ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/686/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 березня 2014
р......................................................................
.. м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.

за участю секретаря судового засідання
Зайцевої Т.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
поновлення цілісності земельного паю,
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

встановив:

24.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просила суд
поновити цілісність земельного паю
по державному акту серія 1-ХР № 060454,
який належав її матері ОСОБА_5, та
визнати за позивачкою право власності
на земельну ділянку площею 2, 99 га в
порядку спадкування за законом після
смерті матері.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначала, що її мати ОСОБА_5 на
підставі розпорядження Чугуївської
районної державної адміністрації
Харківської області від 04 липня 2003
року № 302 отримала у приватну власність
земельну ділянку площею 2,99 га.

Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_5
заповідала своїй дочці - позивачці по
справі, однак нотаріусом такий заповіт
посвідчений не був, оскільки ОСОБА_5
через свій вік та тяжкий стан здоров'я
не мала можливості це зробити, а
позивач не мала часу займатись
оформленням документів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла. Після
її смерті відкрилась спадщина на
вищевказану земельну ділянку розміром
2, 99 га розташовану на території
Чкаловської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області. Після смерті ОСОБА_5 ніхто з
заявами про прийняття спадщини до
Чугуївської нотаріальної контори не
звертався, але враховуючи, що позивач
та чоловік померлої - ОСОБА_6 на момент
смерті спадкодавця проживали разом з
нею, заяв про відмову від спадщини до
нотаріальної контори не подавали,
земельна ділянка була успадкована
позивачем та ОСОБА_6 по ? частині.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_6 фактично
відмовився від прийняття спадщини
після смерті своєї дружини - ОСОБА_5,
оскільки віддав позивачці державний
акт на право власності на земельну
ділянку, яку він отримав у спадок, разом
зі свідоцтвом про право на спадщину.
Крім цього, він склав заповіт, яким
призначив її своєю спадкоємицею на
вищевказану земельну ділянку, однак
нотаріально посвідчити його не мав
можливості оскільки тяжко хворів та не
мав можливості самостійно
пересуватись.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер. На день
його смерті разом з ним за адресою
АДРЕСА_1 були зареєстровані його сини -
відповідачі по справі: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які є спадкоємцями першої черги
після смерті батька. Позивач
зверталась до них з проханням
відмовитись від спадщини, але
відповідних заяв до нотаріальної
контори вони не подавали, допомагати їй
в оформленні спадщини відмовились.

З огляду на вищевикладене позивач
вважає, що її право власності на
земельну ділянку розміром 2, 99 га, яка
належала її матері, є порушеним, та
просить суд поновити цілісність паю,
який надавався у приватну власність
ОСОБА_5, та визнати за нею право
власності на цю земельну ділянку, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері.

Позивач та її представник у судовому
засіданні позов підтримали, та просили
його задовольнити, надавши пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлялись своєчасно та
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про отримання судових
повісток.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_5 на підставі розпорядження
Чугуївської районної державної
адміністрації Харківської області від
04.07.2003 року № 302 у приватну власність
було надано земельну ділянку площею 2, 99
га, розташовану на території
Чкаловської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області. (а.с. 7). На підставі
вищезазначеного розпорядження ОСОБА_5
18.08.2003 року було видано державний акт
на право приватної власності на землю
серії І-ХР № 060454.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 виданим 13.09.2006 р.
Чкаловською селищною радою
Чугуївського району Харківської
області. (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на земельну ділянку розміром
2. 99 га, розташовану на території
Чкаловської селищної ради.

Враховуючи, що заповіт померлою ОСОБА_5
не складався, спадкоємцями першої
черги після її смерті були її дочка -
ОСОБА_1 та чоловік - ОСОБА_6, які на
момент смерті спадкодавця проживали з
нею разом.

Як вбачається з повідомлення з
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області від 19.03.2010
року № 532/01-14, 21 травня 2007 року були
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом: на ? частину приватизованої
земельної ділянки по реєстру № 1-844 та
на ? частину грошових внесків по
реєстру № 1-846 на ім'я ОСОБА_1 та на ?
частину приватизованої земельної
ділянки по реєстру № 1-847 та на ? частину
грошових внесків по реєстру № 1-849 на
ім'я ОСОБА_6, в інтересах якого діяла
ОСОБА_1 за довіреністю, посвідченою
Чкаловською селищною радою 11.04.2007 року
та зареєстрованої в реєстрі за № 220.
ОСОБА_1 спадщину прийняла шляхом подачі
заяви до Чугуївської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_6 спадщину
прийняв, згідно ст. 1268 ЦК України. (а.с. 8,
10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
смерть. ( а.с. 12).

На день смерті ОСОБА_6 разом з ним за
адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані
його сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З повідомлення Чугуївської
нотаріальної контори Харківської
області від 30.04.2010 р. № 866/01-14 вбачається,
що після смерті ОСОБА_6 з заявами про
прийняття спадщини або про відмову від
спадщини, у шестимісячний термін після
смерті спадкодавця, ніхто не звертався.
(а.с. 9).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1
посилається на наявність на її користь
заповіту складеного 16.03.2008 року ОСОБА_6
(а.с. 20), згідно якого останній заповідав
їй свою частку земельної ділянки, яку
він отримав у спадок від померлої
ОСОБА_5 Однак вищевказаний заповіт не
посвідчений нотаріально, у визнанні
такого заповіту дійсним, згідно
пояснень позивача в судовому
засіданні, їй було відмовлено рішенням
суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.1247 ЦК України,
заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складання. Заповіт має бути особисто
підписаним заповідачем. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього
Кодексу. Згідно ст. 1257 заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Отже, заповіт, складений ОСОБА_6
16.03.2008року, на який посилається позивач
як на одну з підстав визнання за нею
права власності на спірну земельну
ділянку, не може бути прийнятий судом
як належний доказ у справі, оскільки,
відповідно до ст.1257 ЦК України, такий
заповіт є нікчемним.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, згідно статті 1258
ЦКУ право на спадкування одержують
спадкоємці за законом почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу
України визначено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину. Згідно
з частиною 3 статті 1296 Цивільного
кодексу України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, оцінивши наявні у справі
докази у їх сукупності, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
належить відмовити, оскільки
спадкування спірної земельної ділянки
розміром 2, 99 га, розташованої на
території Чкаловської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області відбувалось у порядку,
визначеному чинним законодавством, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами : свідоцтвами про право
на спадщину, оформленими на ім'я ОСОБА_6
як чоловіка померлої (а.с.10), а також на
ім'я ОСОБА_1 - дочки померлої (а.с.11).
Доказів визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину, оформленого на
ім'я ОСОБА_6, позивачем не надано, а тому
правові підстави для визнання права
власності на вищевказану земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5 виключно
за позивачем відсутні.

Право на земельну частку (пай) було
реалізовано ОСОБА_5 за життя, про що
свідчить оформлений на її ім'я, згідно
розпорядження Чугуївської
райдержадміністрації від 04.07.2003року
№302, Державний акт на право приватної
власності на землю площею 2,99га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
серія І-ХР №060454. Отже, право на земельну
частку (пай) не входило до складу
спадщини після померлої ОСОБА_5 і,
відповідно, не могло бути успадковане
ані ОСОБА_6, ані ОСОБА_1 (позивачем у
справі). Тому позивні вимоги щодо
поновлення цілісності земельного паю
не обґрунтовані та не узгоджуються з
положеннями ч.2 ст.16 ЦК України, а отже й
не можуть бути задовлені.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213 -
215, 223, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1222, 1258,
1268, 1279, 1296 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про поновлення цілісності земельного
паю, визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя