Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2014 Справа №607/14858/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Мандзія В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначила, що
вона є власником двокімнатної квартири
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі також
зареєстрована її колишня невістка
ОСОБА_2 Відповідач була прописана у
вказаній квартирі як дружина сина
позивача, однак рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 15 червня 2012 року шлюб між ними
розірвано. Протягом трьох років ОСОБА_2
не проживає у АДРЕСА_1, не сплачує
комунальні платежі. Перешкод у
користуванні жилим приміщенням ні
позивач, ні її син відповідачу не
чинили. Вона добровільно визначила
собі інше місце проживання і спірним
житловим приміщенням не користується
більше 6 місяців, а тому позивач просить
суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, однак подала суду заяву, в
якій просить справу розглядати у її
відсутності. Позовні вимоги підтримує,
просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася з невідомої на те суду
причини, хоча про день та час судового
засідання повідомлялася належним
чином, заперечень проти позову, а також
заяв про відкладення розгляду справи
чи розгляд справи у її відсутності не
подала.

Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних, доказів і постановляє заочне
рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд
розглянув справу у відсутності сторін
без фіксації судового процесу
технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив наступні
обставини.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого 19 січня 1998
року Тернопільським міським бюро
технічної інвентаризації, квартира
АДРЕСА_1 належить за правом спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки №3004 від12
серпня 2014 року, виданої Дочірнім
підприємством «Комунальник -1», ОСОБА_1
зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею
зареєстровані ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 -
внук та ОСОБА_2 - колишня невістка.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 15 червня 2012 року шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно актів від 10 липня 2014 року, 04
серпня 2014 року та 11 серпня 2014 року,
складених працівниками ДП
«Комунальник» ГТОВ «Мрія», ОСОБА_2, яка
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 за
вищевказаною адресою з квітня 2011 року
не проживає, що підтвердили сусіди
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до ст.72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому засіданні.

Частиною 2 ст.386 ЦК УРСР
передбачено, що власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчиненню нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 не мала з позивачем жодних
домовленостей щодо проживання у
АДРЕСА_1. Відповідач без поважних
причин не користується житлом, де вона
зареєстрована, понад рік. Вказані
доводи підтверджені дослідженими в
судовому засіданні письмовими
доказами.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає, що позов слід задовольнити,
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача
ОСОБА_2 в користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.72
ЖК УРСР, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226,
232-233 ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити рішення
суду в загальному порядку. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча
О.Герчаківська