Провадження № 22-ц/779/388/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання, за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
12 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
звернувся до суду із позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання. Позовні вимоги
обґрунтовував тим, що підприємство
надає відповідачам вищевказані
послуги для квартири АДРЕСА_2 в якій
проживають відповідачі. У зв'язку з
неоплатою, споживачами послуг станом
на 01.10.2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 6442,49 грн., яку
позивач просив суд стягнути з
відповідачів.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 12 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
заборгованість за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання у розмірі 6442,49 грн.

ОСОБА_2 на дане рішення подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції
безпідставно включив у стягувану суму
боргу суму 3948грн., в стягненні якої було
відмовлено рішенням
Івано-Франківського міського суду від
15.03.2005 року, а також безпідставно
включено суму 3178 грн., яку стягнуто з
ОСОБА_2 ще рішенням Івано-Франківського
суду від 09.04.2009 року. Апелянт вважає, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, про застосування якого ним
подавалась відповідна заява. ОСОБА_2 не
погоджується з твердженням суду про
визнання ним боргу шляхом здійснення
щомісячних оплат, оскільки такі оплати
він проводив згідно платіжних
повідомлень.

Крім того, апелянт вказав, що спір
розглянутий судом без попереднього
судового засідання та без належного
повідомлення сторони відповідача про
судове засідання 12.12.2013 року.

З цих підстав апелянт просив суд
оскаржуване рішення скасувати, а
провадження у справі закрити.

Апеляційну скаргу на рішення також
подала ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права. Зазначила, що в порушення вимог
ЦПК України вона не була належним чином
повідомлення про час і місце розгляду
справи, внаслідок чого була позбавлена
можливості надати суду свої доводи та
заперечення. Просила оскаржуване
рішення скасувати.

В судовому засіданні апеляційного суду
апелянт ОСОБА_2 підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
Нищей Н.Ю. заперечила вимоги апелянта,
посилаючись на обґрунтованість
висновків суду першої інстанції.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
надає послуги з теплопостачання та
гарячого водопостачання в квартирі
АДРЕСА_2, в якій проживають
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4

Вартість послуг опалення визначається
розрахунковим методом щомісяця
відповідно до вартості теплової
електроенергії та загальної площі
квартири, гаряче водопостачання
відповідно до кількості осіб
зареєстрованих в квартирі.

Оплата за надані послуги проводиться
на підставі щомісячних нарахувань за
письмовим повідомленням ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
споживачів послуг.

Відповідачі не заперечили факт надання
позивачем послуг теплопостачання та
гарячого водопостачання.

Разом з тим, судом встановлено, що
відповідачі користуються послугами
позивача однак оплату за них
здійснюють частково.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк
відповідно до вказівок договору або
закону, в даному випадку відповідно до
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення від 21.07.2005 р.,

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» власники
квартир багатоквартирних будинків
зобовязані оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення,
затвердженихПостановою КМ України від
21.07.2005р. № 630 передбачено, що плата за
надані послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлений інший строк.

Із представленого позивачем
розрахунку за теплоенергію
заборгованість відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за надані послуги за
опалення та гарячу воду за період з
01.10.2010 року по 01.10.2013 року становить 6442,49
грн. з них борг станом на 01.10.2010 року
складає 5685,96 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву,
в якій просив застосувати позовну
давність та відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні
даного спору за заявою відповідачів
слід застосувати позовну давність та
стягнути суму боргу за надані послуги в
межах трьохрічного строку позовної
давності за період з 01.10.2010 року по
01.10.2013 року.

Згідно розрахунку боргу за
теплоенергію за період з 01.10.2010 року по
01.10.2013 року позивачем нараховано до
оплати 8064,30 грн., а оплачено
відповідачами за вказаний період 7307,77
грн., тобто сума боргу становить 756,53
грн., яка підлягає стягненню в судовому
порядку.

Що стосується вимог про стягнення
боргу станом на 01.10.2010 року в сумі 5685,96
грн. то такі не підлягають до
задоволення у зв»язку з спливом
позовної давності.

Узв»язку з наведеним, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні, а
позов ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
часткового задоволення в межах строку
позовної давності.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 12 грудня 2013 року змінити.

Позов ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в користь ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
заборгованість за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання у розмірі 756,53 грн. за
період з 01.10.2010 року по 01.10.2013 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді:
Горблянський Я.Д.

Соколовський В.М.