Ухвала

ІМЕНЕМ України

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Остапчука
Д.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Весна», третя особа -
Управління Держкомзему в м. Умань та
Уманському районі Черкаської області,
про визнання недійсним договору оренди
землі, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Весна» на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 19 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що в
2011 році до неї звернувся представник
товариства з обмеженою
відповідальністю «Весна» з
пропозицією укласти договір оренди
земельної ділянки, яка належить їй на
праві власності. Оскільки сторони не
домовилися щодо всіх істотних умов
договору оренди землі, позивач не
підписала договір оренди. Проте акт
визначення меж земельної ділянки в
натурі від 19 липня 2012 року, акт
приймання-передачі земельної ділянки
від 19 липня 2012 року та договір оренди
від 20 листопада 2011 року належної
позивачу земельної ділянки були
підписані від її імені іншою особою.

Посилаючись на те, що товариство
користується належною їй земельною
ділянкою без правових підстав, просила
визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 20 листопада 2011
року.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 19 травня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 14 липня 2014 року, позов задоволено.
Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки від 20 листопада 2011
року, укладений між ОСОБА_3 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Весна»,
зареєстрований міськрайонним
управлінням Держкомзему в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області 19
липня 2012 року за № 06085. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю «Весна»
просить скасувати вказані судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність
висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив із того, що
оспорюваний договір, укладений від
імені ОСОБА_3, підписаний не нею, а іншою
особою, тому договір оренди є
недійсним.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Весна»
відхилити, рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 19 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 14 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук