Ухвала1 грудня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючогоГвоздика П.О.,суддів:
Дем'яносова М.В., Завгородньої
І.М.Ступак О.В., Юровської
Г.В.,розглянувши заяву представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
розірвання шлюбу та поділ спільного
майна подружжя,в с т а н о в и л а:У
січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду
з вищезазначеним позовом, посилаючись
на те, що з 19 вересня 1998 року він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6, і оскільки вони припинили
шлюбні відносини, просив розірвати
шлюб та поділити спільно нажите майно,
а саме: земельну ділянку площею 0,10 га
по АДРЕСА_2; будівельні матеріали у
вигляді незавершеного будівництвом
житлового будинку, ступінь готовності
якого складає 69%, які розташовані на
земельній ділянці за вищезазначеною
адресою; нежитлове приміщення № 11,
загальною площею 72,7 кв.м та основною
площею 52,1 кв.м по АДРЕСА_1; автомобіль
марки «RENAULT», 1988 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований на ім'я ОСОБА_4 згідно
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2,
видане МРЕВ № 2 УДАІ ГУМВС України в
Одеській області від 22 березня 2002 року,
вартістю 11 170 гривень. Рішенням
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 25 червня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, зареєстрований у відділі РАЦС
Суворовської райдержадміністрації від
19 вересня 1998 року за № 800, розірваний.
Виділено ОСОБА_4 у приватну власність: Ѕ
частини земельної ділянки площею 0,10
га, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_2; Ѕ
частини нежитлового приміщення
загальною площею 72,7 кв.м та основною
площею 52,1 кв.м, розташованого по
АДРЕСА_1; Ѕ частини автомобіля марки
«RENAULT» 9-ї моделі, 1988 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Виділено
ОСОБА_6 у приватну власність: Ѕ частини
земельної ділянки площею 0,10 га, цільове
призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2; Ѕ частини нежитлового
приміщення, загальною площею 72,7 кв.м та
основною площею 52,1 кв.м, розташованого
по АДРЕСА_1; Ѕ частину автомобіля марки
«RENAULT» 9-ї моделі, 1988 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 30 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено
частково, рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову щодо визнання за
ОСОБА_4 права власності на Ѕ частини
незавершеного будівництвом житлового
будинку, ступінь готовності якого
складає 69 %, який розташований по
АДРЕСА_2 та в частині задоволення
позову ОСОБА_4 про визнання за ним права
власності на Ѕ частини нежитлового
приміщення АДРЕСА_1, скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право
власності по Ѕ частині на будівельні
матеріали, використані для будівництва
незавершеного будівництва житлового
будинку, ступінь готовності якого
складає 69 %, який розташований по
АДРЕСА_2. В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 про визнання права власності на
Ѕ частину нежитлового приміщення №11,
що розташоване по АДРЕСА_1 відмовлено. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2014 року касаційну
скаргу відхилено, рішення апеляційного
суду Одеської області від 30 жовтня 2013
року залишено без змін.23 червня 2014 року
здана на пошту і 2 жовтня 2014 року до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5
надійшла заява про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2014 року.У допуску
справи до провадження у Верховному
Суду України слід відмовити з
наступних підстав. На підтвердження
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права
(ст. 52 ЦК України, ст. ст. 57, 61 СК
України) заявник послався та додав
копії: - ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
(6-32299св13) в справі за позовом про
визнання права власності на нерухоме
майно, якою касаційну скаргу відхилено,
рішення апеляційного суду Донецької
області від 21 червня 2012
року залишено без змін; - ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 жовтня2013 року (6-24979св13) в
справі за позовом про поділ спільного
сумісного майна подружжя та за
зустрічним позовом про поділ спільного
майна подружжя, якою касаційну скаргу
задоволено частково, рішення
апеляційного суду Донецької області
від 17 травня 2013 року в частині
відмови у задоволенні вимог про поділ
спільного сумісного майна -
вбудованого приміщення скасовано,
рішення суду першої інстанції в цій
частині залишено без змін; - ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2014 року (6-8049св14) в
справі за позовом про поділ майна
подружжя та за зустрічним позовом про
поділ майна подружжя, якою касаційну
скаргу відхилено, рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 27
січня 2014 року залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України
сторони та інші особи, які брали участь
у справі, мають право подати заяву про
перегляд судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку. Згідно з п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах
може бути подана виключно з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах. Як роз'яснено у п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.
Крім того, заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Результат аналізу наданих заявником
судових рішень не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин. Оскільки
наведені заявником доводи не містять
ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, тому в
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити. Ураховуючи наведене та
керуючись ст. ст. 72, 73, 354-356, 360 ЦПК
України, колегія суддів у х в а л и л а:У
допуску до провадження Верховного Суду
України справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ
спільного майна подружжя, за заявою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2014 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
П.О.
Гвоздик Судді:
М.В. Дем'яносов

І.М. Завгородня
О.В. Ступак

Г.В. Юровська