Головуючий суду 1 інстанції - Томчишен
Доповідач - Матвєйшина О.Б.
Справа № 415/6976/13-ц
Провадження № 22ц/782/883/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого: Матвєйшиної О.Б.,

суддів: Малієнко Н.В., Єрмакова Ю.В.,

при секретарі: Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 16 січня 2014 року
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, в
обґрунтування якого послався, що 28.12.2005
року між Закритим акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПриватБанк», правонаступником якого є
позивач - Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_2
було укладено кредитний договір № б/н
за яким відповідач отримала кредит в
сумі 1500грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, зі
строком дії картки - 3 роки. У зв'язку з
порушенням умов договору відповідачем
утворилася заборгованість, яка станом
на 30.09.2013 року складає 20349,15грн., яку
позивач просив стягнути.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 16 січня 2014 року
у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - відмовлено у зв'язку
зі спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» з рішенням суду не згоден,
вважає його незаконним, винесеним з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, за недоведеністю
обставин, що мають значення.. Просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити у
повному обсязі позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, яки
прийняли участь у розгляді справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, та
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до
наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими Доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що судом у
повному обсязі вказані вимоги закону
не дотримано.

Відмовляючи в задоволенні позову у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності, суд першої інстанції виходив
з того, що строк позовної давності щодо
повернення кредиту сплинув 06.02.2012 року,
оскільки останній платіж на погашення
заборгованості відповідачем зроблено
05.02.2009 року, тобто з часу останнього
виконання відповідачем обов'язків за
Договором від 28.12.2005 року спливло 3 роки.

Таких висновків суд щодо відповідача
дійшов помилково.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно зі ст.. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
можу бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відмовляючи у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності, суд першої інстанції не
звернув уваги, що згідно з умовами
кредитного договору, укладеного між
сторонами, його складовою є Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам.

Пунктом 9.12 цих Умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

Однак суд першої інстанції не звернув
уваги на те, що пролонгація договору
полягає у продовженні його строку зі
збереженням тих умов, на яких його було
укладено (якщо інше не передбачено
договором), зокрема щодо самої умови
про порядок пролонгації договору, які
також залишаються чинними, а тому не
вірно вважав, що строк кредитного
договору закінчився.

За таких обставин у суду не було
підстав для відмови у задоволенні
позову з підстав пропуску строку
позовної давності.

Отже в цій частині рішення суду є
неправильним.

Що стосується обґрунтованості
позовних вимог, то в цій частині судова
колегія вважає позовні вимоги мають
бути задоволені.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено, що 28.12.2005 року між
Закритим акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є позивач -
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк», та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № б/н за яким
відповідач отримала кредит в сумі
1500грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, зі
строком дії картки - 3 роки. Також
умовами договору передбачено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Відповідачкою свій обов'язок по
поверненню кредиту та сплаті
відсотків, виконувався неналежним
чином, внаслідок чого протягом дії
договору за нею створилася
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 20349,15 грн., яка складається:
4769,83 грн. - заборгованість за кредитом,
14134,12 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 945,20 грн. - штраф
(процентна складова).

Вказані обставини підтверджуються
наданими доказами.

Згідно пункту 6.5 Умов та правил надання
банківських послуг вбачається, що
клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

Відповідачка погодилася з умовами та
правилами надання банківських послуг,
факт отримання кредиту та використання
кредитної картки відповідачем не
оспорюється.

За таких обставин судова колегія
вважає, що у позивача виникло право
вимагати стягнення з відповідачки
заборгованості за вказаним кредитним
договором, адже позивачем доведено
факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язання за кредитним
договором та надано відповідний
розрахунок суми заборгованості, що
відповідачем частково або повністю не
спростований, отже є підстави для
задоволення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору .

У відповідності зі ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду;

Як встановлено ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог позивача. .

Керуючись ст.. 303,307,309,313,314,316 ЦПК України,
судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 16
січня 2014 року - скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 20349,15 грн., яка складається:
4769,83 грн. - заборгованість за кредитом,
14134,12 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 945,20 грн. - штраф
(процентна складова) ; судовий збір в
сумі 229,40 грн. та - 121,80 грн.

Це рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно, та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий :

Судді: