СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6103/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року Самарський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Самарський РВ ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
скасування державної реєстрації,
виселення та вселення -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: паспортна та
міграційна служба відділу
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Самарського району м.
Дніпропетровська про скасування
державної реєстрації, визнання особи
такою, що втратила право користування
житловою квартирою. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3, у
зв'язку з чим відкрилась спадщина на
частку в будинку АДРЕСА_1. Під час
підготовки та оформлення документів
стосовно спадщини з'ясувалось
наявність державної реєстрації
громадянки ОСОБА_1, відповідача по
справі, яку вона отримала в 2009 році.
Відповідач ОСОБА_2 в 2009 році уклала шлюб
із братом позивачки, але разом вони не
проживали, спільних дітей не мали.
Позивач посилається на ті обставини, що
відповідачка в добровільному порядку
не знімається з реєстрації із
займаного будинку, її реєстрація за
адресою створює перешкоди позивачу як
власниці в користуванні та
розпорядженні нерухомим майном.
Позивач після уточнення позовних вимог
просила суд ухвалити рішення, яким
відповідача ОСОБА_2 визнати такою, що
втратила право користування будинком
АДРЕСА_1, скасувати її державну
реєстрацію за вказаною адресою,
усунути позивачці перешкоди шляхом
виселення відповідача з будинку,
вселити позивача ОСОБА_1 в будинок
АДРЕСА_1.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили їх
задовольнити на підставі обставин,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача та
відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали в повному
обсязі, відповідач пояснила, що
позивачка ніколи не проживала у
спірному будинку, нічого по
господарству не робила, постійного
підмовлювала покійного брата на сварки
з відповідачкою. З 19.11.2009 року
відповідач зареєстрована в спірному
домоволодінні і постійно в ньому
проживає. На момент її вселення в
будинок ОСОБА_3 не працював та не мав
засобів до існування, відповідач із
власних коштів виплачувала борги
чоловіка, крім того вела домашнє
господарство. Позивачці було
достовірно відомо, що відповідач
проживає у будинку і вона на протязі 5
років проти цього не заперечувала. На
час смерті чоловіка відповідач
проживала та була зареєстрована з ним
за однією адресою, тому є такою, що
прийняла спадщину, відмовлятися від
спадщини вона наміру не має, т.я. на
відміну від позивачки іншого житла не
має. Просила суд ухвалити рішення ким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представник третьої особи -
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області в особі
Самарського районного відділу ДМС
України в Дніпропетровській області в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, надіслав
на адресу суду лист, в якому просив
розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача та їх представників,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачу на праві свідоцтва про
право на спадщину від 05.10.2006 року
виданого Восьмою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою
належить 13/32 частки домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Співвласником вказаного домоволодіння
є ОСОБА_3, якому на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
05.10.2006 року належить також 13/32 частки
домоволодіння (а.с.30).

Крім позивача в спірному будинку
зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5),
що 14.08.2009 року уклала шлюб з братом
позивача ОСОБА_3 (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 7).

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідач ОСОБА_2, як дружина ОСОБА_3, є
спадкоємцем першої черги після його
смерті.

Встановлений статтею 1270 ЦК України
строк на прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 на момент розгляду
справи судом ще не сплинув.

Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована у
спірному домоволодінні, як член сім'ї
його співвласника та має право на
отримання у власність в порядку
спадкування після смерті свого
чоловіка відповідної частки належного
йому спірного домоволодіння.

Таким чином, на момент розгляду справи
у суду відсутні правові підстави для
визнання ОСОБА_2 такою, що втратило
право користування будинком АДРЕСА_1,
скасування державної реєстрації та
виселення її з вказаного будинку.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1
про вселення її до будинку АДРЕСА_1, то в
цій частині позов суд вважає
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Так, допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є
сусідкою позивача та відповідача. Їй
відомі факти, що відповідач не пускала
позивача в спірний будинок, через що
між ними виник конфлікт, який
вирішувався за допомогою міліції.

Про наявність конфлікту між сторонами
по справі свідчить також і їх поведінка
в судовому засіданні та наявні в
матеріалах справи відповіді з міліції
на звернення відповідача (а.с.35, 36).

Таким чином, суд приймаючи до уваги
наявний між сторонами по справі
конфлікт, через який позивач не має
можливості реалізовувати закріплене
ст.ст. 316, 317 ЦК України право
користування належною їй частиною
домоволодіння, вважає за необхідне
частково задовольнити позовні вимоги
та вселити позивача у домоволодіння
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316, 317, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10,
11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 до будинку
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
О.П.Румянцев