АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3325/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3731/14
Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 26 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вказаним позовом та просила
визнати недійсним шлюб укладений між
нею та ОСОБА_2 11 листопада 2011 року та
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог
вказувала, що 11 листопада 2011 року у
Центральному відділі ДРАЦС
Полтавського МУЮ було зареєстровано
шлюб між нею та ОСОБА_2, актовий запис №
1709. Від вказаного шлюбу вони мають
спільну дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після одруження, а саме у 2013 році вона
дізналася про те, що її чоловік
страждає на тяжку психічну хворобу, яку
він приховав від неї при укладенні
шлюбу. Вказувала, що відповідач з 2009
року перебуває на обліку в
Полтавському обласному
психоневрологічному диспансері, а у
січні 2013 року його було
госпіталізовано до вказаного закладу з
місця роботи з діагнозом «Гострий
психотичний розлад з симптомами
шизофренії». Саме внаслідок вказаної
госпіталізації їй стало відомо про
наявну у відповідача хворобу, про що її
не було повідомлено до реєстрації
шлюбу, під час реєстрації шлюбу та під
час вагітності, ані самим відповідачем,
ані його батьками.

Вказувала, що через загострення
психічної хвороби ОСОБА_2 неодноразово
проявляв до неї агресію, що ставить під
загрозу її здоров'я, а також нормальний
розвиток їх малолітньої дитини.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 26 вересня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання шлюбу
недійсним - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований Центральним відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області 11 листопада 2011 року, актовий
запис № 1709 - визнано недійсним.

Вирішено питання про судові витрати.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у
повному обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
а саме безпідставність висновку суду
про необізнаність позивача про його
хворобу, а також недоведеність
наявності хвороби, що є небезпечною для
членів сім'ї на момент укладення шлюбу.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішеня, заслухавши
пояснення учасників процесу та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що
11 листопада 2011 року у Центральному
відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ було
зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2,
актовий запис № 1709. Від вказаного шлюбу
вони мають спільну дитину - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З анамнезу захворювання виписного
епікризу № 1210, що мається в медичний
картці відповідача, судом встановлено,
що вперше психічний стан відповідача
змінився у лютому 2009 року, у зв'язку з
чим останній проходив лікування у
Київській міській клінічній
психоневрологічній лікарні № 1 з 16
лютого 2009 р. по 20 лютого 2009 р. з
діагнозом «Гострий поліморфний
психотичний розлад з симптомами
шизофренії в зв'язку зі стресом,
параноїчний синдром, з психомоторним
збудженням». Був виписаний з
рекомендаціями стаціонарного
лікування в психіатричній лікарні за
місцем проживання, після чого
лікувався амбулаторно в
психоневрологічному диспансері м.
Полтави.

Встановлено, що з 01 березня 2009 року по 16
березня 2009 рік ОСОБА_2 знаходився на
стаціонарному лікуванні в
Криворізький психіатричній лікарні з
діагнозом «Гострий поліморфний
психотичний розлад з симптомами
шизофренії» (виписной епікриз № 1370).

Відповідач протягом березня та квітня
2009 року проходив терапію в
Полтавському обласному
психоневрологічному диспансері.

24 квітня 2009 року ОСОБА_2 Полтавським
обласним психоневрологічним
диспансером видано довідку про
можливість працювати
інженером-програмістом.

В подальшому до 2013 року відповідач в
психоневрологічний диспансер не
звертався. З анамнезу хвороби
вбачається, що з вересня 2009 р. по січень
2013 р. його психічний стан був
стабільним.

15 січня 2013 року ОСОБА_2 був направлений
в Полтавську обласну психіатричну
лікарню ім. О.Ф. Мальцева з попереднім
діагнозом «Гострий поліморфний
психотичний розлад з симптомами
шизофренії».

Згідно з клінічною картою
стаціонарного хворого 16.01.2013 року
лікарем психіатром поставлений
діагноз заключний клінічний
«Шизофренія, параноїдна форма,
параноїчний синдром з кататонічними
включеннями, епізодичний тип перебігу,
стан ремісії».

Згідно з листа заступника головного
лікаря з медичної частини Полтавської
обласної клінічної психіатричної
лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_2
перебував на стаціонарному лікуванні в
даній лікарні з 15 січня 2013 року.

3 квітня 2013 року ОСОБА_2 впав з балкону
п'ятого поверху багатоквартирного
будинку та зазнав тілесних ушкоджень,
що потягло визнання його інвалідом
першої групи з 26 липня 2013 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
приховав наявну у нього на момент
укладення шлюбу тяжку хворобу чим
істотно порушено права та інтереси
його дружини та малолітньої доньки.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 СК України
визначено обов'язок наречених
повідомити один одного про стан свого
здоров'я.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 СК приховання
тяжкої хвороби, а також хвороби,
небезпечної для другого з подружжя,
їхніх нащадків, може бути підставою для
визнання шлюбу недійсним.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 41 Сімейного кодексу
України шлюб може бути визнаний
недійсним за рішенням суду, якщо він
був зареєстрований з особою, яка
приховала свою тяжку хворобу або
хворобу, небезпечну для другого з
подружжя і ( або ) їхніх нащадків.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 СК при вирішенні
справи про визнання шлюбу недійсним
суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом
порушені права та інтереси особи,
тривалість спільного проживання
подружжя, характер їхніх взаємин, а
також інші обставини, що мають істотне
значення.

У відповідності зі статтею 44 СК України
у випадках, передбачених статтями 39-41
СК України, шлюб є недійсним від дня
його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів та не
заперечується сторонами на момент
укладення шлюбу 11 листопада 2011 року
психічний стан ОСОБА_2 був стабільним.
Останнє лікування було проведено у
квітні 2009 року, тобто більше ніж за два
роки до укладення шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з норм ст. 41 СК України
доказуванню з боку позивача підлягають
обставини, що відповідач на час
реєстрації шлюбу мав тяжку хворобу,
приховав це від неї або те, що його
захворювання є небезпечним для неї та
їх дитини.

Такі докази суду надані не були.

Факт перебування відповідача на обліку
в Полтавському обласному
психоневрологічному диспансері, на
який посилається суд першої інстанції,
жодним чином не доводить наявності
станом на 11 листопада 2011 року
психічного захворювання, а також
усвідомлення ОСОБА_2 наявності такої
хвороби та навмисного неповідомлення
про неї.

Окрім того, ОСОБА_1 не було наведено
доказів, якіб підтверджували
небезпеку, яку складає ОСОБА_2 для неї
та їх малолітньої доньки, а тому
висновок місцевого суду про тяжкість
та небезпечність захворювання
відповідача не підкріплена будь-якими
доказами по справі, а тому є
безпідставним, адже матеріали справи
не містять інформації щодо діагнозу
ОСОБА_2 на час укладення шлюбу.

При цьому, складні сімейні стосунки не
підтверджують наявності небезпеки,
викликаної психічними розладами
відповідача.

Відповідно до ч.1,2 ст. 35 ЦПК України
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до ухвалення
судом рішення, якщо рішення в справі
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї із сторін.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
можуть бути залучені до участі в справі
також за клопотанням сторін, інших
осіб, які беруть участь у справі. Якщо
суд при прийнятті позовної заяви,
здійсненні провадження у справі до
судового розгляду або під час судового
розгляду справи встановить, що судове
рішення може вплинути на права і
обов'язки осіб, які не є стороною у
справі, суд залучає таких осіб до
участі в справі як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору.

Таким чином, судом першої інстанції в
порушення норм ст. 35 ЦПК України не було
залучено до участі в справі в якості
третьої особи Центральний відділ ДРАЦС
Полтавського МУЮ.

Відповідно до п.9 Правил державної
реєстрації актів цивільного стану в
Україні затверджених Наказом
Міністерства юстиції України №52/5 від 18
жовтня 200 року орган державної
реєстрації актів цивільного стану, що
прийняв заяву про державну реєстрацію
шлюбу, зобов'язаний ознайомити
наречених з умовами і порядком
державної реєстрації шлюбу, їхніми
правами та обов'язками як майбутніх
подружжя і батьків, обов'язком
повідомити один одному про стан свого
здоров'я, попередити наречених про
відповідальність за приховання
відомостей про наявність перешкод для
державної реєстрації шлюбу.

Орган державної реєстрації актів
цивільного стану під час приймання
заяви про державну реєстрацію шлюбу
інформує наречених про можливість
здійснення медичного обстеження та за
їх бажанням видає направлення за
зразком, затвердженим Міністерством
охорони здоров'я.

Про видачу направлення або про відмову
наречених від його отримання
працівниками органу державної
реєстрації актів цивільного стану
робиться відповідний запис у заяві про
державну реєстрацію шлюбу та в графі
"Для відміток" актового запису про шлюб,
який скріплюється підписами наречених.

До матеріалів справи не було долучено
відомостей (заяви про державну
реєстрацію шлюбу) щодо роз'яснення
обов'язку наречених повідомити один
одного про стан свого здоров'я, а також
щодо відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від
проходження медичного огляду, що
унеможливлює з'ясування обізнаності
сторін по справі у фактах, що можуть
перешкодити укладенню шлюбу.

Виходячи з викладеного, у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом ухвалено помилкове рішення про
визнання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
надійсним, яке відповідно до ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 26 вересня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання шлюбу недійсним -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді:
Л.М. Хіль

Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: