Провадження : 22ц/790/1405/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Доповідач - Шевченко
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф

суддів - Бобровського
В.В., Кокоші В.В

при секретарі - Ткаченко Г.В.,
Харченко М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 19 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» про стягнення суми страхового
відшкодування, -

В С
Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ВАТ Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» про стягнення суми страхового
відшкодування, посилаючись на те, що у
лютому 2012 року сталася
дорожньо-транспортна пригода, а саме
зіткнення її автомобіля КІА з
автомобілем ГАЗ 3110 під керуванням
ОСОБА_2, в результаті чого її автомобіль
отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови
Московського районного суду м. Харкова
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення було визнано ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована за Договором
обов'язкового страхування власників
наземних транспортних засобів у
Національній страхові компанії
«Оранта».

Ліміт страхового відшкодування
становить 50 000 грн., вартість
відновлюваного ремонту пошкодженого
автомобіля КІА визначена калькуляцією
та склала 124 542,04 грн., проте СК «Оранта»
страхове відшкодування в
добровільному порядку не виплатила, у
зв'язку з чим позивачка просила
стягнути з відповідача 50 000 грн.

Крім того, просила стягнути пеню
за прострочення виплати страхового
відшкодування в розмірі 6 194,52 за період
з 20.08.2012 року по 17.06.2013 року.

Представник відповідача СК
«Оранта» позов не визнав, але не
заперечував що позивачка зверталась до
них із заявою про виплату страхового
відшкодування, яку не було сплачено,
оскільки вартість відновлюваного
ремонту автомобіля КІА перевищує
вартість самого автомобіля. Відповідно
до чинного законодавства Страхова
компанія в такому випадку повинна
встановити дійсну ринкову вартість
пошкодженого автомобіля та
застосувати цю вартість при розрахунку
страхового відшкодування, про що
позивачка була повідомлена, однак до
цього часу ОСОБА_1 свій автомобіль
страховій компанії не надала.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 19 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, а також стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати.

В обгрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного:

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення сторін та їх представників,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно до ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду 1
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді 1
інстанції. Апеляційний суд досліджує
докази, які судом 1 інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду 1
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно зі ст.ст. 1, 4 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Судом першої інстанції
встановлено, не заперечується
сторонами, що 13 лютого 2012 року сталася
дорожньо - транспортна пригода
внаслідок зіткнення транспортних
засобів КІА державний номер НОМЕР_2 та
ГАЗ-3110, державний номер НОМЕР_1.

Постановою Московського районного
суду м.Харкова від 09 квітня 2012 року
винним у ДТП визнаний водій ГАЗ 3110,
державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( а.с.75-80).

Також судом першої інстанції
встановлено, що про настання страхової
події ОСОБА_1 було повідомлено
страховика ВАТ Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта», який здійснив оцінку
майнової шкоди, заподіяної
пошкодженням транспортному засобу КІА
державний номер НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно оцінки спеціаліста
автотоварознавця - аварійного комісара
страховика та висновку експертизи,
проведеної за клопотанням позивачів,
вартість відновлюваного ремонту
пошкодженого транспортного засобу
перевищує вартість майнової шкоди, яка
визнається нарівні ринкової вартості
транспортного засобу (а.с.38-42).

Страховою компанією НАСК
«Оранта» рішення про відмову у виплаті
позивачці ОСОБА_1 страхового
відшкодування не приймалося. Не
виплата страхового відшкодування
викликана не наданням ОСОБА_1
пошкодженого автомобіля для
визначення ринкової та його
остаточної вартості (а.с.37).

Відшкодування шкоди,
заподіяної потерпілій особі при
настанні страхового випадку,
здійснюється з додержанням правил,
визначених цим Законом та умовами
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Згідно до ст.. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо
його ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим та власник
транспортного засобу згоден з
визнанням його фізично знищеним.
Ремонт вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з експертизою, проведеною
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо власник транспортного
засобу не згоден з визнанням
транспортного засобу фізично
знищеним, йому відшкодовується
різниця між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно до ремонтної калькуляції
від 24 лютого 2012 року дослідження
спеціаліста автотоварознавця -
вартість відновлюваного ремонту
пошкодженого автомобіля становить 124
542, 04 грн. та дослідження аварійного
комісара страховика ринкова вартість
пошкодженого автомобілю КІА державний
номер НОМЕР_2, становить 94 499,91 грн. ( а.с.
8-10,38-42).

Виходячи з наведеного та вимог ст.
30 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» колегія суддів
визнає доведеними висновками
аварійного комісара та судового
експерта твердження страховика, що
належний позивачеві ОСОБА_1
транспортний засіб згідно до вимог
закону вважається фізично знищеним,
бо витрати на ремонт транспортного
засобу перевищують вартість
транспортного засобу, ремонт такого
транспортного засобу є економічно
необґрунтованим .

Відповідач ВАТ НАСК «Оранта» від
виплати позивачеві ОСОБА_1 страхового
відшкодування у розмірі, який
визначається за правилами,
встановленими ст. 30 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», не відмовляється.

Проте з урахуванням того, що ОСОБА_1
заявила, що вона продала пошкоджений
автомобіль і не надала доказів за яку
ціну відбувся продаж, при тому що
колегія суддів неодноразово робила
перерви в судовому засіданні для
представлення належних доказів,
визначити страхове відшкодування у
розмірі різниці між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, не
вбачається.

Колегія суддів також враховує ту
обставину, що за поясненнями позивачки
ОСОБА_1 та представника страхової
компанії на цей час аварійними
комісарами ВАТ Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» повторно розглядається заява
ОСОБА_1 про виплату їй страхового
відшкодування.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції немає, оскільки позивачка не
позбавлена можливості за наявності
надання належних доказів вирішити
спір, вказане судове рішення не є
перешкодою для вирішення його по суді
за наявності належних та допустимих
доказів.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314,
315, 323, 325, 327 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів,

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 19 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Судді