Справа № 163/3154/13-ц
Провадження № 2/163/12/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль
04 березня 2014 року

Любомльський районний суд Волинської
області в складі

головуючого судді - Мосієвича І.В.,

при секретарі Костюк Р.М.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника Вишнівської сільської
ради Кулика О.А.,

представника відділу Держземагенства
у Любомльському районі ГрицюкаМ.С.,

третьої особи на стороні відповідача
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу в м. Любомль
за позовом ОСОБА_1 до Вишівської
сільської ради, ОСОБА_3, відділу
Держземагенства у Любомльському
районі Волинської області, третьої
особи на стороні відповідача яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_7, про визнання
недійсними рішень виконавчого
комітету Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року, №23/2 від
23.11.2009 року та визнання недійсними
Державних актів серії ЯК №050056 від
22.03.2012 та Державного акту серії ЯК №050067
від 22.03.2012 року на право власності на
земельні ділянки та визнання
недійсними державної реєстрації
вказаних державних актів на право
власності на земельні ділянки.

встановив:

У суд з позовною заявою звернувся
ОСОБА_1 в якій просить визнати
недійсними рішення виконавчого
комітету Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року «Про
передачу ОСОБА_3 безкоштовно у приватну
власність площею 0,25 га земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
земельної ділянки площею 0,31 га для
ведення особистого підсобного
господарства» та рішення Вишнівської
сільської ради Любомльського району
Волинської області №23/2 від 23.11.2009 року
«Про затвердження рішення виконкому
сільської ради №43 від 25.11.1997 року «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність» та визнати недійсним
Державний акт серії ЯК №050056 від 22.03.2012
року виданий на підставі рішення
виконавчого комітету Вишнівської
сільської ради Любомльського району
Волинської області №43 від 25.11.1997 року
та рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради №23/2 від
23.11.2009 року ОСОБА_3 про право власності
на земельну ділянку площею 0,2500 га по
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №01968 та
Державного акту серії ЯК №050067 від
22.03.2012 року виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року та рішення
Вишнівської сільської ради №23/2 від
23.11.2009 року ОСОБА_3 про право власності
на земельну ділянку площею 0,2918 га по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
підсобного господарства,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №01969 та
визнати недійсними державну
реєстрацію вказаних державних актів на
право власності на земельні ділянки.

Свої вимоги обґрунтував тим, що на
підставі рішення Любомльського
районного суду від 12.07.2012 року він
провів реєстрацію прав власності на 1/3
частину житлового будинку та надвірних
споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1,
однак не може оформити перехід права
власності на частину земельної
ділянки, право на яку має відповідно до
ст.120 ЗК України, оскільки відповідачу
ОСОБА_3, яка проживає за вищевказаною
адресою, виданий Державний акт від
22.03.2012 року серії ЯК № 050056 на право
власності на 0,2500 га земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за цією ж адресою і державний
акт серії ЯК № 050067 на право власності
площею 0,2918 га земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства. Визнання частково
недійсними самих державних актів на
право власності на вказані вище
земельні ділянки законом не
передбачено і суперечить ч.9 ст. 126 ЗК
України. Оскільки державний акт є
похідним від відповідного рішення
органу місцевого самоврядування про
передачу у власність земельної
ділянки, а тому позивач також просить
визнати недійсними вищевказані
рішення Вишнівської сільської ради,
якими були передані ОСОБА_3, земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та для ведення
особистого селянського господарства.
Вказуючи, що земельні ділянки були у
користуванні попереднього власника
житлового будинку ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 і передачу Вишнівською
сільською радою спірних земельних
ділянок, що залишились після смерті
спадкодавця вважає неправомірними.

Позивач та його представник в судовому
засіданні вимоги позову підтримали та
просили позов задовольнити з підстав
викладених у позовній заяві, та у його
поясненнях.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
позов не визнали та пояснили, що спірні
земельні ділянки набуті відповідачкою
у власність на законних підставах. На
підставі рішень виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року та № 23/2 від
23.11.2009 року їй було видані державні акти
на право власності на земельні ділянки
серії ЯК № 050056 від 22.03.2012 року, та серії
ЯК №050067 від 22.03.2012 року відповідно до
яких їй на праві власності належать
земельні ділянки відповідно площею 0,2500
га для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд та
площею 0,2918 га ведення особистого
селянського господарства за адресою:
АДРЕСА_1. Право власності на дані
земельні ділянки вона набула на
підставі рішень органів виконавчої
влади і стала законною власницею
земельних ділянок при цьому вважає, що
права позивача порушені не були.

ОСОБА_7, яка в судовому засіданні була
визнана третьою особою на стороні
відповідача ОСОБА_3, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
позов не визнала і вважає, що її сестра
на законних підставах стала власником
спірних земельних ділянок.

Представник Вишнівської сільської
ради Любомльського району позов не
визнав та пояснив, що відповідачці
ОСОБА_3 земельні ділянки по АДРЕСА_1
площею 0,25 га та 0,31 га передано у
власність на підставі рішень
Вишнівської сільської ради у
встановленому законом порядку.

Представник відділу Держземагенства у
Любомльському районі Волинської
області позов не визнав та вважає, що
підстав припинення права власності
відповідачки ОСОБА_3, як визнання
недійсними рішень Вишнівської
сільської ради, так і визнання
недійсними державних актів та їх
державної реєстрації підстав не має.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про державну реєстрацію
прав вбачається, що позивач ОСОБА_1
володіє 1/3

частиною житлового будинку в АДРЕСА_1.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 050056 ОСОБА_3, належить на праві
приватної власності земельна ділянка
площею 0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
знаходиться за адресою Волинська обл.
Любомльський р-ну с. Вишнів.

Згідно державного акту серії ЯК № 050067
ОСОБА_3, належить на праві приватної
власності земельна ділянка площею 0,2918
га для ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно витягу архівної копії від
07.02.2011 №42 рішення №43 від 25.11.97 року
виконкому Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області ОСОБА_3 було безкоштовно
передано у приватну власність 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,31 га для ведення
підсобного господарства.

Рішенням виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради від 23.11.2009
року № 23/2 було затверджено рішення
виконавчих комітетів, зокрема №43 від
25.11.1997 року по передачі земельних
ділянок у приватну власність.

З витягу з Державного реєстру
правочинів №12329310 від 19.12.2102 року
вбачається, що земельна ділянка, площею
0,2918 га з цільовим призначенням «для
ведення особистого селянського
господарства» розташована в АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :01:002:0179 була
подарована ОСОБА_3 її рідній сестрі
ОСОБА_7, номер правочину 5391883.

З витягу з по господарської книги №1
Вишнівської сільської ради вбачається,
що житловий будинок, в якому проживає
ОСОБА_3 побудований у 1960 році.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
від 30.08.1995 року вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вишнів Любомльського
р-ну Волинської області.

Отже, на час прийняття вищевказаних
рішень Вишнівською сільською радою,
зокрема на спірній земельній ділянці
0,25 га вже був збудований житловий
будинок, що належав на праві власності
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої увійшов житловий будинок з
господарськими спорудами, по АДРЕСА_1, а
спадкоємцями за законом першої черги
даного спадкового майна є сторони
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 .

Рішенням Любомльського районного суду
від 20 квітня 2012 року за ОСОБА_1 визнано
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/3 частини нерухомого
майна, зокрема: житлового будинку А-1,
прибудови - а, сараю Д-1, огорожі - 1, воріт
- 2, убиральні - В, яке знаходиться в
АДРЕСА_1 відповідно до даних технічного
паспорта на об'єкт нерухомого майна.

На підставі зазначеного рішення суду
було зареєстровано право власності на
нерухоме майно, що стверджується
Витягом про державну реєстрацію прав,
виданим комунальним підприємством
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» 12 липня 2012 року № 34812814,
з якого випливає, що ОСОБА_1 на праві
приватної спільної часткової
власності належить 1/3 частка житлового
будинку АДРЕСА_1.

Згідно із свідоцтвом про право на
спадщину за законом, виданим державним
нотаріусом Шацької державної
нотаріальної контори, в. о. нотаріуса
Любомльської державної нотаріальної
контори Волинської області 13 вересня
2013 року, спадкоємцями майна ОСОБА_8, яке
складається з житлового будинку з
надвірними спорудами і будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1, належного
спадкодавцеві на підставі свідоцтва
про право власності, виданого
Вишнівською сільською радою 18 травня
2001 року та зареєстрованого в цей же
день у Волинському обласному бюро
технічної інвентаризації номер запису
№27, є її діти ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
кожен з яких успадковує по 1/3 частки, а
згідно витягу з архівної копії рішення
№ 43 виконкому Вишнівської сільської
ради від 25 листопада 1997 року
вбачається, що ОСОБА_3 було передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку для будівництва і

обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в с.
Вишнів площею 0,25 га та для ведення
особистого підсобного господарства в
розмірі 0,31 га.

Таким чином, виконавчий комітет
Вишнівської сільської ради своїм
рішенням у 1997 році, затвердженим
рішенням цієї ж ради 23 листопада 2009
року, передав спірну земельну ділянку
0,25 га у приватну власність відповідачу
ОСОБА_3 для будівництва і
обслуговування житлового будинку, тоді
як на зазначеній земельній ділянці вже
був збудований житловий будинок, який
належав спадкодавцю ОСОБА_8, після
смерті якої спадкоємці за законом
першої черги ОСОБА_1, ОСОБА_7 в тому
числі і відповідач ОСОБА_3 своє право на
спадщину в установленому законом
порядку не оформили.

Тобто, рішення виконкомів Вишнівської
сільської ради №43 від 25.11.1997 року та
№23/2 від 23.11.2009 року про затвердження
першого в частині передачі ОСОБА_3
безкоштовно у приватну власність
площею 0,25 га земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель, було прийнято незаконно без
врахування виниклих спадкових
правовідносин між сторонами з
порушенням чинного законодавства
України, зокрема: згідно ст.1 Декрету
КМУ від 26.12.1992 року «Про приватизацію
земельних ділянок» сільським ,
селищним, міським Радам народних
депутатів забезпечити передачу
протягом 1993 року громадянам України у
приватну власність земельних ділянок,
наданих їм для ведення особистого
підсобного господарства і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, в межах норм,
установлених Земельним кодексом
України.

Відповідно ст. 116 ЗК України (в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набували права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Згідно ч.1, 4 ст.120 ЗК України у разі у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку,
або її частину, на якій вони розміщенні,
без зміни її цільового призначення.
Уразі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право власності на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Вказана правова норма також
передбачена ст.377 ЦК України, зокрема,
що до особи, яка набула право власності
на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право користування
на земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 126 ЗК України (в редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин) право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом та виникає з моменту
державної реєстрації цього права.

Отже, рішення органу виконавчої влади
чи місцевого самоврядування про
передачу у власність земельної ділянки
є необхідною передумовою виникнення
права власності на земельну ділянку.

Забезпечуючи усім власникам рівні
умови здійснення своїх прав, держава
гарантує власнику захист від порушень
його права власності з боку будь-яких
осіб, що підтверджується нормами ст. ст.
21, 55 Конституції України та ст. 152 ЗК
України.

Особа, права якої порушено, може
скористатися не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника.

Згідно зі ст. 152 ЗК України (в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин), захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється

шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав,
визнання угоди недійсною, визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування, відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Право посвідчене державним актом і є
похідним від відповідного рішення
органу виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про передачу у
власність земельної ділянки.

Таким чином, за змістом ст. 152 ЗК України
(в редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин),
визнання недійсним державного акта на
право власності на землю як самого по
собі правовстановлюючого документа, не
передбачено зазначеною нормою і захист
порушених прав власника на землю
реалізується зацікавленою особою
шляхом звернення до суду з вимогою
визнання відповідного рішення органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про передачу у
власність земельної ділянки недійсним.

З огляду на вищенаведене, аналізуючи
перевірені докази по справі та вимоги
чинного законодавства, та враховуючи,
що ОСОБА_1 набув право власності на 1/3
частину житлового будинку і до нього
перейшло право власності на 1/3
земельної ділянки, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити частково, зокрема визнати
недійсними рішення виконавчого
комітету Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року та №23/2 від
23.11.2009 року відповідно про затвердження
вказаного рішення в частині "Передачі
ОСОБА_3 безкоштовно у приватну
власність площею 0,25 га земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд» та
визнати недійсним Державний акт серії
ЯК №050056 від 22.03.2012 року виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року та рішення
виконавчого комітету Вишнівської
сільської ради №23/2 від 23.11.2009 року
ОСОБА_3 про право власності на земельну
ділянку площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, зареєстрований в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за
№01968 та визнати недійсним його
державну реєстрацію.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 слід
відмовити у зв'язку з їх
безпідставністю, оскільки відповідач
ОСОБА_3 набула право власності на
земельну ділянку площею 0,31 га для
ведення особистого підсобного
господарства по АДРЕСА_1 на законних
підставах, згідно порядку та вимог
чинного законодавства України.

Оскільки, сторони відповідно до вимог
Закону України «Про судовий збір»
звільняються від сплати судового збору
то згідно ч.2 ст.88 ЦПК України судові
витрати слід віднести за рахунок
держави у порядку встановленому КМ
України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст.16, 377, 381, 1225 ЦК
України, ст. 78, 81, 116, 120, 126, 152 ЗК України
суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недійсними рішення
виконавчого комітету Вишнівської
сільської ради Любомльського району
Волинської області №43 від 25.11.1997 року в
частині "Передачі ОСОБА_3 безкоштовно у
приватну власність площею 0,25 га
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №23/2 від 23.11.2009 року "Про
затвердження рішення виконкому
сільської ради №43 від 25.11.1997 року в
частині "Передачі ОСОБА_3 безкоштовно
у приватну власність площею 0,25 га
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд".

Визнати недійсним Державний акт серії
ЯК №050056 від 22.03.2012 року виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року та рішення
виконавчого комітету Вишнівської
сільської ради №23/2 від 23.11.2009 року
ОСОБА_3 про право власності на земельну

ділянку площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, зареєстрований в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за
№01968.

Визнати недійсним державну реєстрацію
Державного акту серії ЯК №050056 від
22.03.2012 року виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Вишнівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області №43 від 25.11.1997 року та рішення
виконавчого комітету Вишнівської
сільської ради №23/2 від 23.11.2009 року
ОСОБА_3 про право власності на земельну
ділянку площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, зареєстрований в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за
№01968.

В решті позовних вимог відмовити у
зв'язку з їх безпідставністю.

Судові витрати віднести за рахунок
держави у порядку встановленому КМ
України.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
уразі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий: суддя
І.В. МОСІЄВИЧ