Провадження № 2/641/1102/2014
Справа № 641/1243/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді - Чайка
І.В.,

за участю секретаря
- Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО -
ОСОБА_6 про визнання договору дарування
недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
просять визнати недійсним договір
дарування ? частки квартири АДРЕСА_1,
який був укладений 31.05.2013 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також визнати
недійсним договір від 10.06.2013 року про
внесення змін до вищезазначеого
договору дарування, відминити
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_4 на ? частину спірної квартири
та вважати недійсним витяг Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності на ім"я
відповідача на право власності на цю
частину квартири .

В обґрунтування позову позивачі
зазначили, що позивачці ОСОБА_1 на
підставі рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 13.04.2011
року , належить ? частина квартири
АДРЕСА_1. Інша ? частина вказаної
квартири належала ОСОБА_5, тобто третій
особі по справі. Відповідно до
договору дарування частки квартири від
31.05.2013 року, а також договору про
внесення змін від 10.06.2013 року до
вищезазначеного договору дарування,
відповідач ОСОБА_4 отримала в дар від
ОСОБА_5 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. В
договорі дарування зазначено, що ?
частина квартири складається з
житлової кімнати площею 12,7 кв.м.
Юридичною підставою договору
дарування частки квартири, яка
складається з житлової кімнати, в
договорі дарування вказані заочні
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова. В тому числі вказано
заочне рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 11.03.2011
року, відповідно до якого ОСОБА_5
виділена в натурі у користування
кімната площею 12,7 кв.м. в порядку
розподілу спільної часткової
власності. Однак, позивачі зазначають,
що заочне рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 11.03.2011
року, відповідно до якого ОСОБА_5 була
виділена в натурі у користування
кімната площею 12,7 кв.м. в порядку
розподілу спільної часткової
власності, було скасовано рішенням
Апеляційного суду Харківської області
від 07.11.2013 року та ухвалено нове
рішення, яким було відмовлено у позові
ОСОБА_5 про виділення йому у
користування частки майна, а саме
кімнати площею 12,7 кв.м. Таким чином,
позивачі вважають, що незаконне
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 11.03.2011 року про
виділення кімнати ОСОБА_5, спричинило
наступ іншого неправомірного
юридичного факту - дарування частки
спірної квартирі чужій людині. Крім
того, позивачі в своєму позові
зазначають, ОСОБА_5 не мав права
розпоряджатися своєю частиною
квартири, без узгодження з іншим
співвласником, тобто з ОСОБА_1, оскільки
його ? частина власності знаходиться
у спільній частковій власності з
ОСОБА_1, яка до теперішнього часу не
припинена.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала доводи позовної заяви та
додатково пояснила, що на момент
укладення договору дарування,
відповідачці ОСОБА_4 було відомо, що в
квартирі постійно проживають та
зареєстровані інші мешканці, а саме
позивачі по даній справі - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та наявність цього факту
підтверджується п.7 договору дарування
. Подарована кімната не ізольована, не
звільнена для проживання і за
документами є спільною частковою
власністю. ОСОБА_1 вважає, що хоч ОСОБА_5
і був власником ? частини квартири, що
знаходиться у спільній частковій
власності, він не мав права без
узгодження з нею, укладати договір
дарування своєї частини квартири, а тим
паче кімнати яка була йому виділена
незаконним рішенням суду, яке на цей
час скасовано. Крім того, позивач
вважає незаконними дії приватного
нотаріуса ОСОБА_6, який посвідчив
договір дарування без врахування її
переважного права на частину квартири,
оскільки подарована частина квартири
була та залишається до теперішнього
часу у спільній частковій власності.

Позивач ОСОБА_2, яка також діє в
інтересах позивача ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 03.11.2013 року, в судовому
засіданні повністю підтримала доводи
позовної заяви та пояснення позивачки
ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні заперечувала проти позову,
посилаючись на те, що юридичною
підставою дарування ? частини квартири
АДРЕСА_1 в першу чергу , було заочне
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 17.03.2010 року про
визнання за ОСОБА_5 права власності на
? частини вищезазначеної квартири в
порядку спадкування після смерті його
батька. Зазначене рішення набрало
законної сили, та до цього часу не
скасовано. На час оформлення договору
дарування ? частини квартири,
зазначена квартира знаходилась не в
спільній сумісній власності, а в
спільній частковій власності, у зв'язку
з чим ОСОБА_5 було реалізовано своє
право на розпорядження частиною своєї
власності на власний розсуд. Він
подарував належну йому частку квартири
відповідачці. Крім того, відповідачка
зазначила, що оскільки ОСОБА_5
подарував, а не продав своє майно, тому
ніякого узгодження з співвласником , а
саме з ОСОБА_1 він мав право не робити.
Відповідач вважає ,що позовні вимоги
позивачів не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню, оскільки
ОСОБА_5 подарував їй свою ? частини
спірної квартири, та не зважаючи на те,
що в договорі дарування зазначено , що
ця частка складається з кімнати 12, 7
кв.м. , що скасовано рішенням
Апеляційного суду Харківської області,
а саме рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 11.03.2011
року про виділ в користування ОСОБА_5
цієї кімнати, це не як не впливає на
договір дарування ? частини спірної
квартири, так як і без зазначення у
договорі цієї кімнати, та без
виділення у користування ОСОБА_5 цієї
кімнати він мав право розпоряджатися
своєю власністю. Також, відповідач
зазначила, що і позивачці відмовлено в
задоволенні позову про виділ їй у
користування кімнати у спірній
квартирі.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_6
у судовому засіданні зазначив, що
вважає,що позовні вимоги задоволенню
не підлягають, так як договір дарування
ним було посвідчено згідно вимог
закону - ОСОБА_5, як власник ? частини
квартири АДРЕСА_1 мав право подарувати
її без врахування згоди власниці іншої
половини квартири ОСОБА_1, так як
переважно право співвласник має лише
при продажу майна. Скасування рішення
суду щодо виділення ОСОБА_5 в
користування кімнати при наявності у
нього права власності на 1/2 частину
квартири не може бути перешкодою в
здійсненні його права на розпорядження
належним йому майном.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
вивчивши матеріали справи , суд вважає,
що позов задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актом цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленої законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним .

Згідно до ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною(
сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а згідно
ст. 216 ЦК України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків крім тих,
що пов*язані з його недійсністю.

Зі змісту ст. 361 ЦК України вбачається,
що співвласник має право самостійно
розпоряджатися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Судом встановлено, що рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 17.03.2010 року та ухвали про
виправлення помилки того ж суду від
07.04.2010 року за ОСОБА_5 визнано право
власності на ?? частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_3 ,
померлого 19.12.1995 року ( а.с. 46-48)

Рішення набрало законної сили ( а.с. 53)

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 25982531
від 27.04.2010 року ? частина квартири
АДРЕСА_1 на підставі вищезазначених
рішення та ухвали суду зареєстрована
за ОСОБА_5 ( а.с. 45 )

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 11.03.2011 року ОСОБА_5
виділено в натурі у користування в
порядку розподілу спільної часткової
власності кімнату 12,7 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1 ( а.с. 49)

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13.04.2011 року за
ОСОБА_1 визнано право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 та ій
виділено в натурі у користування в
порядку розподілу спільної часткової
власності кімнату 16,1 кв.м ( а.с. 50-52)

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 14.01.2014 року
скасовано рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 13.04.2011
року в частині визнання за ОСОБА_1
права користування кімнатою площею 16,1
кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 ( а.с. 54-58 )

Відповідно до договору дарування від
31.05.2013 року , посвідченому приватним
нотаріусом ХМНО - ОСОБА_6 реєстр. № 1195 та
договору про внесення змін до нього
від 10.06.2013 року реєстр. № 1278 ОСОБА_5
подарував ОСОБА_4 належну йому ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з житлової кімнати площею
12,7 кв.м.( а.с. 7- 9)

Згідно витягу з державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності № 4251873 від 31.05.2013 року ?
частина квартири АДРЕСА_1 на підставі
вищезазначеного договору дарування
зареєстрована за ОСОБА_4 ( а.с. 14)

Згідно витягу з державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності № 8932777 від 04.09.2013 року ?
частина квартири АДРЕСА_1 на підставі
вищезазначеного рішення
зареєстрована за ОСОБА_1 ( а.с. 10)

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 07.11.2013 року
скасовано рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 11.03.2011
року про визнання за ОСОБА_5 права
користування кімнатою площею 12,7 кв.м. в
квартирі АДРЕСА_1, та у задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовлено ( а.с. 5,6)

Таким чином, суд приходить до висновку
що ОСОБА_5, як власник ? частини
квартири АДРЕСА_1 мав право на
розпорядження своєю часткою квартири
на власний розсуд і мав право без
узгодження з позивачкою - власницею
іншої частини квартири, подарувати
належну йому частку.

Суд не може погодитися з доводами
позивачки стосовно того, що скасування
рішення суду, яким виділено в
користування ОСОБА_5 кімнату площею
12,7 кв.м. в належній йому на праві
власності квартирі та відсутність її
згоди на укладення такого договору є
підставою для визнання укладеного ним
договору дарування недійсним.

Відповідно до вимог статті 217 ЦК
України недійсність окремої частини
правочину не має наслідком недійсності
інших його частин і правочину в цілому,
якщо можна припустити, що правочин був
би вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Право власності ОСОБА_5 на ?
частину квартири АДРЕСА_1 на день
укладення договору дарування , який
позивачка просить визнати недійсним,
не скасовано. Рішення суду , яким
визнано право власності за ОСОБА_5 на
частку квартири має законну силу і
зараз. Само по собі скасування рішення
суду про виділення у користування
ОСОБА_5 кімнати у користування не може
бути підставою визнання договору
дарування в цілому недійсним, так як і
без виділення ОСОБА_5 цієї кімнати він
мав право розпоряджатися своєї часткою
квартири без узгодження з позивачкою.

У зв*язку з тим, що суд не вбачає
підстав для визнання договору
дарування від 31.05.2013 року , посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО - ОСОБА_6
реєстр. № 1195 та договору про внесення
змін до нього від 10.06.2013 року реєстр. №
1278 недійсним, то і в інший частині позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-216 ЦПК України,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 ,
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання недійсним договору
дарування частки квартири, відміни
державної реєстрації прав власності,
визнання недійсним витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав власності -
залишити без задоволення .

Вжиті ухвалою Комінтернівського
районного суд м. Харкова від 14.02.2014 року
заходи забезпечення позову - арешт ?
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_4, та забороу Комінтернівському
РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Харківській
області вчиняти дії щодо реєстрації
місця проживання будь-яких осіб за
вищезазначеною адресою скасувати
після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова у 10-денний строк з дня
проголошення рішення .

Мотивоване рішення виготовлено
07.03.2014 року.

Суддя: І. В. Чайка