Справа № 377/727/14 Головуючий у І
інстанції Малишенко Т.О.Провадження №
22-ц/780/6332/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Славутицького міського суду
Київської області від 21 серпня 2014 року
в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулось до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, посилаючись на
те, що відповідно до укладеного
кредитного договору від 26 квітня 2006
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2821
грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Враховуючу те, що відповідач не виконав
зобов'язання, зазначені в умовах
договору, просило стягнути з
відповідача заборгованість за
договором кредиту в сумі 22 323 грн. 92 коп.
та понесені судові витрати.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 21 серпня 2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 квітня 2006 року
між Закритим Акціонерним Товариством
Комерційний Банк «Приватбанк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№CNH0RX01500797 від 29 квітня 2006 року про
надання кредиту в сумі 2821 гривні 50 коп.
на строк 24 місяці до 29 квітня 2008 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,00% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Від 27 вересня 2009 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» є правонаступником
Закритого Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «Приватбанк».

Відповідно до ч.1 ст.547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Відповідно до Договору №CNH0RX01500797 від 29
квітня 2006 року «ПриватБанк» надав
ОСОБА_1 строковий кредит в сумі 2821
гривні 50 копійок на строк 24 місяці до 29
квітня 2008 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2,00% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі суми 50,22 грн., єдиноразової
допомоги за надання фінансового
інструменту у розмірі 256,50 грн. в обмін
на зобов'язання позичальника
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди комісії визначеної в Заяві
та Умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам строки.

Позичальник повинен надавати Банку
грошові кошти у сумі 199 грн. 87 коп. для
погашення заборгованості за Кредитним
договором, яка складається з
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією. Крім цього, в
обґрунтування вказаних позовних вимог
позивачем надано ксерокопію «Умов
надання споживчого кредиту особам
(«Розстрочка») (Стандарт), де в п.5.1
зазначено, що строк позовної давності
п'ять років.

При цьому в супровідному листі
представник позивача вказував, що
заява позивача від 29 квітня 2006 року
разом з умовами надання фізичним
особам «Розстрочка» (Стандарт) складає
між Позичальником та Банком
кредитно-заставний договір, що
підписується підписом відповідача у
самій заяві.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
умов цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.
Підтвердженням того, що між сторонами
був укладений договір є сама анкета -
заява позичальника, відповідно до якої
відповідач зобов'язаний погасити
кредит до 29 серпня 2008 року, проте з
наданого розрахунку вбачається, що
відповідач кожного місяця не вносив
кошти на рахунок і на час розгляду
справи у суді кредитні зобов'язання не
виконані.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

За ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо кредитодавець у позасудовому
порядку або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або іншого
боргового зобов'язання споживача,
кредитодавець не може у будь-який
спосіб вимагати будь-якої плати або
винагороди від споживача за таке
звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, термін давності
якого минув.

За ст.256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.258 ЦК України для окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність, скорочена або більш
порівняно із загальною позовною
давністю, наприклад один рік.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
заявлені позовні вимоги безпідставні і
не підлягають задоволенню, оскільки
позивачами пропущено строк позовної
давності як основний так і спеціальний,
передбачений в умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 21 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Голуб С.А.

Іванова І.В.