У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до
Костопільської міської ради, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення
і державного акту на право приватної
власності на землю, виданих органом
місцевого самоврядування та договору
дарування земельної ділянки за
касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 1 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що рішенням
Костопільського районного суду від 23
листопада 2000 року йому виділено у
власність 67/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, а його колишній дружині - 33/100.

Поділ зазначеного будинку сторони
провели в натурі.

Рішенням Костопільської міської ради
народних депутатів Рівненської
області № 881 від 26 жовтня 2001 року ОСОБА_5
(яка з 7 червня 2007 року змінила прізвище
та ім'я на ОСОБА_5) передано у власність
земельну ділянку площею 0,0535 га по
АДРЕСА_1, а 22 листопада 2001
року - видано державний акт серії РВ №
05750 на право власності на вказану
земельну ділянку.

23 листопада 2009 року між ОСОБА_5 та її
донькою ОСОБА_6 укладено договір
дарування вказаної земельної ділянки,
посвідчений приватним нотаріусом
Костопільського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_10 та зареєстрованого в
реєстрі за № 2792.

Посилаючись на те, що рішення міської
ради та державний акт видані з
порушенням земельного законодавства,
просив визнати їх недійсними, а також
визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки.

Рішенням Костопільського районного
суду Рівненської області від
31 липня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 1 вересня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та увалено нове про
задоволення позову.

Рішення виконкому Костопільської
міської ради № 881 від 26 жовтня 2001 року
про передачу ОСОБА_5 у приватну
власність земельної ділянки площею 0,0535
га на АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
відповідний державний акт на право
приватної власності на землю серії РВ
№ 05750 від 22 листопада 2001 року на її
ім'я визнано недійсними.

Визнано недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,0535 га
на АДРЕСА_1, укладений 23 листопада 2009
року між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та посвідчений
23 листопада 2009 року приватним
нотаріусом Костопільського
нотаріального округу Рівненської
області за № 2792.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
просять скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд правильно
виходив з того, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
як співвласниками житлового будинку,
не було досягнуто згоди на
розпорядження спільною присадибною
земельною ділянкою. Оскаржуваним
рішенням частина земельною ділянки
передана у власність ОСОБА_5 без
врахування проведеного реального
поділу житлового будинку в натурі та
без врахування доступу співвласників
до належних їм частин будівлі, у зв'язку
з чим дійшов обґрунтованого висновку
про задоволення позову.

Оскільки доводи касаційних скарг не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи апеляційним судом
допущено порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України
як підстави для скасування рішень,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 1 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.

Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.