Справа № 456/3026/14-ц
Провадження № 2/456/1616/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Стрий цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Львівська залізниця» в
особі відокремленого підрозділу
«Будівельно - монтажне експлуатаційне
управління № 1» про визнання
незаконною відмову в приватизації та
зобов»язання передачі квартири у
приватну власність, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ДТГО «Львівська залізниця» в якому
просять визнати незаконною відмову
ДТГО «Львівська Залізниця» в особі
відокремленого підрозділу «Будівельно
- монтажного експлуатаційного
управління № 1» у приватизації
квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідача передати їм цю квартиру у
приватну власність.

В обґрунтування позовних вимог
покликаються на те, що ОСОБА_3
(відповідно чоловік та батько
позивачів) з 1969 р. по 1994р. працював
електромонтером в організації
відповідача. Під час роботи в 1975р.
адміністрацією і профкомом ОСОБА_3 на
їхню сім»ю була виділена квартира в
житловому будинку, що належав
відповідачу. З того часу вони постійно
проживають за цією адресою, справно
сплачують всі необхідні платежі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а вони
позивачі по справі продовжують
проживати у спірній квартирі. В травні
2014р. вони звернулись до відповідача з
заявою про передачу їм в приватну
власність квартири, в якій вони
проживають біля 40 років. Однак, в цьому
їм було відмовлено, з посиланням на те,
що в пакеті документів, які були додані
до їхньої заяви про приватизацію
відсутня копія ордеру про надання
жилої площі. Вважають таку відмову
незаконною, оскільки зайняти спірну
квартиру вони могли лише на підставі
ордера. Всіма документами по квартирі
займався ОСОБА_3, який помер, а тому їм
не відоме місцезнаходження ордера. На
їхні неодноразові запити по різних
інстанціях, їм повідомляли, що
документи, які б підтверджували
виділення їхній сім»ї спірної квартири
відсутні. Враховуючи викладене змушені
звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачі та
їхній представник, підтримали позовні
вимоги повністю, покликаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
додатково пояснила, що на даний час їм
вдалось віднайти договір найму на
спірну квартиру, укладений між ОСОБА_3
та БУ № 1 НГЧ 8. Такий договір, неможливо
укласти без наявності ордера на житло.
А тому просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила,
посилаючись на письмові заперечення,
що долучені до матеріалів справи.
Додатково пояснила, що Стрийська
дистанція цивільних споруд, на балансі
якої знаходився спірний будинок
ліквідовано, а тому жодних документів
про виділення позивачам спірної
квартири не збереглося. Вважає, що
представлений позивачами договір
найму житла, неможливо було укласти без
ордера на таке житло, однак зважаючи на
те, що позивачами не був представлений
ордер, а тому ними правомірно було
відмовлено в приватизації квартири. На
спірну квартиру, окрім позивачів ніхто
не претендує. Згідна, що в іншому
порядку позивачі не можуть захистити
своє право.

Заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши зібрані по справі
докази, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
в 1975 році ОСОБА_3 (відповідно чоловіку
та батьку позивачів), було виділено
жиле приміщення у відомчому будинку
Львівської залізниці за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно паспорту на квартиру
вбачається, що така, - квартира АДРЕСА_1,
складається з двох кімнат житловою
площею 29,8 кв.м. ( 1-а кімната - 15,8 кв.м., 2-га
кімната - 14,0 кв.м.), кухні площею 5,6 кв.м.,
ванної кімнати площею 2,7 кв.м.,
загальною площею 46,6 кв.м..

Як встановлено в судовому засіданні
та підтверджується довідкою з місця
проживання про склад сім'ї та прописку
№ 141 від 21.05.2014 р., що видана ДТГО
«Львівська Залізниця», в особі
відокремленого підрозділу «Будівельно
монтажне експлуатаційне управління №
1» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано
двоє осіб, а саме позивачі: ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. Дане підтверджується також,
копіями паспортів позивачів.
Комунальні послуги сплачуються
справно.

Згідно довідки БУ/6 ЖКД Львівської
залізниці № 402 від 7.02.2008р. видно, що
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно
проживав і був прописаний разом з
дружиною ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

З копії свідоцтва про шлюб
вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
одружились 20.01.1966р..

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Також, як видно з матеріалів справи,
12.09.1994р. між наймодавцем БУ № 1 НГЧ 8 та
наймачем ОСОБА_3 укладено договір
найму житлового приміщення окремої
двохкімнатної квартири площею 29,8 кв.м.
в будинку АДРЕСА_1.

Згідно рішення виконкому Стрийської
міської ради № 119 від 17.04.1996р., з ОСОБА_1,
переукладено договір найму житла і
відкриття особових рахунків у зв»язку
зі смертю основного квартиронаймача її
чоловіка ОСОБА_3.

Крім цього в судовому засіданні
встановлено, що з метою приватизації
вищевказаної квартири, в травні 2014
року, позивачі звернулися до органу
приватизації Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська Залізниця» - відокремленого
підрозділу «Будівельно-монтажного
експлуатаційного управління № 1» із
заявою про оформлення передачі в
приватну власність квартири АДРЕСА_1.
Також, на вимогу органу приватизації
позивачем було подано перелік
документів передбачених Положенням
про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян.

Відповідно до листа від 14.05.2014 року №
463 ДТГО «Львівська Залізниця» -
відокремленого підрозділу
«Будівельно-монтажного
експлуатаційного управління № 1»
позивачу було відмовлено у прийнятті
рішення про передачу у власність
вищезазначену квартиру. Цю відмову
мотивовано тим що у поданих позивачем
документів для приватизації квартири,
відсутня копія ордеру про надання
жилої площі.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Конституції
України кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду».

За правилами ч. 1 ст. 345 ЦК України,
фізична або юридична особа може набути
право власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в
комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», до об'єктів
приватизації належать квартири
багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, житлові
приміщення у гуртожитках (житлові
кімнати, житлові блоки (секції), кімнати
у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передбачено, що право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, установами,
організаціями, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд

Відповідно до п. 18 Положення про
порядок передачі квартир (будинків),
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян, затвердженого
Наказом Міністерства з питань житлово-
комунального господарства України від
16.12.2009 року № 396, громадянином до органу
приватизації подаються:

1) оформлена заява на приватизацію
квартири (будинку), жилого приміщення у
гуртожитку, кімнати у комунальній
квартирі;

2 довідка про склад сім'ї та займані
приміщення;

3) копія ордера про надання жилої площі
(копія договору найму жилої площі у
гуртожитку);

4) документ, що підтверджує
невикористання ним житлових чеків для
приватизації державного житлового
фонду;

5) копія документа, що підтверджує
право на пільгові умови приватизації;

6) заява - згода тимчасово відсутніх
членів сім'ї наймача на приватизацію
квартири (будинку), жилих приміщень у
гуртожитку, кімнат у комунальній
квартирі.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», передача квартир у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», органи приватизації, органи
місцевого самоврядування не мають
права відмовити мешканцям квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках у приватизації займаного
ними житла, крім випадків, передбачених
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
«Приватизацію державного житлового
фонду», не підлягають приватизації:
квартири-музеї; квартири (будинки),
житлові приміщення у гуртожитках,
розташовані на територіях закритих
військових поселень, підприємств,
установ та організацій, природних та
біосферних заповідників, національних
парків, ботанічних садів,
дендрологічних, зоологічних,
регіональних ландшафтних парків,
парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва, історико- культурних
заповідників, музеїв; квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, що перебувають в
аварійному стані (в яких неможливо
забезпечити безпечне проживання
людей); квартири (кімнати, будинки),
віднесені у встановленому порядку до
числа службових, а також квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, розташовані в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення,
забрудненій внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Враховуючи все вищенаведене,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, оскільки, позивачами
надано фактично весь перелік
документів, згідно п. 18 Положення про
порядок передачі квартир (будинків),
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян, необхідних для
здійснення приватизації, зокрема
замість ордера на зайняття житлової
площі, представлено договір найму
житла, а спірна квартира не належить до
об'єктів, які не підлягають
приватизації, тому позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи ч. 2 ст. 2, ст. 3, ч. 4 ст. 5, ст. 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати незаконною відмову
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Львівська Залізниця» в
особі відокремленого підрозділу
«Будівельно - монтажного
експлуатаційного управління № 1» у
приватизації квартири АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зобов'язати Державне
територіально-галузеве об»єднання
«Львівська Залізниця» в особі
відокремленого підрозділу «Будівельно
- монтажного експлуатаційного
управління № 1» передати квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приватну
власність.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. М. Янів