Справа №345/4438/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Гавриленка В.Г.

секретаря судового зсідання
Бандури Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Калуші цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Мостищенської
сільської ради Калуського району,
третя особа: ОСОБА_3 про скасування в
частині рішення органу місцевого
самоврядування та визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
незаконним та скасувати рішення
Мостищенської сільської ради
Калуського району від 31 липня 2009 року
«Про внесення змін і доповнень до
рішення 15-ї сесії сільської ради
народних депутатів ХХI скликання від
26.12.1993 року «Про передачу земель у
приватну власність» в частині передачі
ОСОБА_3 у власність земельної ділянки
площею 0,3324 га, призначеної для ведення
особистого селянського господарства.

Одночасно просить визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що видане на підставі
рішення Мостищенської сільської ради
Калуського району від 31 липня 2009 року,
зобов'язавши Відділ державної
реєстраційної служби Калуського
міськрайонного управління юстиції
скасувати державну реєстрацію права
власності на дану земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує тим, що за
зверненням до ТОВ «Прикарпатський
інформаційно-кадастровий центр» з
метою виготовлення технічної
документації для приватизації
земельних ділянок, які виділено їй в
користування, було проведено заміри та
фактично встановлено площу земельної
ділянки, яку вона використовує, 0,4211 га.

Одночасно при проведенні замірів ПП
«Захід Земля» земельної ділянки
гр.ОСОБА_3, яка призначена для ведення
особистого селянського господарства
та межує з її земельною ділянкою,
визначено розмір її ділянки - 0,3324га. При
цьому спеціалістами ПП «Захід Земля» в
розмір ділянки ОСОБА_3 помилково
враховано частину землі - 0,0709га, яка
використовується нею для ведення
селянського господарства та числиться
в кадастровій книзі №2 ст.247, а саме
0,22га, а не 0,1647га, які залишились їй
після приватизації землі гр.ОСОБА_3

Таким чином, у приватизовану площу
земельної ділянки ОСОБА_3 ввійшла
частина земельної ділянки, якою вона
користується.

У судове засідання позивач не
з'явилася, однак її представник подав
письмову заяву, в якій зазначив, що
позов підтримує, просить справу
слухати у його відсутності та
відсутності позивачки.

Представник відповідача,
Мостищенської сільської ради
Калуського району, подала письмову
заяв про визнання позову, одночасно
зазначивши про в розгляд справи у її
відсутності.

Третя особа, ОСОБА_3 подала письмову
заяву про розгляд справи без її участі.

У судовому засіданні встановлено, що за
ОСОБА_2, числяться земельні ділянки
загальною площею 0,41га, з яких: 0,12 га -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд, яка розташована по
АДРЕСА_1 та 0,29 га (0,07га, 0,22 га) для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована в
с.Мостище Калуського району. Дані
відомості підтверджуються довідкою
Мостищенської сільської ради №183 від
26.05.2014 р. (а.с.6).

Рішенням Мостищенської сільської ради
Калуського району від 31 липня 2009 року
«Про внесення змін і доповнень до
рішення 15-ї сесії сільської ради
народних депутатів ХХI скликання від
26.12.1993 року «Про передачу земель у
приватну власність» передано ОСОБА_3 у
власність земельну ділянку площею 0,3324
га, призначеної для ведення особистого
селянського господарства (а.с.13).

На підставі даного рішення ОСОБА_3
одержала Свідоцтво на право власності
н нерухоме майно від 07.09.2013 року (на
земельну ділянку площею 0,3324 га, цільове
призначення якої - ведення особистого
селянського господарства в с.Мостище.
(а.с.27).

Земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
межують.

При проведенні замірів ПП «Захід
Земля» земельної ділянки гр.ОСОБА_3, яка
призначена для ведення особистого
селянського господарства та межує з її
земельною ділянкою, визначено розмір
її ділянки - 0,3324га. При цьому
спеціалістами ПП «Захід Земля» в
розмір ділянки ОСОБА_3 помилково
враховано частину землі - 0,0709га, яка
використовується нею для ведення
селянського господарства та числиться
в кадастровій книзі №2 ст.247, а саме
0,22га, а не 0,1647га, які залишились їй
після приватизації землі гр.ОСОБА_3
(а.с.14).

Таким чином, у приватизовану площу
земельної ділянки ОСОБА_3 ввійшла
частина земельної ділянки, якою
користується позивач ОСОБА_2, що
порушує права та інтереси останньої.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що права і свободи людини
і громадянина захищаються судом. Дана
норма права практично дублюється
нормою ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України.

Згідно із ст. 152 Земельного кодексу
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: а) визнання прав; б) відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав; в)
визнання угоди недійсною; г) визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; ґ) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування
інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.153 ЗК України органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування без рішення суду не
мають права втручатись у здійснення
власником повноважень щодо володіння,
користування і розпорядження належною
йому земельною ділянкою або
встановлювати непередбачені
законодавчими актами додаткові
обов'язки чи обмеження.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування несуть
відповідальність за шкоду, заподіяну
їх неправомірним втручанням у
здійснення власником повноважень щодо
володіння, користування і
розпорядження земельною ділянкою.

Відповідно до п.1 ст.155 ЗК України у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

За змістом ст.393 ЦК України, правовий
акт органу державної влади або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Згідно п.6 ст.59 ЗУ «Про місцеве
самоврядування» виконавчий комітет
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради в
межах своїх повноважень приймає
рішення.

Пунктом 9 ст.59 вищевказаного Закону
передбачено, що рішення виконавчого
комітету з питань, віднесених до
власної компетенції виконавчих
органів ради, можуть бути скасовані
відповідною радою, а пунктом 10 ст. 59
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що акти органів самоврядування та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Таким чином рішення виконавчого
комітету Мостищенської сільської ради
Калуського району від 31 липня 2009 року
«Про внесення змін і доповнень до
рішення 15-ї сесії сільської ради
народних депутатів ХХI скликання від
26.12.1993 року «Про передачу земель у
приватну власність» в частині передачі
ОСОБА_3 у власність земельної ділянки
площею 0,3324 га, призначеної для ведення
особистого селянського господарства є
таким, що прийняте із порушенням норм
законодавства України, а тому є
незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно і свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 07.09.2013
року, яке видане на підставі даного
рішення, є недійсним, а державну
реєстрацію права власностіна вказане
нерухоме майно слід скасувати.

З огляду на викладене, та з урахуванням
того, що відповідач не заперечив проти
позову, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 57, 60, 64, ч.4 ст.130, 208, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Мостищенської сільської ради
Калуського району від 31 липня 2009 року
«Про внесення змін і доповнень до
рішення 15-ї сесії сільської ради
народних депутатів ХХI скликання від
26.12.1993 року «Про передачу земель у
приватну власність» в частині передачі
ОСОБА_3 у власність земельної ділянки
площею 0,3324 га, призначеної для ведення
особистого селянського господарства.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що видане
на підставі рішення Мостищенської
сільської ради Калуського району від 31
липня 2009 року, зобов'язавши Відділ
державної реєстраційної служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції скасувати державну реєстрацію
права власності на дану земельну
ділянку.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в десятиденний
строк апеляційної скарги з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя