Провадження № 2/344/4135/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Іванова О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дітей, мотивуючи тим, що на
підставі рішення суду з відповідачем
по справі розірвала шлюб. Від шлюбу
сторони мають двох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Діти живуть разом з позивачкою та
перебувають на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає. Тому просила
стягувати із ОСОБА_2 аліменти в свою
користь на утримання малолітніх дітей
в твердій грошовій сумі в розмірі 700
гривень щомісячно до досягнення
донькою повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала з мотивів наведених в ньому
та просила суд про його задоволення.
Також роз'яснила суду що просить суд
стягувати аліменти, згідно позовних
вимог, на кожну дитину по 700 грн.
щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково. Погодився на сплату
аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в
розмірі 700 грн. щомісячно, однак,
сплачувати аліменти на малолітню
ОСОБА_4 не погодився, оскільки дитина є
усиновленою, а він не є її біологічним
батьком. На даний час він займається
підприємницькою діяльністю та має
мінливий дохід.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено що спір між сторонами
виник з приводу стягнення аліментів в
користь того з батьків, з ким
проживають діти.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 14
квітня 2014 року шлюб між сторонами
розірвано, малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
залишено на проживанні з матір'ю.

Як вбачається із копій свідоцтв про
народження НОМЕР_3 від 10 червня 2010 року
та НОМЕР_4 від 15 травня 2012 року
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
є батьками малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Сторонами по справі визнано, що ОСОБА_4
є усиновленою ними дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки
зобов'язані забезпечити дітям умови
для достатнього фізичного, духовного
та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька або в твердій
грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України і роз'яснень, викладених в
пункті 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів»,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З урахуванням наведених положень та
відсутності доказів про те, що
відповідач має постійний дохід, суд
дійшов висновку, що аліменти, які
підлягають стягненню з нього в користь
позивачки на утримання дітей слід
визначити в твердій грошовій сумі, а не
в частці від заробітку.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд
відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України враховує, що відповідачем не
надано суду доказів про його
матеріальне становище та стан здоров'я.
Проте, він є особою працездатного віку,
займається підприємницькою діяльністю
і спроможний платити аліменти на
утримання дітей.

Разом з тим, суд вважає, що вимога про
стягнення аліментів на утримання сина
ОСОБА_3 підлягає до задоволення в
розмірі, який сторони погодили в
добровільному порядку тобто такому, що
на їх розсуд є достатнім для
забезпечення дитині умов для її
достатнього фізичного, духовного та
культурного розвитку та відповідному
фінансовим можливостям відповідача, а
саме в розмірі 700 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимог про стягнення аліментів на
утримання дочки ОСОБА_4, яка, як визнано
сторонами є усиновленою, то суд звертає
увагу на положення ч. 4 ст. 232 СК України,
за змістом якої усиновлення надає
усиновлювачеві права і накладає на
нього обов'язки щодо дитини, яку він
усиновив, у такому ж обсязі, який мають
батьки щодо дитини. Тому усиновителі
зобов'язані утримувати усиновлених за
правилами, установленими для відносин
між батьками і дітьми.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу
України визначено, що батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття.

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу ст. ст. 180, 232 СК
України суд приходить до переконання,
що розірвання шлюбу між усиновителями
не звільняє їх обох чи окремого із них
від обов'язку щодо утримання
усиновленої дитини, а тому якщо
усиновителі розривають шлюб, вони
також на загальних підставах, як
батьки, повинні сплачувати аліменти,
продовжувати виховувати усиновлену
дитину, яка проживає з іншим
батьком-усиновителем.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позов в частині стягнення
аліментів на утримання доньки ОСОБА_4,
слід задовольнити частково, стягувати
з відповідача аліменти в користь
позивачки на утримання малолітньої
дитини в розмірі 600 гривень щомісячно
до досягнення дочкою повноліття.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 243,60
гривень судового збору в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного
кодексу України, ст. 1, 2 Закону України
«Про охорону дитинства», ст. 7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ відносно
батьківства, материнства і стягнення
аліментів», ст. 11, 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити частково

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2 на утримання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
твердій грошовій сумі в розмірі 700
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повнолітня.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2 на утримання малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій
сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повнолітня.

Стягнення аліментів розпочати з 14
серпня 2014 року.

В задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в
спеціальний фонд Державного бюджету
України з зарахуванням на рахунок
0002, отримувач коштів УДКСУ у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., код за , банк
отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 243 гривень 60 копійок судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: поний текст рішення
виготовлено 01 грудня 2014 року

Суддя
Бабій О.М.