Справа № 645/6634/14-ц
Провадження № 2-з/645/146/14
У Х В А Л А

іменем України

22 вересня 2014 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Шарка О.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Фрунзенський РВ м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, про припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Фрунзенський РВ м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, про припинення права спільної часткової власності на 4/21 частки квартири №26, по вул.Корчагінців, 5, стягнення грошової компенсації та зняття з реєстраційного обліку .

Представник позивача ОСОБА_7 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд надати позивачу реквізити депозитного рахунку Фрунзенського районного суду м.Харкова для перерахування грошових коштів в якості забезпечення позовних вимог, оскільки для правильного та всебічного розгляду справи позивачу необхідно перерахувати грошові кошти, які складають вартість частки відповідача у спільному майні.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зазначена заява позивача не підлягає задоволенню і підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступного.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів.

Окрім того, 152 ЦПК України передбачає вичерпний перелік видів забезпечення позову, надання позивачу реквізитів депозитного рахунку суду у цей перелік не входить.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановлює ухвалу.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 сплачена сума судового збору повністю повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає можливим повернути сплачені та не використані кошти судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153 ч.8 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Фрунзенський РВ м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, про припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Зобов'язати Управління Державного Казначейства Фрунзенського району м. Харкова повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 121 гривні 80 копійок, згідно квитанції №9693715 від 19.09.2014 року.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко