Єдиний унікальний номер 0554/1294/12
Номер провадження 22-ц/775/2263/2014
Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко
Доповідач: Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Безрученко Ю.О., Могутової Н.Г.

при секретарі: Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 30 січня 2014 року про розстрочку
виконання рішення суду у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 27 липня 2012
року позовні вимоги ОСОБА_2 про захист
прав споживачів задоволено. Розірвано
договір від 12.08.2011 року, укладений між
ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 3682,25 грн., судові витрати у сумі
800 грн. та на користь держави судовий
збір у сумі 214 грн. 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 27 вересня 2012 року,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково, рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 липня 2012 року в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення пені та штрафу скасовано. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
стягнення пені та штрафу на загальну
суму 487, 25 грн. відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь позивачки 3 159 грн., у
іншій частині рішення залишено без
зміни.

30.12.2013 року відповідач подав заяву про
розстрочку виконання рішення,
посилаючись на те, що за зведеним
виконавчим провадженням він має
сплатити всього 28 590, 20 грн. Він не
відмовляється сплатити свій борг і
доклав усіх зусиль для цього, зокрема,
запропонував виконавчій службі
описати його майно та запропонував
перелік майна. Сума описаного майна
покриває борг частково, тому залишок
боргу в розмірі 18 301 грн. він просить
розстрочити на 5 років по 305 грн. 28 коп.
на місяць, оскільки іншої можливості
оплатити борг не має. Рухоме майно, яке
є у нього у власності, це спосіб
заробітку та пересування його сім'ї з
двома неповнолітніми дітьми.

Ухвалою Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 30 січня 2014 р.
заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання
рішення суду залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати вказану ухвалу та
задовольнити його заяву. Вважає
висновки суду незаконними та не
аргументованими. Зокрема, зазначає, що
суд не прийняв до уваги деякі
документи, а саме копії виписок про
хвороби дитини та дружини, не врахував,
що він єдиний забезпечує сім'ю, на його
утриманні знаходяться двоє
неповнолітніх дітей, які потребують
лікування та дружина, яка у зв'язку із
захворюванням та доглядом за дітьми
вимушено не працює. Не враховано
наявність у нього кредитних
зобов'язань, необхідних для
забезпечення життєвих цілей, лікування
дружини та життєдіяльності. Не
враховані документи, що підтверджують
його постійне місце проживання та
роботи, що свідчить про його
постійність. Крім того, він просив
розстрочити виконання виконавчого
листа, у який входять інші суми на
підставі наказів судів, суд розглянув
заяву лише щодо розстрочки рішення.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1
підтримував апеляційну скаргу та
наполягав на її задоволенні, ОСОБА_2
проти скарги заперечувала та просила
ухвалу суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
цивільної справи, доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд
виходив з того, що заявником не
доведено наявності обставин, які
ускладнюють виконання рішення суду або
роблять його неможливим.

Даний висновок суду є обґрунтованим,
оскільки заявником дійсно не надано
належних доказів виняткових обставин,
передбачених ст. 373 ЦПК України, за
наявності яких суд міг би розстрочити
виконання рішення суду.

Так, у заяві позивач зазначив, що іншої
можливості сплатити борг, ніж
розстрочка виконання рішення, він не
має. До заяви додав копії акту опису і
арешту майна та заяви на ім'я
начальника відділення Шахтарського
управління юстиції з пропозицією
описати його майно за переліком,
наданим ним.

23.01.2014р. ОСОБА_1 подав клопотання про
долучення до справи копій документів
та зазначив, що швидко виплатити
заборгованість він не може, оскільки
витрачає кошти на життєво необхідні
цілі, а саме утримання двох
неповнолітніх дітей, для чого постійно
здійснюються витрати на медикаменти,
обстеження і засоби життя, догляд за
дружиною, яка хворіє з 2013р. та постійно
знаходиться на лікуванні і обстеженні,
на оплату кредитів для забезпечення
життєдіяльності і своєї сім'ї. Також
просив врахувати, що він являється
єдиною особою, яка забезпечує сім'ю,
оскільки дружина через стан здоров'я та
необхідність догляду за дітьми не
працює, родичів чи сторонньої
матеріальної допомоги він не має.
Заарештоване за його проханням майно
(обладнання) та автомобіль являються
засобом його заробітку, обладнання
здається в оренду, а автомобіль
перевозить грузи. На протязі багатьох
років він проживає за однією адресою і
має постійне місце роботи, що є ознакою
стабільності.

Із доданих до клопотання копій
свідоцтва про шлюб та про народження
дітей вбачається, що заявник одружений
і має двох дітей. Довідкою про склад
сім'ї підтверджено, що заявник проживає
з дружиною та двома дітьми. Із копії
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця вбачається,
що заявник є фізичною особою -
підприємцем з 22.11.2002р. Із копії частини
технічного паспорту вбачається, що
заявник є власником офісу,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.
Також заявником надано копію
направлення ОСОБА_4 в консультативну
поліклініку Обласної клінічної
лікарні для уточнення діагнозу та
копію цитоголічного висновку з
клінічним діагнозом щодо його дружини.
Із копій заяв, пам'ятки позичальника,
квитанції, графіка платежів, листа
банку вбачається, що 15.11.2013р. ОСОБА_1
отримав кредит в сумі 8 000 грн., за яким
має щомісячно погашати 983 грн. та
17.11.2013р. отримав кредит 8 950, 40 грн., за
яким має сплачувати щомісячно 1 104грн..

Однак, доказів щодо того, який дохід має
заявник, скільки коштів він витрачає на
лікування та обстеження, про те, що
його дружина є непрацездатною та
перебуває на його утриманні, тобто
належних та достатніх доказів
неможливості виконання рішення без
його розстрочення, апелянтом не надано.

Тому суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні заяви.

Суд також правильно розглянув заяву
щодо відстрочки виконання рішення,
ухваленого у цивільній справі на
підставі ст. 373 ЦПК України, оскільки
законом не передбачено розгляд
цивільним судом питання щодо
розстрочення зведеного виконавчого
провадження, у якому виконуються як
рішення, ухвалене за правилами ЦПК
України, так і наказ господарського
суду Донецької області від 10.01.2012р. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
неустойки в розмірі 21 178, 15 грн. Суд не
мав компетенції розглядати питання
щодо розстрочки виконання наказу
господарського суду.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Отже, заявник не позбавлений
можливості звернутись до
господарського суду із заявою щодо
розстрочку виконання виданого ним
наказу.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: