Справа № 636 / 724 /
2 / 636 / 604 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Чугуївський міський
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді
Ковригіна О.С.

при секретарі -
Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області, про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Чугуївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, про встановлення
юридичного факту та визнання права
власності на земельну частку (пай) в
порядку спадкування за законом, в
якому, просив суд, встановити факт
належності ОСОБА_3, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_3, як одній і тій же особі,
сертифікату серії НОМЕР_3 на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП ім. Леніна,
розміром 8,53 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості),
виданого на підставі рішення
Чугуївської районної державної
адміністрації №347 від 25 червня 1996 року
на ім`я ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Велика Бабка, право
власності на земельну частку (пай) у
землі, яка перебувала у колективній
власності КСП ім. Леніна розміром 8,53 в
умовних кадастрових гектарах згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на
підставі рішення Чугуївської районної
державної адміністрації від 25 червня
1996 року №347.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його
мати - ОСОБА_3. Відповідно до листа
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області - після
смерті ОСОБА_3, звернулася дочка
спадкодавиці, ОСОБА_2, з заявою про
прийняття спадщини за законом, але
можуть бути спадкоємці, які спадщину
прийняли фактично. Свідоцтво про право
на спадщину не видавалось. ОСОБА_1
фактично прийняв спадщину, так як
вступив в управління і володіння
спадковим майном після смерті матері.
Протягом строку, передбаченого ч. 2 ст.
549 ЦК Української РСР, не заявляв про
відмову від спадщини. ОСОБА_2 не виявила
бажання визнати за собою право на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом та в
майбутньому не збирається
претендувати на дане спадкове майно.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина. До складу спадщини входить
право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Леніна, розміром 8,53 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості). ОСОБА_3 не встигла за життя
отримати на своє ім'я Державний акт на
право власності. Після смерті матері
ОСОБА_3 оригінал Сертифікату про права
на земельну частку (пай) не зберігся.
Таким чином, право ОСОБА_1 на земельну
частку (пай) в порядку спадкування за
законом після смерті є невизнаним, що
дає йому право в порядку ст. 3
Цивільного процесуального кодексу
України звернутися до суду за захистом
своїх прав.

Крім того Позивач зазначає, що у
вказаному сертифікаті по батькові
спадкодавиці вказано як «ОСОБА_3»
замість правильного «ОСОБА_3». Отже
встановлення факту належності ОСОБА_3,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, як одній і тій же
особі, сертифікату серії НОМЕР_3 на
земельну частку (пай), необхідно
Позивачу для оформлення спадщини.

Через вищевказані обставини Позивач
позбавлений можливості нотаріально
оформити свої спадкові права, тому
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України, цивільне право Позивача
підлягає захисту судом шляхом визнання
за ним права власності на вказане
спадкове майно.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надав
заяву про слухання справи без його
участі, позовні вимоги підтримав, та
просив суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, проти задоволення позовних
вимог не заперечувала.

Представник третьої особи -
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно якої проти задоволення
позову не заперечував та просив
проводити розгляд справи у його
відсутності.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати Позивача,
ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, місце
реєстрації Великобабчанська сільська
рада Чугуївського району Харківської
області, актовий запис №7 від 01.04.1998
року (а.с. 7).

Згідно частини 1 статті 529 Цивільного
кодексу УРСР в редакції 1963 року при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, місце
реєстрації Великобабчанська сільська
рада Старосалтівського району
Харківської області, актовий запис №26
від 18.12.1956 року (а.с. 8).

Відповідно до листа №731/02-17 від 14.02.2014
року Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області
повідомила, що після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в термін
передбачений ст.ст. 529, 531 ЦК Української
РСР від 18.07.1963 року і заключних та
перехідних положень до Цивільного
кодексу України, прийнятого 16.01.2003 року
(шість місяців), звернулася дочка
спадкодавиці, ОСОБА_2, з заявою про
прийняття спадщини за законом, але
можуть бути спадкоємці, які спадщину
прийняли фактично, тим що відповідно до
вимог статті 549 ЦК Української РСР,
постійно проживали разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Заведена спадкова справа за
№504/1998. Свідоцтво про право на спадщину
не видавалось (а.с. 9).

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного
кодексу Української РСР встановлено,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, так
як вступив в управління і володіння
спадковим майном після смерті матері.
Він проживав в будинку з ОСОБА_3 на день
її смерті, користувався її речами,
меблями, посудом, які там знаходились
та якими користувалася вона, а отже
фактично прийняв спадщину зразу ж
після її смерті, але не оформив своїх
спадкових прав. Протягом строку,
передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК Української
РСР, не заявляв про відмову від
спадщини.

ОСОБА_2 не виявила бажання визнати за
собою право на земельну частку (пай) в
порядку спадкування за законом та в
майбутньому не збирається
претендувати на дане спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина. До складу спадщини входить
право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Леніна, розміром 8,53 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості), що підтверджується
Сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на
підставі рішення Чугуївської районної
державної адміністрації №347 від 25
червня 1996 року (а.с. 10).

ОСОБА_3 не встигла за життя отримати на
своє ім'я Державний акт на право
власності.

У відповідності до п. 17 перехідних
положень ЗК України сертифікат на
право на земельну частку (пай),
вважається правовстановлюючим
документом і є дійсними до виділення
земельної ділянки в натурі. В разі
смерті власника такого сертифіката,
спадкування права на земельний пай
здійснюється за нормами чинного
законодавства, згідно норм ЦК України.

Статтею 1 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» встановлено, що право на
земельну частку (пай) мають: громадяни -
спадкоємці права на земельну частку
(пай), посвідченого сертифікатом чи
Державним актом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
«Про судову практику у справах про
спадкування» при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що
посвідчує таке право, є сертифікат про
право на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Після смерті матері ОСОБА_3 оригінал
Сертифікату про права на земельну
частку (пай) не зберігся.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документа є перешкодою позивачу в
нотаріальному оформленні своїх
спадкових прав.

Крім того, у вказаному сертифікаті по
батькові спадкодавиці вказано як
«ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3».

У відповідності з п.14 розділу 5 Правил
реєстрації актів громадянського стану
в Україні, затверджених наказом
Мінюсту України від 18.10.2000 року,
реєстрація смерті та внесення даних до
свідоцтва про смерть здійснюється на
підставі паспорту померлого.

У відповідності до свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого
Великобабчанською сільською радою
Чугуївського району Харківської
області від 01.04.1998 року, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Велика Бабка.

Все своє життя родичі та знайомі люди
зверталися до неї лише як до «ОСОБА_3».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
Суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
справи про спадкування розглядаються
судами за правилами позовного
провадження, якщо особа звертається до
суду з вимогою про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й обов'язки
інших осіб та (або) за наявності інших
спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
524, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 130, 169, 174, 209, 213, 214, 215,
223, 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Чугуївська державна
нотаріальна контора Харківської
області, про встановлення юридичного
факту та визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, як одній і тій же
особі, сертифікату серії НОМЕР_3 на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності КСП
ім. Леніна, розміром 8,53 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості), виданого на підставі
рішення Чугуївської районної
державної адміністрації №347 від 25
червня 1996 року на ім`я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у
с. Велика Бабка, право власності на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебувала у колективній власності КСП
ім. Леніна розміром 8,53 в умовних
кадастрових гектарах згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на
підставі рішення Чугуївської районної
державної адміністрації від 25 червня
1996 року №347.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через міський
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -