інстанції Ткаченко Д.В.Провадження №
22-ц/780/6311/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 46
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 18 березня 2014 року
у справі за позовом Бориспільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Інспекції Державного
архітектурно-Будівельного контролю у
Київській області Державної
архітектурно-будівельної інспекції
Міністерства регіонального розвитку
Вишеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області до ОСОБА_1 про знесення
самочинно збудованого майна та
приведення земельної ділянки до
попереднього стану,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року Бориспільській
міжрайонний прокурор в інтересах
держави в особі інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, Вишенківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області звернувся до суду з
вказаним позовом до ОСОБА_1 про
знесення самочинно збудованого майна
та приведення земельної ділянки до
попереднього стану, посилаючись на те,
що відповідачка на належній їй на праві
власності земельній ділянці, що
розташована по АДРЕСА_1, без погодження
та затвердження проектної
документації, з порушенням
протипожежних нормативів та
будівельних правил, здійснила
будівництво індивідуального жилого
будинку, за що її було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у
вигляді штрафу. Також 14 жовтня 2010 року
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області ОСОБА_1 видано припис
про заборону здійснення будь-яких
будівельних робіт, а рішенням
виконавчого комітету Вишенківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області від 21 жовтня 2010 року
№450 відповідачку зобов'язано
призупинити будівельні роботи по
будівництву жилого будинку до
оформлення дозвільних документів,
однак остання продовжувала зведення
будинку.

Так як ОСОБА_1 здійснила самочинне
будівництво, проведення відповідної
перебудови якого неможливо,
Бориспільський міжрайонний прокурор
просив зобов'язати відповідачку за
власні кошти знести самочинно зведений
будинок з одночасним приведенням
земельної ділянки у попередній стан.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 березня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 березня 2010 року
ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 земельну
ділянку у власність з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,0873 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

На зазначеній земельній ділянці
відповідачкою було розпочато
будівництво житлового будинку, яке,
відповідно до висновків перевірки
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, проводилося без
погодження та затвердження проектної
документації, з порушенням
протипожежних нормативів, без
дотримання вимог ст.23 Закону України
«Про планування та забудову територій»
та ДБН 360-92 «Про планування та забудову
міських та сільських поселень».

У зв'язку з зазначеними порушеннями,
відповідачку притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.96 ч.3 КУпАП з накладанням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу 850 грн. Крім того, ОСОБА_1 було
направлено припис, в якому їй
запропоновано в місячний термін
пред'явити в інспекцію ДАБК погоджену
та затверджену будівельну
документацію та зупинити 14 жовтня 2010
року будівельні роботи, який останньою
не було виконано. Незважаючи на припис
та рішення відповідних компетентних
органів, ОСОБА_1 всупереч офіційним
заборонам з 4 березня 2011 року проводила
внутрішні опоряджувальні роботи, що
підтверджується інформаційним листом
Головного державного інспектора ДАБК у
Київській області.

Також встановлено, що рішенням
Вишеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області №57 від 17 лютого 2011 року ОСОБА_1
надано дозвіл на самовільно розпочате
будівництво об'єкту містобудування
«Індивідуальний житловий будинок» за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці
площею 0,0873 га, яка належить їй згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №026708 від 16
травня 2010 року та договору
купівлі-продажу від 18 березня 2010 року, і
її попереджено, що будь-які
будівельно-монтажні роботи заборонено
проводити без розробленої, погодженої
і затвердженої проектно-кошторисної
документації та дозволу інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на виконання
будівельно-монтажних робіт. Прийняття
в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту проводити у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 8 жовтня 2008 року
за №923.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що прокурором не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту недодержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил, а також зміну окремих
конструктивних елементів житлового
будинку, будівлі, споруди, що впливає на
їх міцність і безпечність, тобто не
довів істотність порушення
відповідачкою будівельних норм і
правил.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

В п.25 постанови Пленуму ВССУ №6 від 30
березня 2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» зазначено, що відхилення
від проекту забудови об'єкта
нерухомості або від вимог будівельних
норм і правил, які не є істотними, не
порушують прав інших осіб та інтересів
суспільства, не суперечать
санітарно-технічним вимогам і правилам
експлуатації, не впливають на міцність
і безпечність цього об'єкта (зокрема,
відхилення у житловому будинку від
внутрішнього планування зі
збереженням чи незначним відхиленням
від установленого проектом розміру
житлової площі, незначна зміна його
зовнішніх габаритів, місця
розташування тощо), не можуть бути
підставою для задоволення вимог про
перебудову чи про знесення об'єкту
нерухомості.

Відповідно до висновку комплексного
експертного будівельно-технічного та
пожежно-технічного дослідження №182/12
від 16 січня 2012 року, а також відповідно
до Висновку експерта за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи від 6
лютого 2014 року за №7305/13-42 з урахуванням
даних топографічної зйомки,
результатів експертного обстеження
об'єкту дослідження, конструктивних
особливостей, ступеня вогнестійкості
будівель, їх функціонального
призначення, поверховості, прийнятих
об'ємно-планувальних рішень та інших
відомостей щодо будівель житлових
будинків, розташованих на території
домоволодінь АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4
вбачається, що фактичний розмір
протипожежного розриву між ними (6.5 м)
відповідає вимогам п.3.25 ДБН та табл.1
додатку 3.1 ДБН та інших діючих в Україні
нормативно-правових актів, що
регламентують протипожежні вимоги в
галузі будівництва.
Об'ємно-планувальні та конструктивні
рішення, які реалізовано в будівлі
житлового будинку, розташовані на
території домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2, а також технічний стан її
несучих конструкцій, схеми влаштування
та побудови її інженерних мереж,
відповідають будівельним
протипожежним та санітарним вимогам
нормативних актів в галузі
будівництва, що діють в Україні.

В подальшому вказана будівля,
приміщення у її складі, її
конструктивні елементи, інженерні
мережі можуть безпечно
експлуатуватися в межах свого
функціонального призначення за умов
дотримання відповідних технічних
правил щодо порядку її експлуатації та
технічного обслуговування.

Враховуючи вищенаведене, судом першої
вірно встановлено, що істотних
порушень будівельних норм і правил
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог, а також зміну окремих
конструктивних елементів житлового
будинку, будівлі, споруди, що впливає на
їх міцність і безпечність при розгляді
даної справи не встановлено. Крім того,
на спростування доводів апеляційної
скарги представником відповідача було
надана копія декларації про готовність
об'єкту до експлуатації, копію
декларації про початок будівельних
робіт та копію витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрації права власності, які
свідчать про те, що побудований
відповідачкою будинок відповідає всім
будівельним нормам, що виключає
можливість застосування ст.376 ЦК
України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Голуб С.А.

Іванова І.В.