Справа № 481/1632/13-ц
Провадж.№ 2/481/97/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2014 р. Новобузький
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участю: секретаря - Юхименко Т.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без
самостійних вимог: відділ державної
виконавчої служби Новобузького
районного управління юстиції
Миколаївської області та Ленінський
відділ державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, про стягнення неустойки (пені)
від суми несплачених аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
неустойки (пені) за затримку сплати
аліментів в розмірі 15468,07 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачка зазначила, що в період
з 2007 року по 2012 рік вона проживала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Від вказаного шлюбу вони мають дочку
ОСОБА_4, народжену ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно з
рішенням Новобузького районного суду
Миколаївської області, ухваленого по
цивільній справі № 2-832/2011р. за її
позовом до відповідача ОСОБА_3,
останнього зобов'язано сплачувати на
її користь аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі
1/4 частини усіх видів заробітку
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Однак, вказане рішення суду
відповідачем виконується не належним
чином, що потягло виникнення з його
вини заборгованості по виплаті
аліментів, яка станом на 01.06.2013 року
становить 3911,56 грн. Відповідач має
достатній заробіток, однак
заборгованість не погашає, тобто
ухиляється від виконання рішення суду
про стягнення аліментів. На підставі
викладеного просила стягнути з
відповідача пеню за прострочення
сплати аліментів у розмірі 15468,07 грн. та
судові витрати у справі.

При судовому розгляді справи позивачка
ОСОБА_1 зменшила розмір своїх позовних
вимог, посилаючись на одержання від
відділу ДВС Новобузького РУЮ нового
розрахунку заборгованості відповідача
зі сплати аліментів, яка станом на
01.08.2013 року склала 1789,97 грн., тому
виходячи зі зменшеного розміру такої
заборгованості, просила стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на свою користь
пеню за прострочення сплати аліментів
у розмірі 8797,71 грн.

Представник відповідача - ОСОБА_2, у
судовому засіданні позовні вимоги
позивачки визнала частково.
Наголосила, що відповідач сплативши у
вересні позивачці 2400 грн. повністю
погасив заборгованість по сплаті
аліментів. Не згодна з виконаним
позивачкою розрахунком, оскільки
остання, на її думку нараховувала пеню
за той місяць в якому відповідач
сплачував аліменти, при цьому залишок
суми, яка сплачувалася відповідачем у
поточному місяці у більшому розмірі,
позивачка невірно зараховувала на
погашення заборгованості за
попередній місяць. Зазначила, що у
зв'язку з сплатою відповідачем
аліментів за поточний місяць,
переривається нарахування пені, яка
виникла з заборгованості по аліментам
за попередні місяці. Відтак, з
врахуванням всіх сум, які відповідач
сплатив позивачці в рахунок погашення
боргу по аліментам, вважає, що станом на
вересень 2013 року сума пені за
прострочення виплати відповідачем
аліментів повинна складати 779,59 грн., а
тому саме у такому розмірі представник
відповідача просила стягнути з
відповідача пеню.

Третя особа без самостійних вимог
відділ ДВС Новобузького РУЮ у
Миколаївській області явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча про дату, час та місце
розгляду судової справи повідомлявся
належним чином, про причину своєї
неявки суд не повідомив. В судовому
засіданні, що мало місце 13.03.2014,
присутній представник відділу ДВС
Новобузького РУЮ у Миколаївській
області Станеквич В.О., зазначив, що під
час передачі на виконання відповідного
виконавчого листа до Ленінського ВДВС
Миколаївського МУЮ за місцем роботи
відповідача, заборгованості
відповідача по аліментам перед
позивачкою не існувало. Своєї позиції
щодо пред'явленого позову не висловив.

Третя особа без самостійних вимог
Ленінський відділ ДВС Миколаївського
МУЮ, в судове засідання явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, проте направив на адресу
суду письмову заяву про можливість
розгляду справи за відсутності
представника відділу.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходе наступного висновку.

При судовому розгляді справи
встановлено, що в період з 17.07.2007 року по
14.02.2007 року ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

Від шлюбу у сторін народилася спільна
дитина: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
що свідчить відповідне свідоцтво про
народження серії НОМЕР_1, видане 15.01.2008
року Відділом РАЦС Новобузького РУЮ
Миколаївської області.

Згідно рішення Новобузького районного
суду Миколаївської області, ухваленого
по цивільній справі № 2-832/2011,
відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний
сплачувати на користь позивачки ОСОБА_1
аліменти на утримання вищевказаної
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 06.12.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Втім, вказане рішення суду
відповідачем належним чином не
виконувалося, поточні щомісячні
платежі по аліментам відповідач
сплачував не регулярно, відтак станом
на 01.08.2013 року ним допущено
заборгованість, яка згідно розрахунку,
наданого відділом ДВС Новобузького РУЮ
в Миколаївській області, складала у
розмірі 1787,97 грн.

У зв'язку з працевлаштуванням
відповідача ОСОБА_3 на ТОВ «Сінтезі», що
розташоване в м. Миколаєві, виконавчий
лист направлено на виконання до
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського МУЮ.

Як встановлено судом під час розгляду
справи, заборгованість по виплаті
аліментів, на час передачі виконавчих
документів за місцем роботи боржника,
була повністю погашена.

В силу ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з постановою Верховного Суду
України від 11.09.2013 року, прийнятою по
цивільній справі № 6-81 цс 13 у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК
України, за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції ч. 1
ст. 196 СК України, оскільки зобов'язання
зі сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, то при розгляді спорів про
стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК
України пені від суми несплачених
аліментів суд повинен з'ясувати розмір
несплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне із цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення про стягнення
пені, підсумувавши розміри нарахованої
пені за кожен із прострочених платежів
та визначивши її загальну суму.

Відтак, пеня за прострочення
відповідачем сплати аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
розраховується наступним чином:

2012 рік:

Січень: 473,97 грн. х 1% = 4,74 грн. х 574 дні (з
01.02.2012 по 27.08.2013 (день пред'явлення
позову) = 2720,76 грн.;

Лютий: 473,97 грн. х 1% = 4,74 грн. х 545 днів (з
01.03.2012 по 27.08.2013) = 2583,30 грн.;

Березень: 473,97 грн. х 1% = 4,74 грн. х 514 днів
(з 01.04.2012 по 27.08.2013) = 2436,36 грн.;

Квітень: 118 грн. (оскільки відповідачем
сплачено у травні 2012 року 600 грн., то з
них 484,87 грн. зараховані на оплату
поточних аліментів у травні, а решта
115,13 грн. пішла на погашення
заборгованості за попередній місяць
квітень (484,87-115,13 = 369,74) х 1% = 1,18 грн. х 484
дні (з 01.05.2012 по 27.08.2013) = 571,12 грн.;

Травень: сплачені своєчасно.

Червень: погашені з надлишково
сплачених поточних платежів у
листопаді та грудні;

Липень: нараховано аліментів 375,29 грн.,
погашені за рахунок з надлишково
сплачених поточних платежів у серпні
та листопаді;

Серпень: сплачено 500 грн. з яких 275,10 грн.
зараховано за серпень, а решта 224,9 грн.
за липень.

Вересень: погашені з надлишково
сплачених поточних платежів у
листопаді;

Жовтень: погашені з надлишково
сплачених поточних платежів у
листопаді;

Листопад: сплачено 1000 грн., з яких 279 грн.
зараховано за листопад, а решта 721 грн.
(1000 - 279) пішла на сплату аліментів за
жовтень 279 грн. (721-279) залишок 442),
вересень 275,10 грн. (442-275,10) залишок 166,9) з
яких зараховано за липень 150,39 грн. та за
червень - 16,51 грн.

Грудень: сплачено 800 грн., з яких 288,30 грн.
зараховано за грудень, а решта - 511,70 грн.
(800-288,30) пішло на зменшення нарахованих
аліментів за червень (468,36 грн.) та
квітень (43,34 грн.)

2013 рік:

Січень: сплачено 500 грн., з яких 291,60 грн.
зараховано за січень, а решта 208,40 грн.
(500-291,60) пішла на зменшення суми
нарахованих аліментів за квітень 2012
року (326,40-208,40) =118 грн.

Лютий: сплачено 200 грн., які зараховані
за лютий, а на решту 91,60 грн. нарахована
пеня: 83,20 х1% = 0,83 грн. х 180 днів (з 01.03.2013 по
27.08.2013) = 149,40 грн.;

Березень: сплачено 300 грн., з яких 291,60
грн. зараховано за березень, а решта 8,40
грн. пішло на зменшення нарахованих
аліментів за лютий (91,60-8,40 = 83,20 грн.);

Квітень: 283,20 грн. х 1% = 2,83 грн. х 119 (з
01.05.2012 по 27.08.2013) = 336,77 грн.;

Травень: сплачено 300 грн., з яких 291,60 грн.
зараховано за травень , а решта 8,40 грн.
пішла на зменшення нарахованих
аліментів за квітень (291,60-8,40= 283,20 грн.)

Червень-серпень сплачено своєчасно.

Таким чином, методика розрахунку пені
за затримку сплати аліментів виконана
позивачем вірно та правильно
підсумована у розмірі 8797,71 грн.

Доводи представника відповідача, з
приводу того, що у разі сплати
поточного платежу по аліментах,
нарахування пені за прострочення таких
виплат за попередні місяці,
переривається (припиняється), не
містять у собі законного підґрунтя.
Оскільки, аліменти присуджені судом
щомісячно, то відповідач вносячи кошти
за оплату аліментів, сплачує в першу
черговий платіж, а надлишок, якщо такий
є, зараховується на зменшення
заборгованості по аліментах, що
нараховані у попередньому місяці.
Відтак, пеня за несплачений щомісячний
платіж нараховується до того дня, до
поки боржником не буде погашена
заборгованість по конкретно вказаному
платежу.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у статті 196
СК України, настає лише за наявності
вини цієї особи, на платника аліментів
не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках неустойка стягується за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Встановлені в ході розгляду справи
обставини свідчать про те, що
заборгованість з виплати аліментів
виникла з вини відповідача, який хоч
навмисно і не уникав від їх оплати,
однак не вживав заходів щодо їх
регулярної щомісячної виплати,
зокрема, заходів активного пошуку
роботи, чи можливості отримати на
законних підставах будь-який інший
дохід, тощо.

Так, відповідач ОСОБА_3, здоровий,
повнолітній, працездатний чоловік,
втім постійного місця роботи до липня
2012 року не мав, до цього часу будь-яких
даних щодо свого заробітку (доходів)
державним виконавцям не надавав. При
цьому, інших утриманців (інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
батьків, дружину) відповідач не має
(відповідних доказів суду не надав).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
знайшли своє підтвердження під час
судового розгляду справи, а тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88
ЦПК України з відповідача належить
стягнути на користь позивача понесені
останнім та документально
підтверджені судові витрати на оплат
судового збору, у розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи без самостійних вимог: відділ
державної виконавчої служби
Новобузького районного управління
юстиції Миколаївської області та
Ленінський відділ державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, про
стягнення неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів, - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
пеню за прострочення сплати аліментів
на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
за період з 01 лютого 2012 року по 27 серпня
2013 року в розмірі 8 797 (вісім тисяч
сімсот дев'яносто сім) гривень 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
судові витрати понесені нею на оплату
судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Миколаївської області через
Новобузький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко