У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 18
серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 29 серпня 2007 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір № DNM0AK01961295,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит у розмірі 63116 гривень 49
копійок на придбання автомобіля, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 28 серпня 2012 року.

В забезпечення зобов'язань за
кредитним договором, 29 серпня
2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено
договір поруки
№ DNM0AK01961295.

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником умов кредитного договору,
станом на 24 грудня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 155 272 гривні 05
копійок, з яких: 43031 гривня 66 копійок -
заборгованість за кредитом; 57040 гривень
37 копійок - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 2351 гривня 25
копійок - заборгованість по комісії за
користування кредитом та 52 848 гривень 77
копійок - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань, яку позивач
просив стягнути з поручителя на свою
користь.

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 11
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 серпня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про
задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № DNM0AK01961295 від 29
серпня 2007 року станом на 24 грудня 2013
року в сумі 155 272 гривні 05 копійок, яка
складається із заборгованості по
кредиту в сумі 43031 гривня 66 копійок,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 57040
гривень 37 копійок, заборгованості по
комісії за користування кредитом в
сумі 2351 гривня 25 копійок, пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань 52 848 гривень 77
копійок.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, апеляційний суд
виходив з того, що рішення
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від
22 листопада 2011 року про стягнення
з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним
договором не виконане, що не припиняє
договірних відносин сторін, дія
договору поруки не припинена, оскільки
відповідно до п. 12 договору поруки
остання припиняється після закінчення
п'яти років з дня настання терміну
повернення кредиту за кредитним
договором, у зв'язку з чим дійшов
обґрунтованого висновку про
обґрунтованість заявлених вимог.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи апеляційним судом
допущено порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.

Журавель В.І.
Іваненко
Ю.Г.