АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/902/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3623/14
Головуючий у 1-й інстанції Голубенко В.
Доповідач Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Гальонкін С.А., Одринської Т.В.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Кобеляцького районного суду
Полтавської області від
15 жовтня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача Акопян В.І., -

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 15 жовтня 2014
року в задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

З рішенням не погодився позивач та
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги банку.

Вказували на неналежне дослідження
судом доказів у справі,
невідповідність висновків обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічного
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що 15 березня 2006
року між Банком та ОСОБА_1, був
укладений кредитний договір, згідно
якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі
2338,30 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
сплатою відсотків, винагороди, комісії
на умовах визначених в Заяві та Умовах
і правилах надання банківських послуг.

У заяві ОСОБА_1, своїм підписом
підтвердив, що він ознайомився і
згідний з Умовами і Правилами надання
банківських послуг, а також з Тарифами
банку, які були надані йому у письмовій
формі і він отримав повну інформацію
про умови кредитування у Банку.

Зобов'язання перед банком відповідач
не виконав, в зв'язку з чим, станом на
15.04.2014 року, виникла заборгованість за
кредитним договором в сумі 11903,18 грн.,
(без врахування суми 2274,29 грн., яка була
стягнута з відповідача за даним
кредитом на підставі судового наказу
Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 12.09.2007 року)
(а.с.4-6).

Суд першої інстанції вірно встановив,
що позивачем пропущено строк позовної
давності із зверненням до суду з даним
позовом, оскільки строк дії кредитної
картки визначено до 01.07.2008р. (а.с. 35),
останній платіж боржником здійснено
29.08.2007р., судовий наказ було видано
12.09.2007р., то з у рахуванням поданої заяви
ОСОБА_1 про застосування строків
позовної давності, відповідно до вимог
ст.ст. 256, 257 ЦК України обґрунтовано
відмовив в задоволенні позову.

Посилання апелянта на те, що п. 9.12
Правил надання банківських послуг
визначено, що вказаний кредитний
договір діє на протязі 12 місяців та
автоматично лонгується, якщо жодна зі
сторін договору не заявляє про свій
намір його розірвати, не можуть бути
взяті до уваги колегією суддів
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9.12 Правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Вказаним пунктом визначено, що договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання та пролонгований на один
рік. В Умовах надання банківських
послуг не вказано про лонгування дії
договору кожного наступного року.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
заінтересованої сторони права на
позов, тобто можливості реалізувати
своє право в примусовому порядку через
суд.

Оскільки строк дії кредитної картки
визначено до 01.07.2008р. та відповідно до п.
9.12 Правил надання банківських послуг,
його пролонговано на 12 місяців, судовий
наказ було видано 12.09.2007р., то строк
позовної давності почався 01.07.2009 року.

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з
позовом лише 08.05.2014р., тобто після
спливу трирічного строку визначеного
законом.

Враховуючи, що строк позовної давності
закінчився, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що строк дії
картки та строк дії договору не
сплинув, судова колегія вважає
неспроможними, оскільки сама по собі
умова лонгації договору, не може
розглядатися як доказ установлення
строку дії договору та не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, фактичні обставини
місцевим судом встановлені повно та
об'єктивно, які підтверджуються
матеріалами справи. Вказаним
обставинам та наданим сторонами
доказам судом першої інстанції надано
належний правовий аналіз, що
обґрунтовано відображено у
мотивувальній частині судового
рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.
213 - 215 ЦПК України та є законним і
обґрунтованим.

Позивач не надав належних доказів про
поважність причин пропуску строку
позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростовують, а
матеріали справи не дають підстав
вважати, що суд при розгляді даної
справи допустив порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які у відповідності до вимог ст. 309 ч.1 п.
4 ЦПК України є підставами для
скасування рішення.

За наведених обставин апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ч. 1,
ст. 314 ч. 1 п. 1, ст. 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 15 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Акопян В.І.

Судді :
Гальонкін
С.А.

Одринська Т.В.