Справа №461/9354/14-ц
Провадження №2/461/1995/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Галицький районний суд
м.Львова

в складі: головуючого
судді Государського А.В.

при
секретарі Скаб В.О.,

за участю:
представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом
покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер батько позивача - ОСОБА_4, про що
Галицьким відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції 12.04.2014 року
було зроблено відповідний актовий
запис за № 154 та видано свідоцтво про
смерть. Крім позивача спадкоємцем
першої черги за законом є її мати -
відповідач у справі - ОСОБА_2 Після
смерті батька позивача відкрилася
спадщина, до складу якої увійшла
квартира АДРЕСА_1 в м. Львові. Вказана
квартира належала спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право власності
на квартиру № Г-25900 від 14.10.2003 року. За
життя батько позивача провів заміну
пічного опалення та обладнав квартиру
конвектором димохідного типу,
внаслідок чого збільшилася загальна та
житлова площі квартири. Зазначає, що
17.07.2014 року позивач звернулася до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
із заявою про прийняття спадщини.
Нотаріусом на підставі її заяви було
заведено та зареєстровано спадкову
справу № 56315451 (номер у Спадковому
реєстрі нотаріуса - 03/2014) та видано
Витяг про реєстрацію в Спадковому
реєстрі № 37901445 від 17.07.2014 року. Цього ж
дня відповідач подала нотаріусу заяву,
відповідно до якої, відмовилась від
прийняття спадщини на користь
позивача. Також, вказує, що позивачем
було подано нотаріусу ряд документів
щодо спадкового майна - спірної
квартири, після вивчення яких нотаріус,
повідомила позивача про те, що не буде
приймати документи для видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки такого видати не зможе через
те, що спадкодавець, отримавши
Свідоцтво про право власності на
квартиру не зареєстрував його в ЛОДК
«БТІ та ЕО», а відтак відсутній запис в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. Зазначає, що за таких
обставин, оскільки позивачем спадщину
було прийнято, то спірна квартира
належить їй як спадкоємцю за законом,
але через те, що спадкодавець не
реєстрував у ЛОДК «БТІ та ЕО»
свідоцтво, на підставі якого спірна
квартира належала йому на праві
власності та не зареєстрував зміни
площі квартири, яка виникла внаслідок
демонтажу пічного опалення та
встановлення газового конвектору
димохідного типу, в позивача відсутня
інша можливість реалізувати та
захистити своє право власності, крім
звернення до суду із вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та дав пояснення, аналогічні
змісту позовної заяви та додатково
повідомив про те, що іншої можливості,
окрім звернення до суду, позивач не має,
щоб визнати своє право власності на
спірну квартиру. Спірна квартира
належала спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
квартиру № Г-25900 від 14.10.2003 року,
виданого Галицькою районною
адміністрацією Львівської міської
ради згідно з розпорядженням Галицької
районної адміністрації № 1186 від 14.10.2003
року і саме на підставі цього свідоцтва
виникло право власності спадкодавця.
Діюче на час виникнення у спадкодавця
законодавство передбачало лише
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте саме виникнення
права власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України в
ред. 2003 року та Закону України від 1
липня 2004 року "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень". Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнала та повідомила, що
викладені у позовній заяві обставини
відповідають дійсності та те, що
відповідачем було подано заяву про
відмову від спадщини на користь
позивача. Інших спадкоємців першої
черги за законом немає. Просить позов
задоволити.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_4, про що Галицьким відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції 12.04.2014 року було зроблено
відповідний актовий запис за № 154 та
видано свідоцтво про смерть (а.с.50).

ОСОБА_3, як донька спадкодавця, є
спадкоємцем першої черги за законом, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження, де в графі «батько»
зроблено запис «ОСОБА_4» (а.с.7)

Також спадкоємцем першої черги за
законом є відповідач ОСОБА_2, як дружина
спадкодавця. Факт її перебування у
шлюбі із спадкодавцем підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу, з
якого вбачається, що ОСОБА_4 уклав шлюб
із ОСОБА_2, 20.11.1990 року, про що відділом
ЗАГС виконавчого комітету Ленінської
районної ради народних депутатів було
зроблено відповідний запис в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
за № 456.

17.07.2014 року позивач звернулася до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
із заявою про прийняття спадщини.
Нотаріусом заведено та зареєстровано
спадкову справу № 56315451 (номер у
Спадковому реєстрі нотаріуса - 03/2014) та
видано Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 37901445 від 17.07.2014
року (а.с.52).

Судом встановлено, що спадкодавцю було
надано квартиру АДРЕСА_2 на підставі
ордеру на житлове приміщення № 002519,
виданого виконавчим комітетом
Львівської міської ради від 04.11.2002 року
(а.с.10).

14.10.2003 року Галицькою районною
адміністрацією Львівської міської
ради на підставі розпорядження
Галицької районної адміністрації № 1186
від 14.10.2003 року було видано спадкодавцю
ОСОБА_4 Свідоцтво про право власності
на квартиру № Г-25900, відповідно до якого
квартира АДРЕСА_2 була приватизована
згідно з Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та дійсно належала спадкодавцю
на праві приватної власності (а.с.11).

Вказана квартира згідно даних
Свідоцтва про право власності на
квартиру та технічного паспорту,
складеного ЛОДК «БТІ та ЕО» 31.12.2002 року
складалася з однієї кімнати та кухні,
житловою площею 18,4 кв.м., загальною
площею 22,4 кв.м. До квартири відноситься
комора в підвалі 2,7 кв.м.

За життя спадкодавцем було проведено
заміну пічного опалення та обладнано
спірну квартиру конвектором
димохідного типу відповідно до
Робочого проекту, який було прийнято в
експлуатацію згідно акту про приймання
закінченого будівництва об'єкту
системи газопостачання від 25.01.2013 року
(а.с.13-23).

З довідки ОКП «БТІ та ЕО» № 3/10210 від
23.07.2014 року вбачається, що загальна
площа квартири АДРЕСА_3 змінилася з 22,4
кв.м. на 22,8 м.кв., житлова площа
змінилась з 18,4 кв.м. на 18,8 кв.м.
внаслідок демонтажу пічки та
перерахування площ (а.с.24). Вказані у
довідці зміни площі квартири
підтверджуються й Технічним паспортом
на приватизовану квартиру (будинок),
складеним ОКП «БТІ та ЕО» 23.07.2014 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилася спадщина
по смерті ОСОБА_4 Згідно ст.ст. 1223, 1261 ЦК
України з цієї дати у позивача, яка є
спадкоємцем першої черги за законом,
виникло право на спадкування по смерті
батька ОСОБА_4

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 відмовилась від
прийняття спадщини на користь
позивача, що також було підтверджено
ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до вимог ст. 1269 ЦК
України передбачено, що спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлено строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачем
відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України
було прийнято спадщину шляхом подачі
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
в межах строку, встановленого ст. 1270 ЦК
України.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
вбачається, що відповідно до абз. 3 ч. 2
ст. 331 ЦК України, якщо право власності
на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 3
зазначеного Закону права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 6.1. Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованого в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року
передбачалось, що оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
провадилось з видачею свідоцтва про
право власності державними органами
приватизації - наймачам квартир у
державному житловому фонді, які
приватизували їх відповідно до Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду". Крім цього,
відповідно до додатку 1 до пункту 2.1
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно Свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
квартир у державному житловому фонді
відноситься до переліку
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна.

Судом встановлено, що спірна квартира
АДРЕСА_3 була набута ОСОБА_4 в процесі
приватизації згідно з Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» про що ним було
отримано від Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
Свідоцтво про право власності на
квартиру № Г-25900 від 14.10.2003 року, а тому
виходячи із вимог законодавства,
діючого на момент приватизації спірної
квартири, право власності спадкодавця
ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 виникло
14.10.2013 року і виникнення цього права
власності не залежало від його
державної реєстрації.

Враховуючи наведене, а також те, що
позивачем прийнято спадщину у
встановленому законом порядку, така
належить позивачу, відповідно до ч.5 ст.
1268 ЦК України з часу відкриття
спадщини, а тому, зважаючи на наведені
вище мотиви та підстави заявленого
позову, оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підставний, ґрунтуються на
вимогах закону та підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 208, 209, 212, 214, 215,
218, 224 ЦПК України, ст.ст. 331, 1220, 1223, 1261, 1268,
1269, 1270, 1274 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку
спадкування за законом, право
власності на квартиру АДРЕСА_3, яка
складається з 1 кімнати житловою площею
18,8 м. кв. та кухні; загальною площею 22,8 м.
кв. із приналежною до квартири коморою
в підвалі площею 2,7 м. кв.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
А.В. Государський