Справа № 405/7466/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого
Циганаш І.А.

при секретарі
Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
ТОВ « Вердикт Фінанс» про визнання
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу ( з Правилами ) №0 від 17
жовтня 2008 року розірваним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з даним позовом,
обґрунтувавши його тим, що 17.10.2008 року
між нею та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк», який
в подальшому було перейменовано в
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» був укладений кредитний
договір № 0 про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу з додатками, на
підставі якого було відповідачем
надано кредит у сумі 17 947,00 доларів США
еквівалентний 89 085,32 грн. для її
особистих потреб - придбання авто.

У п.1.2.9 Договору сторони погодили таку
істотну умову Договору, як рахунок для
повернення суми кредиту, сплати
процентів та інших грошових внесків, а
саме НОМЕР_2 у АКІБ «УкрСиббанк», МФО
341005.

Вона сумлінно виконуючи умови Договору
раз у місяць вносила відповідні
платежі на погашення кредиту та сплату
відсотків до каси відповідача. При
цьому відповідач приймаючи платежі від
неї з 17 листопада 2008 року і до 31 серпня
2010 року здійснював зарахування таких
платежів на рахунки №№ , 0150.
Всього за вказаний період
відповідачем безпідставно було
зараховано на не передбачені Договором
рахунки її грошові кошти у сумі 5306,39
доларів США.

На рахунок НОМЕР_2, передбачений
умовами договору, відповідно до
квитанцій оплата кредиту та процентів
взагалі не зараховувалася, тоді коли
всі грошові кошти відповідачем на
власний розсуд були зараховані на інші
рахунки, які умовами Договору не
передбачені. Доказів того, що в
подальшому грошові кошти були
зараховані на встановлений Договором
рахунок у неї не має. Тому є всі
підстави вважати, що весь час
відповідач безпідставно користувався
її грошовими коштами всупереч умов
Договору. Крім того, на які рахунки
відповідач перерахував грошові кошти з
транзитного рахунку невідомо,
відповідач мав цілковиту свободу дій
щодо її грошових коштів, в тому числі і
можливість обернути дані грошові кошти
на свою користь.

В момент виконання Договору, а саме під
час повернення суми кредиту, вона була
позбавлена можливості приймати участь,
визначати на що скеровувати кошти, які
вона сплачує за погашення кредиту, що є
порушенням її майнових прав, пов'язаних
із володінням отриманих грошових
коштів у відповідності до ст. 177, ч.1 ст. 1
ст. 316, ч. 1 ст. 317, 319 ЦК України. При цьому
слід зазначити, що нею сплачувалися в
погашення кредиту власні кошти, а не
отримані за кредитом.

Таким чином, відповідач свідомо
порушив істотну умову договору щодо
сплати кредиту та процентів за його
користування, при цьому вона здійснила
всі можливі та достатні дії щодо
повного виконання даної умови
Договору. Своїми діями відповідач
позбавив її можливості сплачувати
кредит та інші грошові платежі
відповідно до умов украденого
Договору. Вона реально розраховувала
на належне виконання сторонами
підписаних умов Договору.

Просить визнати договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу ( з Правилами) №
0 від 17 жовтня 2008 року, укладений
між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
нею, розірваним.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити, посилаючись
на обставини, викладені в позові.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, про слухання
справи повідомлялися в установленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомили.

Суд визнав за можливе розглянути
справу у відсутності представників
відповідачів, за наявними матеріалами
справи та ухвалив розглядати справу
заочно, про що представник позивача в
судовому засіданні не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають зі слідуючих підстав.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Ст. 627 ЦК України закріплений принцип
свободи договору, згідно якого сторони
вільні в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів данного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ст.651 ЦК України
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору , коли внаслідок,
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розрахувала при укладенні
договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2008 року
між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк», який
в подальшому було перейменовано на
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» було укладено договір
про надання споживчого кредиту та
заставу транспортного засобу ( з
Правилами ) № 0, на підставі умов
якого банком було надано позичальнику
кредит у сумі 17 947,00 доларів США
еквівалентний 89 085,32 грн. для особистих
потреб позичальника, а саме для
придбання автомобіля, з кінцевим
терміном остаточного повного
погашення кредитної заборгованості - 16
жовтня 2015 року ( а.с. 4 ).

У п.1.2.9 Договору сторони погодили таку
істотну умову Договору, як рахунок для
повернення суми кредиту, сплати
процентів та інших грошових внесків, а
саме НОМЕР_2 у АКІБ «УкрСиббанк», МФО
341005.

В судовому засіданні встановлено, що
20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кредекс Фінанс» було укладено
Договір факторингу № 05/12, відповідно до
умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив
на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє
право вимоги заборгованості за
Договорами кредиту, в тому числі за
Договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу ( з Правилами) № 0 від 17
жовтня 2008 року, укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та
ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено
договір факторингу № 05/12- КВ,
відповідно до якого ТОВ «Кредекс
Фінанс» відступив на користь ТОВ
«Вердикт Фінанс» своє право вимоги
заборгованості за Договорами кредиту,
в тому числі за Договором про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу ( з Правилами) №
0 від 17 жовтня 2008 року, укладеного
між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, тобто
ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло прав
кредитора до ОСОБА_1

Ухвалою Ленінського райсуду м.
Кіровограда від 18 грудня 2013 року
залучено в якості співвідповідача по
даній справі про визнання договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу ( з Правилами) №
0 від 17 жовтня 2008 року розірваним
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс».

Відповідно до п.1.2.4 договору про
надання споживчого кредиту надається
кредит позичальнику для особистих
потреб позичальника, а саме для
придбання автомобіля. Розрахунок
орієнтовної сукупної вартості
споживчого кредиту та реальної
процентної ставки додається до цього
кредитного договору.

Суд враховує ту обставину, що позивач
погодилася з умовами договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу, скріпивши його
своїм підписом та вчинила дії на
виконання його умов, отримавши від
відповідача суму кредиту, виражену в
доларах США, які й повинна повернути
відповідачу на умовах, визначених у
кредитному договорі, відповідно до ст.
1049 ЦК України.

У відповідності до п.10.1 Правил
(договірні умови) споживчого
кредитування позичальників АКІБ
«УкрСиббанк» банк самостійно веде
облік і здійснює розрахунки
заборгованості позичальника до вимог
законодавства України та умов
Договору.

При внесені коштів в призначенні
платежу завжди зазначається номер
кредитного договору і прізвище, ім'я та
по-батькові позичальника, тому кошти
розподіляються вірно і помилка при
погашенні кредиту виключена.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 порушувала основні зобов'язання
за кредитним договором й прострочену
заборгованість по кредиту та
нарахованим процентам не сплачувала. В
зв'язку з встановленою неможливістю
позичальника дотримуватися вимог
графіку погашення кредиту з посиланням
на тимчасові фінансові складнощі
позичальнику було оформлено
реструктуризацію заборгованості.

ОСОБА_1 23.04.2009 р. та 17.05.2010 р. зверталася в
банк із заявою про проведення
розстрочки платежів по кредиту у
зв'язку з тимчасовими фінансовими
труднощами, її звернення були
задоволені.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
враховуючи, що укладений договір про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу ( з Правилами) за
своїм змістом не суперечить нормам
цивільного законодавства, оскільки
договір був укладений з волевиявлення
позивача ОСОБА_1, яка погодилася з його
умовами, скріпивши його своїм підписом,
та вчинила дії на виконання умов
договору, отримавши від банку суму
кредиту, зазначену у договорі та
сплачувала протягом тривалого часу
платежі за договором, на момент
укладення договору позивач
добровільно погодилася з умовами
погашення кредиту, твердження
позивача, що на теперішній час істотно
змінилися обставини, якими вона
керувалася при укладанні договору,
внаслідок неналежного виконання
зобов'язання відповідачем п.1.2.9
Договору не відповідають дійсності,
обставин, які б підтверджували
наявність умов для розірвання спірного
договору, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК
України судом не встановлено, тому для
визнання розірваним договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу ( з Правилами)
підстав суд не знайшов, за таких
обставин суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України ОСОБА_1
сплатила судовий збір на користь
держави у розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», ТОВ «Вердикт Фінанс» про
визнання договору про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу ( з Правилами )
№0 від 17 жовтня 2008 року
розірваним - відмовити в повному
обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.