Справа № 203/5261/12 Провадження №
22-ц/772/3277/2014Головуючий в суді першої
інстанції Гриценко І. Г.Категорія
27Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів : Пащенко
Л.В., Чорного В.І.

При секретарі :
Богацькій О.М.

За участю :
представника відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 по довіреності - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 12 травня 2014
року, встановила :

Рішенням Вінницького районного
суду Вінницької області від
12.05.2014 р. вказаний позов Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
(далі ПАТ «ОТП Банк») задоволений
частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість
по кредитному договору від 30.07.2007 р.
станом на 12.08.2013 р. в розмірі: 264 859,80
дол. США - заборгованість по тілу
кредиту, що еквівалентно 2 117 024, 38 грн.;
102 749,02 дол. США - заборгованість по
відсотках, що еквівалентно 821 272,92 грн;
119 194,51 грн. пені, а всього 3 057 491,81
грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ОТП Банк» заборгованість по
кредитному договору від 24.03.2008 р. станом
на 12.08.2013 р. в розмірі: 134 424,50 дол.
США - заборгованість по тілу кредиту, що
еквівалентно 1 074 455,03 грн.; 51 965,96
дол. США - заборгованість по відсотках,
що еквівалентно 415 363,92 грн.; 220 476,32 грн.
пені, а всього 1 710 295,27 грн.

В стягненні решти суми
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ОТП Банк» витрати по судовому збору в
розмірі 3 219,00 грн.

Не погодившись, в апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2 посилається
на необґрунтованість рішення, його
незаконність, ухвалення за неповного
з'ясування обставин справи, з грубим
порушенням цивільного процесуального
законодавства та з порушенням
принципів змагальності сторін і
диспозитивності, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування рішення
і ухвалення нового, яким в задоволенні
позову ПАТ «ОТП Банк» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідачів,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про відмову у
задоволенні апеляційної скарги за
таких підстав.

У вересні 2012 р. ПАТ «ОТП Банк»
звернулося до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Зазначили, що 30.07.2007 р. між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк», та фізичною особою - ОСОБА_2
був укладений кредитний договір
№MLB00/055/2007 стосовно надання
позичальнику кредитних коштів в сумі 260
000,00 дол. США на купівлю нерухомого
майна, з кінцевим терміном повернення
29.07.2037 р., зі сплатою за користування
кредитними коштами FIDR (процентна
ставка по строкових депозитах фізичних
осіб у валюті кредиту) + 4,99% річних.
Протягом 2009 р - 2010 р. між банком та
позичальником укладались чотири
додаткових договори.

В якості забезпечення виконання
зобов'язання за вищезазначений
кредитним договором №MLB00/055/2007 між
банком та фізичною особою ОСОБА_3 було
укладено договір поруки №SR-B00/055/2007 від
30.07.2007 р.

У зв'язку з невиконанням
позичальником умов договору щодо
погашення кредиту, станом на 13.03.2012 р.
виникла заборгованість у загальній
сумі 344 009,09 дол. США, пеня та штраф
- 64 339,82 грн.

24.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та фізичною особою - ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір
№CrL-SMEB02/212/2008 про надання позичальнику
кредитних коштів в сумі 130 000,00 дол. США
на споживчі цілі, з кінцевим терміном
повернення 23.03.2017 р., зі сплатою
за користування кредитними коштами FIDR
(процентна ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті
кредиту) + 5,4 % річних.

Протягом 2009 р - 2011 р. між банком та
позичальником укладались три
додаткових договори.

В якості забезпечення виконання
зобов'язання за вищезазначений
кредитним договором №CrL-SMEB02/212/2008 між
банком та фізичною особою ОСОБА_3 було
укладено договір поруки №SR-smeb02/212/2008
від 24.03.2008 р.

У зв'язку невиконання
позичальником умов договору щодо
погашення кредиту станом на 13.03.2012 р.
виникла заборгованість у загальній
сумі 170 044,44 дол. США, пеня та штраф -
71 656,12 грн.

З урахуванням збільшених
представником позивача вимог, ПАТ «ОТП
Банк» просили :

- стягнути з ОСОБА_2
заборгованість по кредитному договору
від 30.07.2007 р. станом на 12.08.2013 р. в
розмірі: 264 859,80 дол. США -
заборгованість по тілу кредиту, що
еквівалентно 2 117024, 38 грн.; 102
749,02 дол. США - заборгованість по
відсотках, що еквівалентно 821
272,92 грн; 119194,51 пені, а всього 3 057 491,81
грн.;

- стягнути з ОСОБА_2
заборгованість по кредитному договору
від 24.03.2008 р. станом на 12.08.2013 р. в
розмірі: 134 424,50 дол. США - заборгованість
по тілу кредиту, що еквівалентно 1 074 455,03
грн.; 66 008,28 дол. США -
заборгованість по відсотках, що
еквівалентно 527 604,18 грн.; 220
887,86 грн. пені, а всього 1 822 947,07 грн.; а
також понесені судові витрати.

З матеріалів справи убачається, що
30.07.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та фізичною особою - ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №MLB00/055/2007
стосовно надання позичальнику
кредитних коштів в сумі 260 000,00 дол. США
на купівлю нерухомого майна, з кінцевим
терміном повернення 29.07.2037 р., зі
сплатою за користування кредитними
коштами FIDR (процентна ставка по
строкових депозитах фізичних осіб у
валюті кредиту) + 4,99% річних (том 1 а.с.6-10).

Умовами кредитного договору №MLB00/055/2007
від 30.07.2007 р., укладеного між ЗАТ «ОТП
Банк» (правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк»), зокрема п.1.9.1 передбачено
дострокове виконання боргових
зобов'язань за ініціативою банку та
розірвання цього договору, зокрема
незважаючи на інші положення цього
договору, банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому визначеній банком
частині у випадку невиконання
позичальником та/або поручителем своїх
боргових зобов'язань за цим договором
(в тому числі, але не виключно,
встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 цього
договору) та/або умов договору іпотеки,
умов договору іпотеки (майнової
поруки), та/чи договору поруки (надалі
«Вимога»). При цьому, виконання
боргових зобов'язань повинно бути
проведено позичальником протягом 30
календарних днів з дати одержання
позичальником відповідної вимоги.

За невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов'язань по цьому
договору п. 4.1. договору визначено, що
позичальник несе відповідальність у
порядку і на умовах, визначених в цьому
договорі, а саме: за порушення
прийнятих на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитними
коштами у визначені цим договором
строки, позичальник зобов'язаний
сплатити банку пеню в розмірі 1% від
суми несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки.
Зазначена пеня сплачується додатково
до прострочених сум. За прострочення
виконання боргових зобов'язань понад 15
календарних днів позичальник, крім
вище передбаченої пені, додатково
сплачує на користь банку штраф у
розмірі 0,02% від суми прострочених
боргових зобов'язань, але не менше 50.00
грн. За нецільове використання кредиту
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 5% від суми
кредиту використаного не за цільовим
призначенням. Вказаний штраф
сплачується додатково до інших сум, що
підлягають сплаті згідно цього
договору. За невиконання чи неналежне
виконання п.п. к), с), т) п. 2.3.7 цього
договору позичальник сплачує на
користь банку штраф у сумі 10% від суми
кредиту. Сплата штрафу не звільняє
позичальника від виконання п.п. к), с), т),
п. 2.3.7 цього договору.

Судом також установлено, що 05.02.2009 р. між
ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого
є ПАТ «ОТП Банк») та фізичною особою
ОСОБА_2 був укладений додатковий
договір №MLB00/055/2007/1 до кредитного
договору від 30.07.2009 р. щодо розміру
платежу (том 1 а.с. 12). Того ж дня між ЗАТ
«ОТП Банк» (правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк») та фізичною особою
ОСОБА_2 був укладений додатковий
договір №1 до кредитного договору від
30.07.2009 р. стосовно доповнення
кредитного договору графіком платежів
та щодо зміни процентної ставки, тощо
(том 1 а.с.12 (на звороті) - 13).

25.05.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та фізичною особою ОСОБА_2 був
укладений додатковий договір №2 до
кредитного договору від 30.07.2007 р. про
доповнення графіком платежів та щодо
зміни процентної ставки, тощо (том 1
а.с.14-15).

25.08.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був
укладений додатковий договір №3 до
кредитного договору від 30.07.2007 р. про
доповнення графіком платежів, щодо
зміни процентної ставки та проведення
реструктуризації боргових зобов'язань
шляхом зміни строків та розмірів
погашення простроченого кредиту, тощо
(том 1 а.с.16 - 18).

24.06.2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
був укладений додатковий договір №4 до
кредитного договору від 30.07.2007 р. щодо
зміни процентної ставки і викладення
графіка платежів у новій редакції та
інше (том 1 а.с.19 - 21).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за вказаним
кредитним договором, 30.07.2007 р. між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, а в подальшому до нього
й додаткові договори (том 1 а.с.24 - 27).

В зв'язку з необхідністю належного
виконання зобов'язань за кредитним
договором, щодо своєчасного погашення
кредиту та відсотків, на адресу
позичальника банком було направлено
цінним листом досудову вимогу, що
підтверджується листом банку від 18.04.2012
р. вих.№22-2-4/201218, та надано термін 30
календарних днів для сплати
простроченої заборгованості по
кредиту, залишену позичальником без
реагування.

Аналогічний лист від 18.04.2012 р. з вимогою
щодо погашення заборгованості по
кредиту надсилався поручителю - ОСОБА_3

24.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та фізичною особою - ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір
№CrL-SMEB02/212/2008 про надання позичальнику
кредитних коштів в сумі 130 000,00 дол. США
на споживчі цілі, з кінцевим терміном
повернення 23.03.2017 р., зі
сплатою за користування кредитними
коштами FIDR (процентна ставка по
строкових депозитах фізичних осіб у
валюті кредиту) + 5,4 % річних (том 1
а.с.31-35).

Умовами зазначеного кредитного
договору від 24.03.2008 р., зокрема
п.1.10.1 передбачено дострокове виконання
боргових зобов'язань за ініціативою
банку та розірвання цього договору,
зокрема незважаючи на інші положення
цього договору, банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому визначеній банком
частині у випадку невиконання
позичальником та/або поручителем своїх
боргових зобов'язань за цим договором
(в тому числі, але не виключно,
встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 цього
договору), а також невиконання
позичальником чи/та майновим
поручителем, чи/та поручителем
будь-яких умов документів
забезпечення, а також у випадку
пред'явлення третіми особами будь-яких
претензій відносно предмету застави, а
також у випадку втрати дійсності
установчими документами позичальника
та/чи майнового поручителя. При цьому,
виконання боргових зобов'язань повинно
бути проведено позичальником протягом
30 календарних днів з дати надіслання
банком відповідної вимоги.

За невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов'язань по цьому
договору п. 4.1. договору визначено, що
позичальник несе відповідальність у
порядку і на умовах, визначених в цьому
договорі, а саме: за порушення
прийнятих на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитними
коштами у визначені цим договором
строки, позичальник зобов'язаний
сплатити банку пеню в розмірі 1% від
суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання, за кожний день
прострочки. Зазначена пеня сплачується
додатково до прострочених сум. За
прострочення виконання боргових
зобов'язань понад 15 календарних днів
позичальник, крім вище передбаченої
пені, додатково сплачує на користь
банку штраф у розмірі 0,01% від суми
прострочених боргових зобов'язань, але
не менше 50.00 грн. За прострочення
виконання боргових зобов'язань понад 30
календарних днів позичальник, крім
вище передбачених пені та штрафу,
додатково сплачує на користь банку
штраф у розмірі 0,02% від суми
прострочених боргових зобов'язань, але
не менше 100,00 грн.

20.05.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та ОСОБА_2 був укладений
додатковий договір №1 до кредитного
договору від 24.03.2008 р. щодо строку дії
ліміту кредитної лінії, зміни
процентної ставки та інше (том 1 а.с.43-44).

20.09.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
був укладений додатковий договір №2 до
кредитного договору від 24.03.2008 р. щодо
зміни порядку повернення кредиту та
сплати банку процентів, та інше (том 1
а.с.45 - 49).

20.06.2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
був укладений додатковий договір №3 до
кредитного договору від 24.03.2008 р. щодо
зміни процентної ставки та викладено
графік платежів у новій редакції (том 1
а.с.50 - 52).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за вказаним
кредитним договором від 24.03.2008 р., між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 24.03.2008 р. було
укладено договір поруки, а в подальшому
до нього й додаткові договори (том 1
а.с.55 - 59).

В зв'язку з необхідністю належного
виконання зобов'язань за кредитним
договором, щодо своєчасного погашення
кредиту та відсотків, на адресу
позичальника банком було направлено
цінним листом досудову вимогу, що
підтверджується листом банку від 18.04.2012
р. вих.№22-2-4/201222, та надано термін 30
календарних днів для сплати
простроченої заборгованості по
кредиту, залишену без реагування.

Аналогічний лист від 18.04.2012 р. з вимогою
щодо погашення заборгованості по
кредиту надсилався поручителю - ОСОБА_3

У зв'язку з утворенням простроченої
заборгованості та у відповідності з
кредитними договорами, банк
скористався, передбаченого договором
та нормою ст.ст. 1054, 1050 ЦК України,
правом вимоги дострокового повернення
кредитів, прострочених процентів та
поставив питання про стягнення пені та
штрафу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Положеннями ст. 550 ЦК визначено, що
неустойкою (штраф, пеня) є грошова сума
або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 ЦК).

Задовольняючи позов в частині
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№MLB00/055/2007 від 30.07.2007 р., суд першої
інстанції виходив з доведеності та
обґрунтованості позовних вимог.

З таким висновком колегія суддів
погоджується, оскільки його суд дійшов
з повним з'ясуванням обставин справи та
належної оцінки здобутих доказів.

Слід погодитись також із частковим
задоволенням вимог банку по кредитному
договору №CrL-SMEB02/212/2008 від 24.03.2008 р.
стосовно зменшення відсотків на 26 479
дол. США., які фактично були сплачені
відповідачем.

Посилання апелянта щодо упущеної судом
оцінки у рішенні висновку
судово-економічної експертизи № 190/14-21
від 29.05.2014 р., проведеної з питань
визначення заборгованості відповідача
по кредитним договорам,
документального підтвердження наданих
позивачем розрахунків, відповідності
вимогам закону оформлення операцій з
надання кредитів, з повноти
нарахування та сплати відсотків за
користування кредитом ОСОБА_2 (том 4 а.с.
140-164), заслуговують на увагу, оскільки з
огляду положень ст. 212 ЦПК України суд
мав би дати оцінку зазначеному
письмовому доказу та її результати
відобразити у рішенні.

Разом з тим, вказане порушення не
впливає суттєво на правильність
вирішення спору, оскільки висновки
згаданої судово-економічної
експертизи, у яких експерту не видалось
за можливе визначити фактичну
заборгованість ОСОБА_2 за кредитними
договорами та підтвердити чи
спростувати розрахунки банку в частині
нарахування пені за прострочення
виконання зобов'язань, не містять
доказовості у запереченнях
відповідача в цій частині.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

З огляду наведених правил доказовості
та змагальності сторін, не можна
погодитись із покликанням в
апеляційній скарзі стосовно
необґрунтованості позовних вимог та їх
розмірів на підставі наданих позивачем
довідок-розрахунків заборгованості,
оскільки фактичні дані, які
розраховані автоматизованою системою
та містяться у цих документах, не були
спростовані відповідачем належними та
допустимими доказами.

Не є прийнятними й посилання щодо
необґрунтованого зменшення судом
розміру позовних вимог, так як вони
суперечать виваженим інтересам самого
відповідача і могли стосуватися лише
зауважень позивача з цього питання,
яких не надходило.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
переконання, що у розгляді справи суд
першої інстанції ухвалив рішення в
основному з додержанням закону та
дійшов правильних висновків, яких
доводи апеляційної скарги не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Вінницького
районного суду Вінницької області від
12 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
(підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
Л.В. Пащенко

(підпис) В.І. Чорний