувся в суд з
цим поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань по сплаті боргу на користь
держави в розмірі 2193,71 грн. Виконавче
провадження відкрито 16.06.2014 за
виконавчим документом №Ф141У від 30.05.2014
виданого Жмеринським ОДПІ.

Подання аргументоване тим, що боржнику
було направлено постанову про
відкриття виконавчого провадження на
адресу зазначену у виконавчому
документі на яку боржник не з’явився.
Боржник за місцем проживання
відсутній. Згідно отриманих відомостей
в ході здійснення виконавчого
провадження будь-якого
зареєстрованого за боржником майна не
виявлено. Згідно відповіді Державної
прикордонної служби боржник
неодноразово перетинав державний
кордон України.

В судовому засіданні державний
виконавець просив задовольнити
подання, надав для огляду виконавче
провадження (номер за ЄДРВП 43670938) не
пронумероване.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши додані до нього
документи, а також матеріали
виконавчого провадження, суд приходить
такого висновку.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу ДВС.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", підставами для тимчасового
обмеження у праві виїзду громадян
України за кордон є ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Окрім того, факт ухилення має
підтверджуватись сукупністю доказів,
які державний виконавець повинен
зазначити у поданні. Звернення до суду
з таким поданням не має бути
формальним.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".
Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо) – такої позиції
притримується Верховний Суд України в
узагальненні судової практики щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013.

Згідно повідомлення від адміністрації
Державної прикордонної служби України,
доданого до подання, боржник ОСОБА_2 на
підставі паспорту громадянина України
АТ044886 один раз 15.03.2014 перетинав
державний кордон України.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження за місцем проживання
боржника наявність майна належного
йому не перевірялась. Згідно акту
державного виконавця від 18.07.2014, за
місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник
відсутній. Більше до боржника
державний виконавець не виходив. Місце
знаходження (проживання) боржника на
підставі офіційних даних компетентних
органів не встановлено, що може стати
підставою для звернення до суду для
вирішення питання про розшук боржника
в порядку ст. 375 ЦПК України.

Будь-якої інформації (телефонограм,
повісток, пояснень боржника тощо), які б
свідчили про виклик боржника до
державного виконавця та/або ухилення
його від явки на виклик державного
виконавця, у матеріалах виконавчого
провадження немає.

Державний виконавець жодного разу з
боржником ОСОБА_2 не бачився, причини
несплати ним боргу не з’ясовувались.

З інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
яка містися в матеріалах виконавчого
провадження, вбачається, що за
боржником ОСОБА_2 зареєстроване
нерухоме майно – житловий будинок в
Кіровоградській області,
Добровеличівському районі, в с.
Липняжка, вул. Свердлова, 9. Питання про
накладення арешту на це майно не
вирішувалось.

Отже, як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, державним
виконавцем відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ
«Про виконавче провадження» не в
повному обсязі вживаються передбачені
цим Законом заходи примусового
виконання рішень.

З огляду на вищезазначене суд
приходить висновку, що це подання, з
яким звернувся до суд державний
виконавець є формальним та
передчасним. У боржника дійсно існує
непогашений борг перед стягувачем,
однак на підтвердження доводів,
викладених у поданні, державним
виконавцем не надано жодних доказів, що
боржник ухиляється від виконання
покладених на нього зобов’язань за
рішенням суду в зв’язку з чим має намір
виїхати за кордон, а тому підстав для
тимчасово обмеження боржника у праві
виїзду за кордон немає.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" від
21.01.1994, ст. 377-1 ЦПК України суд,

У Х В А
Л И В:

Подання старшого державного виконавця
відділу ДВС Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня отримання її копії.

Головуючий

А.М. Заярний