Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2014 року Центральний
районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Дудник Г.С., з участю
представника позивачів ОСОБА_1,
представника відповідача -
Миколаївської міської ради - Бондара
В.А., ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, його
представника, який також представляє
інтереси відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
ОСОБА_8, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Миколаївської
міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_12 про визнання рішення
частково недійсним та його скасування,
визнання державного акту недійсним,
відновлення становища та
відшкодування немайнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10
звернулися до суду з позовом до
Миколаївської міської ради, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_11, яка також представляє
інтереси неповнолітнього ОСОБА_13, а
також до ОСОБА_6 та ОСОБА_12, просили
визнати недійсними та скасувати
рішення Миколаївської міської ради №
24/35 від 13 червня 2008 року, № 38/36 від 01
жовтня 2009 року та № 2/30 від 30 грудня 2010
року про надання відповідачам права
власності на земельну ділянку за
рахунок прибудинкової території
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 в
м. Миколаєві, визнати недійсним
державний акт серії ЯЛ № 975955 від 15
листопада 2010 року на право власності
відповідачів на земельну ділянку,
площею 0,0171 га за тією ж адресою.
Одночасно позивачі просили про
відновлення порядку користування
прибудинковою територією відповідно
до порядку, що склався між сторонами до
приватизації землі, а також про
відшкодування немайнової (моральної)
шкоди шляхом стягнення по 5000 грн. 00 коп.
на користь кожної, а саме: по 2500 грн. 00
коп. з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_11 та ОСОБА_6 В обгрунтування
позову позивачі послались на ті
обставини, що на підставі спірних
рішень органу місцевого
самоврядування відповідачі отримали у
власність земельні ділянки, площами
0,0396 га та 0,0171 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських та побутових будівель і
споруд, про що їм стало відомо під час
розгляду в 2012 році Центральним
районним судом м. Миколаєва позовних
вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про усунення
перешкод в користуванні
каналізаційною мережею та про
витребування з незаконного володіння
сараїв літ. В-1 та літ. И. Одночасно їм
(позивачам) стало відомо, що підставою
отримання відповідачами прав
власності на землю став виділ в окрему
адресу - АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, квартир
родини ОСОБА_7 за № 9 та № 10 і квартири
ОСОБА_12 № 7 з приватизованого
співвласниками одноповерхового
багатоквартирного будинку (жилкоп).
Зазначені квартири не є суміжними, не
мають спільної межі землекористування,
оскільки між ними розташована квартира
№ 8 (позивача ОСОБА_10.). При цьому, під
час приватизації землі відповідачем
ОСОБА_12 була захоплена частина
земельної ділянки, що знаходилася в
користуванні позивачів. Так, ОСОБА_12,
під час приватизації земельної ділянки
в інтересах родини ОСОБА_7 за рахунок
проходів та проїздів незаконно
приватизувала спірну земельну ділянку
а саме: захватила частину земельної
ділянки, що відгороджена
сіткою-рабицею, для обслуговування
ґанку квартири позивача ОСОБА_10, а
також частини земельної ділянки, що
знаходилась в користуванні позивача
ОСОБА_9, зокрема, під сараями літ. В-1 та
літ. И. Під час оформлення
відповідачами прав власності на
земельну ділянку, площею 0,0171 га, не були
отримані погодження всіх
співвласників багатоквартирного
житлового будинку, договір між
співвласниками щодо порядку
користування земельною ділянкою,
первісно закріпленою за житловим
будинком АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, не
укладався, рішення суду з цього приводу
постановлене не було. Як на правові
підстави позову позивачі послались на
ст. 152 ЗК України, ст. 1167 ЦК України.

Усною ухвалою суду від 07 жовтня 2013 року
до участі в справі в якості третьої
особи на стороні відповідачів
притягнутий орган опіки та піклування.

В судовому засіданні представник
позивачів позов підтримав, підтвердив
викладені в позовній заяві обставини.
Додатково суду пояснив, що державний
акт серії ЯЛ № 975955 від 15 листопада 2010
року про право власності на землю у
будь-якому випадку є незаконним,
оскільки в ньому одним зі
співвласників спірної земельної
ділянки - під квартирами родини ОСОБА_7 -
вказана відповідач ОСОБА_12, яка не має
ніякого відношення до квартир № 9 та №
10 АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Відповідач ОСОБА_5, його представник,
який також представляє інтереси
відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8,
а також представники відповідача
Миколаївської міської ради проти
позову заперечували з тих підстав, що
оспорювані ними рішення органу
місцевого самоврядування прийняті
відповідно установленого законом
порядку та позивачі пропустили
установлений законом строк позовної
давності для звернення до суду за
захистом порушеного права. Крім цього в
позивачів відсутнє право вимоги так як
ними не представлені
правовстановлюючі документи на житло,
а саме: квартири № 6 та № 8.

Додатково відповідач ОСОБА_5 послався
на ті обставини, що позивачі дізнались
про майбутню приватизацію землі ще у 2005
році під час топографічної зйомки
земельної ділянки, закріпленої за
житловим будинком АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, а у 2007 році писали
"звернення" з цього питання, тобто
погодилися з цим.

В той же час, представник Миколаївської
міської ради ОСОБА_4 в своїх
запереченнях стверджував, що оскільки
земельна ділянка, закріплена за
житловим будинком АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві не має окремого кадастрового
номеру, то і не було необхідності
отримувати погодження суміжних
землекористувачів - позивачів у справі
- під час приватизації її частини.

Відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_11 та
ОСОБА_6, а також представник третьої
особи - органу опіки і піклування, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлялись у встановленому законом
порядку. ОСОБА_11 та ОСОБА_6 подали суду
заяви про розгляд справи у їх
відсутність. Відомостей про поважність
причин неявки відповідачів ОСОБА_7 та
ОСОБА_12 матеріали справи не містять.

Вислухавши пояснення представників
сторін, відповідача ОСОБА_5, дослідивши
докази, суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 24 травня
1994 року виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради народних
депутатів, ОСОБА_10 на праві власності
належить 1/5 частина квартири №? 8
будинку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. Право
власності позивача на частку
зареєстроване КП ММБТІ 19 липня 1994 року
за реєстровим № 17674 (а.с. 163).

Згідно рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 05 грудня 2013 року,
постановленого в цивільній справі №
490/10991/13-ц, позивач ОСОБА_9 мешкає в
квартирі №? 6 будинку АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, що знаходиться на балансі
ТОВ "ЖЕК "Соборне". Рішення суду набрало
законної сили 04 лютого 2014 року (а.с.
149-153).

Як слідує з довідок КЖЕП "Соборне" від 19
травня 2005 року вих. № 1048/05/3, № 1049/05/3 та №
1050/05/3 квартири № 7 (наймач ОСОБА_14.) № 9
(наймач ОСОБА_15.) та № 10 (наймач ОСОБА_5.)
будинку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві зняті з
балансу житлово-експлуатаційної
організації на підставі розпорядження
Фонду комунальної власності
Миколаївської міської ради № 323-р від 04
жовтня 2005 року (а.с. 13 - 15).

Пунктом 101 рішення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради №
1936 від 28 жовтня 2005 року (а.с. 16) житловому
будинку по АДРЕСА_1 (Літера Б-1, квартири
№? 7, 9 та 10) які належать громадянам
ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_5
та ОСОБА_16 надано нову адресу: АДРЕСА_1.

В той же час, зі схематичного плану
житлового будинку літ. Б-1 (а.с. 17)
вбачається, що в даному відокремленому
будинку (у складі домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Миколаєві) розташована
також квартира № 8, частина якої
належить на праві власності позивачу
ОСОБА_10 Квартира № 6, в якій мешкає
позивач ОСОБА_9, розташована у
відокремленому будинку літ. А-1, що
також знаходиться у складі
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Таким чином, до виділення в окрему
адресу та приватизації землі сторони
по справі були співкористувачами
земельної ділянки, площею 7474 кв.м., що
була первісно закріплена за
домоволодінням АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Пунктами 10, 10.1, 10.2 та 10.3 рішення
Миколаївської міської ради № 24/35 від 13
червня 2008 року затверджений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, площею 567 кв.м. за рахунок
земель міста, не наданих у власність
або користування, для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_1. Надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки наданий
рішенням міської ради від 31 жовтня 2007
року № 10/27, а також надано ОСОБА_14,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 у спільну сумісну власність
земельну ділянку, площею 567 кв.м. для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1. У пункті 10.3 цього рішення
зазначено, що земельна ділянка має
обмеження у використанні, згідно
КОПВНЗТВЗД: правові, типу 1.1 - "зміна
цільового використання". (а.с. 8).

Пунктом 3 розділу 10 рішення
Миколаївської міської ради № 38/36 від 01
жовтня 2009 року (а.с. 9) внесені зміни до п.
10.2 розділу 2 рішення Миколаївської
міської ради № 24/35 від 13 червня 2008 року,
даний пункт викладений у новій
редакції, а саме: надано ОСОБА_12, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у
спільну сумісну власність земельну
ділянку, площею 567 кв.м. для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 (Підстава: заміна одного із
співвласників домоволодіння згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину за
законом).

Пунктом 5 розділу 7 рішення
Миколаївської міської ради № 2/30 від 30
грудня 2010 року внесені зміни до рішення
Миколаївської міської ради № 38/36 від 01
жовтня 2009 року, а саме: у пункті 3
розділу 10 цифру "567" замінено цифрами та
словами "567 (ділянка № 1, площею 171 кв.м.,
ділянка № 2, площею 396 кв.м.)" Підстава:
уточнення в написанні кількості
земельних ділянок. (а.с. 10).

17 листопада 2010 року Миколаївською
міською радою ОСОБА_12 виданий
державний акт на право власності на
землю серії ЯЛ № 975955 на підставі
рішення Миколаївської міської ради від
01 жовтня 2009 року за № 38/36 та рішення
Миколаївської міської ради від 30
грудня 2010 року за № 2/30, площею 0,0171 га по
АДРЕСА_1 в Центральному районі м.
Миколаєва з цільовим призначенням: для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд. Згідно додатку до державного
акту співвласниками земельної ділянки,
площею 0,0171 га, вказані ОСОБА_12, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_6. (а.с.
11, 12).

За такого, право власності на земельну
ділянку (№ 1 згідно рішення № 2/30 від 30
грудня 2010 року), площею, 0,0171 га, під
колишніми квартирами № 9 та № 10, що
належали на праві власності ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_13
визнане одночасно за власником іншої,
відокремлено розташованої, квартири (№
7) - ОСОБА_12 за відсутністю до того
жодних правових підстав.

Відповідачами суду також не
представлено у встановленому
цивільним процесуальним законом
порядку належних та допустимих доказів
того, що під час оформлення прав
власності на спірну земельну ділянку
(площею 0,0171 га) інші співвласники та
користувачі квартир у домоволодінні
АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, які одночасно
були співкористувачами цілої
земельної ділянки, площею 0,4747 га,
надали на це свої письмові погодження.

Судом установлено що між
співвласниками та користувачами
квартир у колишньому цілому
домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Миколаєві
договір про порядок користування
земельною ділянкою не укладався,
рішення суду з цього приводу
постановлене не було, фактичний
порядок користування не склався та між
сторонами з цього приводу існує спір
про право цивільне.

Такий висновок суду в даній справі не
спростовується судовим рішенням від 05
грудня 2013 року, постановленим в
цивільній справі № 490/10991/13-ц, що набрало
законної сили, так як з тексту абзацу 7
мотивувальної його частини слідує, що
певний порядок користування земельною
ділянкою склався між співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, а не між усіма
співвласниками та користувачами
домоволодіння № 3 по тій же вулиці.
Тобто, тут суд погоджується з
установленим попереднім судовим
рішенням фактом, що певний порядок
користування земельною ділянкою
склався саме між ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 -
відповідачами у даній справі - і не
склався з іншими мешканцями
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Миколаєві,
зокрема - позивачами.

В силу ч. 2 ст. 123 Земельного Кодексу
України (далі - Кодекс) особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Як установлено судом, ніякого
погодження на вилучення зі спільного
користування будь-якої частини
земельної ділянки, первісно
закріпленої за домоволодінням АДРЕСА_1
в м. Миколаєві, інші землекористувачі
відповідачам не надавали.

Крім того, Листом ТОВ "Соборне" вих. №
251-07 від 24 жовтня 2007 року (а.с. 20)
підтверджена та обставина, що за
результатом звернення ОСОБА_5 з питання
погодження меж земельного ділянки по
АДРЕСА_1 в осях від точки 2 до точки 1 -
сервітут - прохід через ділянку біля
квартири №? 8 по АДРЕСА_1, де мешкає
ОСОБА_10 житлово-експлуатаційна
організація своєї згоди не надала (а.с.
21).

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 96 Кодексу
землекористувачі зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів та дотримуватися
правил добросусідства.

В даній справі, виділившись в окрему
адресу - житловий будинок АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві - та отримавши у власність
спірну земельну ділянку, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 порушили тим
самим права тепер вже суміжних
землекористувачів, зокрема, - позивачів
ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Статтею 152 Кодексу установлені способи
захисту прав на земельні ділянки.

Так, згідно ч. 2 цієї статті, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. В силу ч. 3 захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом: а)
визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

На підставі викладено, суд доходить
висновку про те, що рішення про надання
у спільну сумісну власність ОСОБА_12,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 171
кв.м. для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві
прийняте з порушенням установленого
законом порядку, незаконно, а в частині
співвласника ОСОБА_12 - за відсутністю
будь-яких правових підстав.

За такого, оскаржувані рішення та
свідоцтво на право власності на землю
в межах заявлених позовних вимог не
можуть залишатися в силі та підлягають
скасуванню. На відповідачів ОСОБА_6,
ОСОБА_11 та ОСОБА_5 та ОСОБА_7 слід
покласти обов'язок відновити порядок
користування прибудинковою територією
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Миколаєві
відповідно до порядку, що існував до
порушення права, а саме: прибрати
огорожі, встановлені згідно плану
земельної ділянки АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, зазначеного в незаконному
державному акті про право власності на
землю.

Решту доводів позивачів, зокрема, щодо
порушення прав користування сараями
літ. В-1 та літ. И., суд вважає
безпідставними, так як ці споруди є
самочинним будівництвом.

Відповідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

За такого, правові підстави для
відшкодування на користь позивачів
немайнової шкоди - відсутні.

Суд також не погоджується з
твердженнями відповідача ОСОБА_5 та
представника Миколаївської міської
ради про те, що позивачі пропустили
строк позовної давності для звернення
до суду за захистом порушеного права та
що до спірних правовідносин належить
застосувати відповідні наслідки з
відмовою в позові, виходячи з
наступного.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Право власності на спірну земельну
ділянку ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 набули, після
державної реєстрації свідоцтва про
право власності на землю серії ЯЛ № 975955
від 17 листопада 2010 року, а тому і про
наявність відповідних рішень
Миколаївської міської ради позивачі
могли дізнатись тільки після цієї дати.

З даним позовом ОСОБА_9 і ОСОБА_10
звернулись до суду 17 липня 2013 року,
тобто до сплину встановлено законом
трирічного строку. Крім цього, як
слідує з ухвали Центрального районного
суду м. Миколаєва від 10 липня 2013 року
про залишення позову без розгляду
позивачі і раніше звертались з такими ж
вимогами на захист своїх прав.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що
порушення прав позивачів є наслідком
неправомірних дій відповідачів -
фізичних осіб, з кожного з відповідачів
підлягають присудженню на користь
кожного з позивачів по 68 грн. 82 коп.
судового збору. У зв'язку з відмовою в
частині вимог про відшкодування
немайнової (моральної) шкоди судові
витрати позивачів присудженню за
рахунок відповідачів не підлягають.

Керуючись ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати
пункти 10, 10.1, 10.2 та 10.3 рішення
Миколаївської міської ради № 24/35 від 13
червня 2008 року в частині затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, площею 171 кв.м., за
рахунок земель міста, не наданих у
власність або користування, для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1; надання дозволу на складання
проекту землеустрою в частині
відведення земельної ділянки, площею 171
кв.м., наданий рішенням міської ради від
31 жовтня 2007 року № 10/27, а також в частині
надання ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у спільну
сумісну власність земельної ділянки,
площею 171 кв.м. для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Визнати незаконним та скасувати пункт 3
розділу 10 рішення Миколаївської
міської ради № 38/36 від 01 жовтня 2009 року
про внесення змін до п. 10.2 розділу 2
рішення Миколаївської міської ради №
24/35 від 13 червня 2008 року, в частині
надання ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у спільну
сумісну власність земельної ділянки,
площею 171 кв.м. для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Визнати незаконним та скасувати пункт 5
розділу 7 рішення Миколаївської
міської ради № 2/30 від 30 грудня 2010 року
про внесення змін до рішення
Миколаївської міської ради № 38/36 від 01
жовтня 2009 року, яким у пункті 3 розділу 10
цифру "567" замінено цифрами та словами
"567 (ділянка № 1, площею 171 кв.м., ділянка
№ 2, площею 396 кв.м.)", в частині внесення
змін стосовно земельної ділянки № 1,
площею 171 кв.м.

Скасувати державний акт на право
власності на землю серії ЯЛ № 975955,
виданий 17 листопада 2010 року
Миколаївською міською радою ОСОБА_12 на
земельну ділянку, площею 0,0171 га, по
АДРЕСА_1 в Центральному районі м.
Миколаєва з цільовим призначенням: для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

Зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_6 відновити порядок користування
прибудинковою територією
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Миколаєві
відповідно до порядку, що існував до
порушення права, а саме: прибрати
огорожі, встановлені згідно плану
земельної ділянки АДРЕСА_1 в м.
Миколаєві, зазначеного в державному
акті на право власності на землю серії
ЯЛ № 975955, виданому 17 листопада 2010 року
Миколаївською міською радою.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 по 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп. судового
збору з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 по 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп. судового
збору з кожного.

В решті позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В.
Батченко