Справа № 314/4286/13-ц
Провадження № 2/314/95/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

06.03.2014 року Вільнянський районний
суд Запорізької області

у складі: головуючого -
судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача (ОСОБА_2.)
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Петро-Михайлівської сільської ради,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування на земельну
ділянку, зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
Петро-Михайлівської сільської ради,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування на земельну
ділянку за законом, в позові
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її мати ОСОБА_8. Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 4,4171га, яка
розташована на території
Петро-Михайлівської сільської ради,
Вільнянського району, Запорізької
області, державний акт серії 1У-ЗП №013894.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є
вона та її сестра, відповідачка ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2
не прийняла спадщину, тобто не
звернулась до нотаріальної контори в
установлений законом термін в якості
співвідповідача, вона зазначає також
територіальну громаду
Петро-Михайлівської сільської ради.

Позивачка звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини у встановлений законом строк,
але їй відмовили у видачі свідоцтва у
зв'язку з відсутністю в неї
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку.

У зв'язку з чим вона змушена звернутись
до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з
зустрічним позовом про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 05.09.2013р. зустрічний
позов був прийнятий судом та об'єднаний
в одне провадження з первісним позовом.

В зустрічному позові зазначається, що
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виник спір
стосовно спадкового майна, а саме
земельної ділянки, яка залишилась
після смерті їх матері ОСОБА_8 За ОСОБА_2
та ОСОБА_4 на підставі рішень суду
визнавалося право власності на спірну
земельну ділянку, але всі ці рішення
були скасовані. При скасуванні рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 01.11.2012р., в
своєму рішенні апеляційний суд
Запорізької області від 23.07.2013 дійшов
висновку, що ОСОБА_2 своїми діями
прийняла спадщину після смерті матері
за заповітом, у зв'язку з чим ОСОБА_4
відмовлено в прийнятті спадщини за
законом.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 первісний позов
підтримав, просив суд його
задовольнити на тих підставах, що в
ньому зазначені, в задоволенні
зустрічного позову просив відмовити,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 в
первісному позові зазначена, як
відповідач лише з тих підстав, що між
ОСОБА_4 і останньою виник спір відносно
спадкового майна, але ж відповідно до
вимог закону ОСОБА_2 не є спадкоємцем
після смерті своєї матері ОСОБА_8, так
як у встановлений законом строк не
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, що
також встановлено ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 11.02.2014р., якою рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
03.12.2013р. про відмову ОСОБА_2 в визначенні
додаткового строку для прийняття
спадщини залишено без змін. У зв'язку з
чим спадкування переходить до ОСОБА_4
за законом.

Представник відповідача (ОСОБА_2.)
ОСОБА_3 первісний позов не визнав,
вважає, що рішенням апеляційного суду
від 23.07.2013р. був розглянутий позов
ОСОБА_4 про визнання за нею права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом, де спір
був між тими ж сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав, у зв'язку
з чим просить суд в задоволенні
первісного позову відмовити в повному
обсязі, зустрічний позов задовольнити
в повному обсязі на тих підставах, що в
ньому зазначені.

Відповідачка ОСОБА_2 підтримала свого
представника, просила суд в
задоволенні первісного позову
відмовити, зустрічний позов
задовольнити на тих підставах, що в
ньому зазначені.

Представник відповідача по первісному
позову Петро-Михайлівської сільської
ради в судове засідання не з'явився,
звернувся до суду з заявою про розгляд
справи у його відсутності (а.с. 67).

Відповідачі за зустрічним позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явились, також звернулись до суду з
заявами про розгляд справи у їх
відсутності. З позовними вимогами
ОСОБА_2 не згодні, так як ОСОБА_2
незаконно заволоділа всім спадковим
майном, спонукала їх написати відмову
від прийняття спадщини, пообіцявши
справедливо розділити спадкове майно,
але в подальшому обманула їх і нічого
не дала. Вважають, що ОСОБА_4 законно
отримала право власності на спірну
земельну ділянку, так як своєчасно
звернулась до нотаріальної контори.
Просять первісний позов ОСОБА_4
задовольнити. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити
(а.с. 105, 106).

Відповідач по зустрічному позову
ОСОБА_7 також в судове засідання не
з'явилась, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причину неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши думку всіх учасників
процесу, вважає можливим розглядати
справу у відсутності відповідача по
первісному позову Петро-Михайлівської
сільської ради та відповідачів по
зустрічному позову ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7

Суд, вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають
задоволенню, а зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в
повному обсязі, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 1 ст.6 та ст.13 Конвенції
«Про захист прав людини і
основоположних свобод», кожен при
вирішенні питання щодо його цивільних
прав та обов'язків має право на
справедливий і відкритий розгляд
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, створеним
відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в
цій конвенції, порушуються, має право
на ефективний засіб правового захисту
у відповідному національному органі,
навіть якщо таке порушення було
вчинено особами, які здійснювали свої
офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується
також і статтею 55 Конституції України.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 (а.с. 5).

Після її смерті залишилася спадщина, до
складу якої увійшла спірна земельна
ділянка. ОСОБА_4, яка є спадкоємцем
першої черги звернулася 01.12.2009р. до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Однак їй у видачі
свідоцтва про прийняття спадщини було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
оригіналів правовстановлюючих
документів (а.с. 25).

Проте за життя ОСОБА_8, а саме 25.06.2002
року, склала заповіт, посвідчений
Петро-Михайлівською сільською радою,
реєстровий номер № 846, за яким
призначила спадкоємцем цієї земельної
ділянки відповідача - ОСОБА_2 (а.с.41).

За норами ст. ст. 1217, 1223 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

У разі неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст. 1261-1265 цього Кодексу, тобто
спадкоємці за законом згідно
черговості.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, ч.1, 4 ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України сторони
повинні довести за допомогою належних
та допустимих доказів, з урахуванням
положень ст.ст. 57-59 ЦПК України.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Таким чином при розгляді
даної цивільної справи не підлягають
доказуванню обставини, які встановлені
рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 23.07.2013 при
розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку, в порядку
спадкуванню за законом, де зазначено:
«…У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду. Матеріали справи
свідчать про те, що до ухвалення
заочного рішення від 01.11.2012 року у цій
справі ОСОБА_2 прийняла спадщину, бо:

- у вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом про визнання права
власності на спірне майно у порядку
спадкування;

- з 24.10.2009 року малось в законній силі
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 13.10.2009 року про
визнання за ОСОБА_2 права власності
після смерті ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на земельну ділянку
площею 4,4171 га, наданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Петро-Михайлівської ради Запорізької
області;

- у 2010 році ОСОБА_2 двічі зверталася до
суду з заявами про встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_8;

- 20.05.2011 року ОСОБА_2 отримала Державний
акт на право власності на спірну
земельну ділянку;

- 24.10.2011 року, ОСОБА_2, як орендодавець,
уклала договір оренди спірної
земельної ділянки з ВАТ
„Петромихалівське"

Отже висновок суду про те, що ОСОБА_2 не
прийняла спадщину за заповітом
спростовується вищевказаним судовим
рішенням, діями ОСОБА_2, аналогічними за
змістом прийняття спадкового майна, а
тому до ОСОБА_4 не перейшло право
спадкування за законом (а.с 136-140).

Що стосується ухвали апеляційного суду
Запорізької області від 11.02.2014р., згідно
якої рішення Вільнянського районного
суду Запорізької області про відмову
ОСОБА_2 в визначенні додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини залишено без змін (а.с 130-131),
вказане судове рішення не впливає на
права і не спростовує факту прийняття
ОСОБА_2 спадщини за заповітом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних
доказів. Жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення. Суд
оцінює належність і допустимість,
достовірність кожного доказу, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності. Результати оцінки
доказів суд відображає в рішенні, в
якому наводяться мотиви їх прийняття
чи відмови у прийнятті.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що первинний позов ОСОБА_4
про визнання права власності в порядку
спадкування на земельну ділянку за
законом не підлягає задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як ОСОБА_2 не має можливості
оформити права на спірну земельну
ділянку в нотаріальній конторі, то
згідно ст. 1 Протоколу № 11 Європейської
конвенції «Про захист прав людини і
основоположних свобод» право мирно
володіти своїм майном, підлягає
судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_4
до Петро-Михайлівської сільської ради,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування на земельну
ділянку - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення в
розмірі 4,4171га, розташовану на
території Петро-Михайлівської
сільської Ради Вільнянського району
Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

06.03.2014