Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 29 травня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 22 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним
вище позовом до ОСОБА_3, враховуючи
уточненні позовні вимоги, просила
стягнути з відповідача на свою користь
грошові кошти в розмірі 972 000 грн, в
якості штрафу, а також збитки в розмірі
32 500 грн, посилаючись на порушення умов
нотаріально посвідченого попереднього
договору від 15 січня 2010 року укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, щодо відчуження в
майбутньому нерухомого майна:
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Херсоні
та завдання збитків за продаж
кухонного гарнітуру.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона позовні вимоги в частині
стягнення збитків за безпідставне
використання майна в сумі 491 173,48 грн,
залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 29 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області від 22 жовтня 2014 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 грошові кошти у
розмірі 654 400 грн. В іншій частині
позовних вимог - відмовлено. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
щодо стягнення збитків, ухваливши в цій
частині нове рішення про задоволення
цих позовних вимог, а також просить
змінити рішення в частині стягнення
грошових коштів задовольнивши позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
виходячи із положень ст.ст. 546, 549, 627, 629,
635 ЦК України, враховуючи нотаріально
посвідчений попередній договір про
застосування штрафних санкцій до особи
винної у невиконанні зобов'язань,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
стягнення з відповідачки на користь
позивачки грошових коштів у розмірі 654
400 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ