Справа № 316/1749/13
Провадження № 6/316/643/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.

Енергодарський міський суд
Запорізької області у складі
головуючого судді Куценко М.О., при
секретарі Нестерової Г.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Енергодар подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Енергодарського
міського управління юстиції
Запорізької області ОСОБА_1,
погодженого заступником начальника
Відділу ДВС Енергодарського МУЮ
ОСОБА_2, про тимчасове обмеження ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України до
виконання зобов`язань за виконавчим
провадженням, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС
Енергодарського МУЮ ОСОБА_1 звернулася
до суду з поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до виконання ним зобов`язань
за виконавчим провадженням.

В поданні зазначено, що у відділі
державної виконавчої служби
Енергодарського міського управління
юстиції Запорізької області на
примусовому виконанні знаходиться
виконавче провадження №43491717 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства
«Підприємство комунальної власності»
боргу в розмірі 4021,70 грн.

Боржником жодних заходів для
самостійного виконання по
вищезазначеному виконавчому
провадженню вжито не було, у зв’язку з
чим розпочалось примусове виконання
рішення суду.

При примусовому виконанні виконавчого
провадження державним виконавцем на
адресу реєструючих органів були
направлені запити, однак згідно
відповідей, майна за боржником не
зареєстровано. Згідно відповіді ДПС
України джерела отримання доходів,
відкриті рахунки в установах банку
відсутні. Згідно інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомості щодо майна
боржника відсутні.

На виклики державного виконавця
боржник ОСОБА_3 не з`являється, при
виході за адресою проживання боржника
майна, на яке можна звернути стягнення,
не виявлено, відомо, що боржник має
намір виїхати за межі України.

Посилаючись на Закон України «Про
порядок виїзду та в’їзду в Україну
громадян України», Закон України «Про
виконавче провадження», просить з
метою повного та своєчасного
забезпечення виконання рішень суду, та
запобігання в подальшому ухилення від
виконання зобов’язань, тимчасово
обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання ним своїх
зобов`язань за виконавчими
провадженнями №43491717.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець Єрмак Г.В. просить
розглядати подання без її участі, про
що повідомила суд письмово.

Дослідив матеріали справи, суд прийшов
до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судом України і є обов`язковими до
виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника –юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Частиною першою Указу Президента
України «Про додаткові заходи і
підвищення ефективності виконання
рішень судів» від 24 березня 2008 року №261
визначається за необхідне вжиття
додаткових заходів, спрямованих на
посилення забезпечення захисту
конституційних прав людини щодо
виконання рішень суду.

Положенням ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України та в`їзду в
Україну громадян України”
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов`язання – до
виконання зобов`язань або розв`язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов`язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов`язань, покладених
на нього судовим рішенням – до
виконання зобов`язань.

Таким чином, підставою для обмеження
особи у праві виїзду за кордон є
сукупність двох умов: наявність у особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї рішенням суду або органу (посадової
особи), а також факт її ухилення від
виконання таких зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов’язків у виконавчому провадженні,
може свідчати невиконання ним своїх
обов’язків, передбачених ч.6 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

В матеріалах подання відсутні будь-які
дані, які б підтверджували факт
ухилення боржника від виконання
зазначеного зобов'язання, наявність
боргу ще не свідчить про свідоме
ухилення боржника від сплати коштів за
виконавчим документом, не надані
підтвердження про обізнаність
боржника про відкриття виконавчого
провадження, про забезпечення виклику
боржника до ВДВС.

В своєму Аналізі судової практики щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ зазначив, що
оскільки відповідно до ч.2 с ст. 377-1 ЦПК
України, згадане подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим більш, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання
зобов’язання. Під поняття «ухилення
від виконання зобов’язань, покладених
на боржника рішенням» варто розуміти
будь – які свідомі діяння ( дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок у нього є всі реальні
можливості ( наприклад, наявність
майна, грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь –які незалежні від
нього об’єктивні обставини (
непереборної сили, події тощо),

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що державним виконавцем не
доведено факт ухилення боржника від
виконання зобов’язання, а тому
подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 11, 12 Закону України “Про
виконавче провадження”, ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
та в`їзду в Україну громадян України”,
ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Енергодарського міського управління
юстиції Запорізької області ОСОБА_1,
погодженого заступником начальника
Відділу ДВС Енергодарського МУЮ
ОСОБА_2, про тимчасове обмеження ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України до
виконання зобов`язань за виконавчим
провадженням – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя
М. О.
Куценко