Справа № 233/6283/14-ц
УХВАЛА

02 грудня 2014 року. Суддя
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області Міросєді А. І.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 «про
забезпечення позову», -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_2 «про
витребування майна із чужого
незаконного володіння», обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 09 серпня 2014 року
помер її чоловік ОСОБА_3. За її
зверненням нотаріусом була заведена
спадкова справа. Після його смерті
залишилася спадщина у виді нерухомого
та рухомого майна, частиною якого є
автомобілі «ВАЗ 21213 ЗНГ», номерний знак
НОМЕР_1, 2005 року випуску, і «ЗІЛ-ММЗ 4502»,
номерний знак НОМЕР_2, 1983 року випуску,
які на початку літа 2014 року її чоловік
вивіз за адресою: вул. Догаєва 35, с.
Диліївка Костянтинівського району
Донецької області, за місцем мешкання
відповідачки. Коли вона намагалась
повернути вказане спадкове майно,
відповідачка відповіла, що вона також
має відношення до цього майна і їй його
не віддасть. Вона з цього приводу
подала заяву до Костянтинівського МВ
ГУМВС України в Донецькій області, але
їй надали відповідь, що в ході
перевірки встановлено наявність цього
майна у відповідачки, але вона заявляє
також право на це майно, тому ці
відношення мають цивільно-правовий
характер і їй необхідно з цього приводу
звертатись до суду. В автомобілі «ВАЗ
21213 ЗНГ», н.з. АН 6398 АМ, також були
наступні правовстановлюючі документи
на спадкове майно: державний акт на
земельну ділянку розміром 0,5630 га, яка
розташована в с. Диліївка
Костянтинівського району Донецької
обл. по вул. Савенко 33; державний акт на
земельну ділянку розміром 4,5900 га, яка
розташована в с. Іванопілля
Костянтинівського району Донецької
області; технічний паспорт на
автомобіль «ГАЗ 24», н.з. 40572 ЕВ, 1983 року
випуску; технічний паспорт на
автомобіль «ВАЗ 21213 ЗНГ», н.з. АН 6398 АМ,
2005 року випуску; технічний паспорт на
автомобіль «ЗІЛ-ММЗ 4502», н.з. 18795 ЕВ, 1983
року випуску. Просила витребувати у
відповідачки та зобов’язати передати
їй рухоме спадкове майно: автомобілі
«ВАЗ 21213 ЗНГ», н.з. АН 6398 АМ, 2005 року
випуску, «ЗІЛ-ММЗ 4502», н.з. 18795 ЕВ, 1983 року
випуску; державний акт на земельну
ділянку розміром 0,5630 га, яка
розташована в с. Диліївка
Костянтинівського району Донецької
обл. по вул. Савенко 33; державний акт на
земельну ділянку розміром 4,5900 га, яка
розташована в с. Іванопілля
Костянтинівського району Донецької
області; технічний паспорт на
автомобіль «ГАЗ 24», н.з. 40572 ЕВ, 1983 року
випуску; технічний паспорт на
автомобіль «ВАЗ 21213 ЗНГ», н.з. АН 6398 АМ,
2005 року випуску; технічний паспорт на
автомобіль «ЗІЛ-ММЗ 4502», н.з. 18795 ЕВ, 1983
року випуску; стягнути з відповідачки
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу у розмірі
3500 грн.

Позивачка ОСОБА_1 також звернулася до
суду із заявою про забезпечення
позову, посилаючись на те, що підставою
її вимог є те, що вона є спадкоємицею
після смерті свого чоловіка, спадщину
прийняла і спадкове майно належить їй з
моменту відкриття спадщини. Вказане
вище майно знаходиться у відповідачки
безпідставно, вона не є спадкоємицею і
не може бути нею в подальшому, тому що
заповіту на її ім’я не має та родинних
зв’язків з її чоловіком у неї теж не
має. Також вона хвилюється про те, що
відповідачка навмисно створює їй
перешкоди у користуванні вказаними
автомобілями і сама може пошкодити їх
доки вони будуть у неї знаходитися.
Працівники міліції за її заявою
приходили до відповідачки додому та
бачили це майно там, але вона
відмовилась повертати добровільно їй
це майно, про що вказано у відповіді з
міліції. Вважає, що всі вказані вище
факти та дії відповідачки дають
підстави переконатися в тому, що між
ними дійсно існує спір щодо вказаного
та безпідставно набутого
відповідачкою майна та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду щодо
її позову. Оскільки повернути це майно
їй відповідачка добровільно не бажає
та існують погрози сховати та
розібрати ці автомобілі або пошкодити
їх, вважає, що забезпечення позову у
виді передачі автомобілів на
зберігання ОСОБА_4 - сину померлого,
який не є стороною по справі,
відмовився від прийняття спадщини
після смерті спадкодавця і не
заперечує проти зберігання за адресою
його місця мешкання спірних
автомобілів, є заходом, який
забезпечить виконання можливого
рішення суду про задоволення мого
позову. Просила у якості забезпечення
позову про витребування майна із
чужого незаконного володіння
зобов’язати ОСОБА_2 передати
автомобілі «ВАЗ 21213 ЗНГ», н.з. АН 6398 АМ,
2005 року випуску, «ЗІЛ-ММЗ 4502», н.з. 18795 ЕВ,
1983 року випуску, на зберігання ОСОБА_4
за адресою: вул. Савенко 33, с. Диліївка
Костянтинівського району Донецької
обл.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв’язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується, у т.ч. передачею речі,
яка є предметом спору, на зберігання
іншим особам.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.06 р. визначено, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з’ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Із заяви про забезпечення позову та
змісту позовної заяви вбачається те, що
між сторонами виник спір майнового
характеру з приводу витребування
спадкового майна.

Позивачка вважає, що відносно
вищевказаних автомобілів
відповідачкою можуть бути здійсненні
дії, спрямовані на приховання та
розбирання цих автомобілів або
пошкодження їх, а незастосування
заходів забезпечення позову може
потягти в подальшому неможливість або
ускладнення при виконанні судового
рішення.

Зі змісту позовної заяви та заяви про
забезпечення позову не вбачається
обставин, які б свідчили про те, що
застосування заходів забезпечення
позову може вплинути на права третіх -
фізичних чи юридичних осіб у тому числі
держави та не перешкодить їх
діяльності.

Враховуючи сукупність наведених вище
обставин, можливість відповідачки
вільно розпорядитися на свій розсуд
вказаними автомобілями або пошкодити
їх, суд приходить до висновку про те, що
невжиття заходів забезпечення позову у
цій справі може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
тому заява позивачки підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 «про забезпечення позову»
задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
«про витребування майна із чужого
незаконного володіння» шляхом
зобов’язання ОСОБА_2 передати
автомобілі «ВАЗ 21213 ЗНГ», н.з. АН 6398 АМ,
2005 року випуску, «ЗІЛ-ММЗ 4502», н.з. 18795 ЕВ,
1983 року випуску, на зберігання ОСОБА_4
за адресою: вул. Савенко 33, с. Диліївка
Костянтинівського району Донецької
обл.

Копії ухвали направити для виконання
до відділу державної виконавчої служби
Костянтинівського міськрайонного
управління юстиції.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи. Особи винні в порушенні заходів
забезпечення позову несуть
відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя