Провадження № 2/200/395/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді Циганкова В.О.

При секретарі Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал» про стягнення суми штрафних санкцій та зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал» до ОСОБА_1, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2., звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал» штрафних санкцій у розмірі 4 000 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал», в свою чергу, звернулося з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та просило визнати за ним право власності на нерухоме майно - торговельно-розважальний комплекс літ.А-1, загальною площею 2 262,2 кв.м., прибудова літ. А1-1, загальною площею 727,8 кв.м., ганок літ.а, загалом площа торговельно-розважального комплексу складає 2 990,0 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 47-Д та визнати право власності ТОВ «Кристал» таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом.

В обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що між ним та ТОВ «Кристал» був укладений договір оренди нежитлового приміщення яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_3,47Д. Предметом договору оренди від 13.05.2013 року було нежитлове приміщення з цільовим призначенням торговельно-розважальний центр, тоді як згідно правовстановлюючих документів, нежитлове приміщення збудовано під культурно-оздоровчий молодіжний комплекс, у звязку з чим розглядає дану ситуацію, як наявність «скритих недоліків майна, які можуть вплинути на волю Орендаря при укладенні договору оренди», через що заявляє вимогу про стягнення суми штрафних санкцій з ТОВ «Кристал» передбачених умовами договору оренди.

Свої позовні вимоги за зустрічним позовом ТОВ «Кристал» обґрунтовує тим, що Посилання ОСОБА_1 на той факт, що майно містить скриті недоліки, які можуть вплинути на волю Орендаря при укладенні цього правочину в розумінні невідповідності цільового призначення нерухомого майна правовстановлюючим документам є абсурдними та необґрунтованими, оскільки на думку ТОВ «Кристал» під скритими недоліками слід розуміти будівельні, технічні несправності майна.

Також зазначає, що відповідач за зустрічним позовом своїми діями ставить під сумнів право власності ТОВ «Кристал» на нежитлове приміщення літ.А-1, А1-1, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_3, 47Д з цільовим використанням як торговельно-розважальний комплекс, що порушує права позивача за зустрічним позовом, що і стало підставою звернення із зустрічною позовною заявою з вимогою про визнання права власності на таке майно.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним ОСОБА_1 до суду не зявився, проте надав заяву, де просить суд розглядати справу без його участі, наполягає на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

Відповідач за первісним позовом, відповідач за первісним ТОВ «Кристал», в судове засідання свого представника не направило, проте від його представника надійшла заява про розгляд справи без участі представника ТОВ «Кристал», який просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та наполягав на задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного.

13 травня 2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кристал» був укладений договір оренди нежитлового приміщення торговельно-розважального комплексу, загальною площею 2 990,00 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_3,47Д (надалі нежитлове приміщення або майно).

За умовами договору оренди відповідач зобовязався надати ОСОБА_1 зазначене нежитлове приміщення в оренду строком на шість місяців до 13 листопада 2013 року, а позивач зобовязався сплачувати орендну плату в розмірі 8 000,00 грн. на місяць та повернути майно відповідачу по закінченню строку оренди.

13.05.2013 року сторонами був підписаний акт прийому-передачі вказаного вище нежитлового приміщення.

Розписками від 06.06.2013 року; від 08.07.2013 року; від 07.08.2013 року підтверджується факт сплати орендної плати на користь відповідача за первісним позовом.

Предметом договору оренди від 13.05.2013 року було нежитлове приміщення з цільовим призначенням торговельно-розважальний центр.

Відповідно до правовстановлюючих документів, цільовим призначенням нежитлового приміщення є культурно-оздоровчий молодіжний комплекс.

Позивач за первісним позовом стверджує, що планував розпочати господарську діяльність, метою якої було здійснення торгівлі з отриманням відповідних ліцензій та дозволів та у звязку з тим, що ним було отримано у користування приміщення яке має призначенням культурно-оздоровчий молодіжний комплекс, здійснення господарської діяльності у визначеному вище напрямку неможливо.

Суд критично відноситься до даних тверджень у звязку з тим, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що метою позивача за первісним позовом було ведення господарської діяльності, що передбачає отримання відповідних дозволів та ліцензій та наявність у позивача прав на ведення такої діяльності.

Відповідно до п. 2.2 договору оренди, - Орендодавець стверджують, що на момент укладання цього договору Майно не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, не передано в оренду (найм), відносно нього не укладено будь-яких договорів відчуження з іншими особами. Треті особи не мають прав на Майно. Скритих недоліків Майна, які можуть вплинути на волю Орендаря при укладенні цього правочину, немає.

Суд приходить до висновку, що необізнаність ОСОБА_1 під час укладення договору оренди нерухомого майна про цільове призначення приміщення, не може вважатись скритими недоліками майна що є предметом оренди, оскільки жодним чином не впливає на його функціональність чи право користування майном.

Окрім цього, факт підписання договору оренди ОСОБА_1, свідчить про той факт, що ним було вивчено документацію ТОВ «Кристал» перед укладенням договору, надано їм відповідної оцінки та виявлено згоду на укладення даного правочину.

Укладення договору оренди є засвідченням вільного волевиявлення сторін такого правочину.

Відповідно до ч. 1, ст.. 627 ЦК України, - Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1, ст.. 628 ЦК України, - Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, - Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Не знайшовши підтверджень порушень умов договору з боку орендодавця ТОВ «Кристал», суд вважає не обґрунтованою позиція позивача за первісним позовом застосування п 5.5. договору оренди з приводу нарахування штрафних санкцій, оскільки не може відноситись до скритих недоліків цільове призначення нерухомого майна.

Натомість, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги за зустрічним позовом та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Судом встановлено, що 01 листопада 2004 року ТОВ «Кристал» отримало дозвіл Інспекції Держархбудконтролю за №180/2002 на виконання будівельних робіт по культурно-оздоровчому комплексу по вул. ОСОБА_4ОСОБА_3, 47Д згідно з проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за №86 від 20.05.2002 року ГоловАПУ.

22 листопада 2004 року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №135/20 від 22.09.2004 р. «Про передачу земельної ділянки по вул. ОСОБА_4ОСОБА_3, 47Д в оренду ТОВ «КРИСТАЛ» для розміщення культурно-оздоровчого молодіжного комплексу» ТОВ «КРИСТАЛ підписав з Дніпропетровською міською радою договір оренди землі.

22 листопада 2004 року цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №5434.

Отримавши всі необхідні дозволи ТОВ «Кристал» збудувало будівлю, з призначення як культурно-оздоровчого молодіжного комплекс. Дану будівлю було введено в експлуатацію та зареєстровано у передбачено порядку, про що було видано свідоцтво про право власності. Свідоцтво видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення №3493 від 18.08.2005 року. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №8158466 від 26.08.2005 року, реєстраційний номер 11827149.

Фактично власник майна використовує збудовану будівлю як торговельно-розважальний комплекс.

Суд встановив про відсутність будь-яких претензії, звернень, нарікань чи скарг з приводу використання комплексу саме як торговельно-розважальний комплекс, з боку третіх осіб

Згідно ст.ст. 317,319 Цивільного кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Проте, власник нерухомого майна фактично змінив цільове використання належного йому на праві власності нежитлового приміщення, яке не відповідає правовстановлюючим документам на нерухомість та отриманим при будуванні дозволам та проектам, що у відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Відповідно до висновку фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури серії АЕ №000542, зареєстрований у реєстрі 31.07.2012 року за №521) розробленого на замовлення ТОВ «Кристал» було проведено обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій будівлі торговельно-розважального комплексу (літ.А-1), прибудови (літ.А1-1), ганку (літ.а) по вул. Набережна Леніна, 47-Д у м. Дніпропетровську.

На підставі візуально-інструментального обстеження та результатів аналізу стану конструкцій будівлі торговельно-розважального комплексу, який розташований по вул. Набережна Леніна, 47-Д встановлено, що несучі, огороджуючи конструкції та вироби знаходяться в нормальному та задовільному стані.

Згідно нормативної класифікації по несучий здібності та експлуатаційним характеристикам, конструкції відносяться до категорії К-1, К-2.

У торговельно-розважальному комплексі висота приміщень, внутрішнє планування площі основних та допоміжних приміщень відповідають вимогам діючої нормативної документації ДБН В.2.2.-9-2009 (Громадські будівлі та споруди. Норми проектування).

Конструкції відповідають державним стандартам, будівельним нормам та правилам, нормативним актам пожежної безпеки та санітарному законодавству.

Інженерні системи знаходяться у робочому стані.

Конструкції ганку знаходяться в нормальному стані та відносяться до категорії К-1.

Можлива подальша експлуатація будівлі торговельно-розважального комплексу за функціональним призначенням.

Також слід зазначити, що в результаті зміни цільового використання нежитлового приміщення виник новий обєкт.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно технічного паспорту від 28 листопада 2013 року встановлені технічні характеристики нежитлового приміщення як будівля торговельно-розважального комплексу літ.А-1, загальною площею 2 262,2 кв.м., прибудова літ. А1-1, загальною площею 727,8 кв.м., ганок літ.а, загалом площа торговельно-розважального комплексу складає 2 990,0 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 47-Д.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень , під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.4 Закону право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Згідно ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом ТОВ «Кристал» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 317, 319, 328, 331, 376, 392, 627-629 ЦК України, ст..ст. 3, 10, 11, 15, 60, 123, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал», про стягнення штрафних санкцій - відмовити.

Позовні вимоги по зустрічному позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал» до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал» (юридична адреса: 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Центральна, буд.6, офіс 1, ) на нерухоме майно: нежитлове приміщення-торговельно-розважальний комплекс літ.А-1, загальною площею 2 262,2 кв.м., прибудова літ. А1-1, загальною площею 727,8 кв.м., ганок літ.а, загалом площа торговельно-розважального комплексу складає 2 990,0 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 47-Д.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал» (юридична адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, буд.6, офіс 1, ) на нерухоме майно: нежитлове приміщення торговельно-розважальний комплекс літ.А-1, загальною площею 2 262,2 кв.м., прибудова літ. А1-1, загальною площею 727,8 кв.м., ганок літ.а, загалом площа торговельно-розважального комплексу складає 2 990,0 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 47-Д таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Циганков