У х в а л а

іменем україни

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Юровської
Г.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
прокурора Ківерцівського району
Волинської області в інтересах
Дернівської сільської ради
Ківерцівського району Волинської
області до ОСОБА_4, треті особи: відділ
Держземагентства у Ківерцівському
районі Волинської області, Державне
підприємство «Центр державного
земельного кадастру», про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 13 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 09 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року прокурор
Ківерцівського району Волинської
області в інтересах Дернівської
сільської ради Ківерцівського району
Волинської області звернулося до суду
із зазначеним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
Дернівській сільській раді
Ківерцівського району Волинської
області обліковується земельна
ділянка площею 0, 23 га для
обслуговування житловою будинку, який
розташований по АДРЕСА_1. Рішенням
Дернівської сільської ради
Ківерцівського району Волинської
області від 22 лютого 2013 року № 16/3
зазначеним особам надано дозвіл на
складання технічної документації для
передачі у приватну власність даної
земельної ділянки.

На суміжній земельній ділянці по
АДРЕСА_2 розташований будинок, що
належить ОСОБА_4, якому згідно рішення
Дернівської сільської ради від 21
лютого 2007 року № 7/4 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0, 25
га для обслуговування даного будинку,
господарських будівель і споруд. На
підставі згаданого рішення ОСОБА_4 було
виготовлено технічну документацію на
земельну ділянку, погоджено межі із
суміжними землекористувачами та
видано державний акт серії ЯГ № 065073 від
30 травня 2007 року. На підставі цього ж
рішення Дернівської сільської ради від
21 лютого 2007 року № 7/4 ОСОБА_4 Державним
підприємством «Центр державного
земельного кадастру» було видано новий
державний акт серії ЯИ № 219153 від 20
квітня 2010 року.

Оскільки конфігурацію земельної
ділянки відповідача було змінено без
погодження меж з Дернівською сільською
радою, яка є власником суміжної
земельної ділянки та без відповідного
дозволу, тому позивач просить визнати
державний акт недійсним та скасувати
державну реєстрацію права власності.

Рішенням Ківерцівського районного
суду Волинської області від 13 червня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 09 липня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0, 25 га, яка розташована по
АДРЕСА_2 серії ЯИ № 219153 від 20 квітня 2010
року та скасовано його державну
реєстрацію.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, обґрунтовуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з
доведеності позову, оскільки зміна
конфігурації земельної ділянки і,
відповідно зміна розташування межових
знаків, не може бути розцінена як
технічна помилка, на що посилаюся
відповідач, через те, що будь-яке
перенесення межових знаків без
погодження із суміжними
землевласниками (землекористувачами) є
грубим порушенням Земельного
законодавства, і таке порушення
забороняє виготовлення документу про
право власності на земельні ділянки.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 13 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 09 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.В.
Юровська