Справа № 466/393/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Баєвої
О.І.

при секретарі - Лелик
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, -

у с т
а н о в и в:

в січня 2014 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про стягнення
боргу. В обґрунтування позову зазначив,
що 28 травня 2013 року ОСОБА_2 позичив у
нього 40000 грн., які зобов'язувався
повернути до 01 грудня 2013 року. Оскільки
добровільно до вказаного строку
відповідач коштів не повернув, він
змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, давши поясненні такі ж як
викладені в поданому позові. Просить
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, з невідомих суду причин, хоча
про день та час розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку. Причин своєї неявки в судове
засідання не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, згідно
вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на
підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та відповідачем було
укладено договір позики. Згідно ч.2 ст.
1047 ЦК України на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Так, дійсно встановлено, що 28 травня 2013
року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
позичив у позивача ОСОБА_1 40000 грн. і
зобов'язаний повернути дану суму до
01.12.2013 року, про о складено відповідну
розписку. .

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що ні
на вказані в розписках строки, ні на час
розгляду справи судом відповідач
вказаних сум грошей позивачу не
повернув, а тому таку суму слід
стягнути в примусовому порядку.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 1048
ЦК України позикодавець має право на
одержання процентів від суми позики,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Якщо договором не встановлено
розмір процентів, їх розмір
визначається на рівні облікової ставки
Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до повернення позики.

Таким чином розмір відсотків за
користування кредитом, які має
сплатити відповідач, на підставі ст.. 1048
ЦК України, з урахуванням облікової
ставки НБУ становить 1856 грн. та цю суму
також слід стягнути з відповідача в
примусовому порядку.

Крім того з відповідача підлягає
стягненню і сума судового збору,
сплачена позивачем при подачі позову
до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 169, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України, суд, -

в
и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 41856
(сорок одну тисячі вісімсот п'ятдесят
шість) грн.. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 418,57
грн. судового збору сплачені ним при
подачі позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
Шевченківським районним судом м.
Львова, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: О. І. Баєва