Придніпровський районний суд
Провадження № 2/711/2917/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
Скляренко В.М.

при секретарі
Чайка А.М., Бак М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Черкаси цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4,
третя особа: Служба у справах дітей
Черкаської міської ради про виселення,

в с т а н
о в и в:

Уточнившись з позовними вимогами
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які діють в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа:
Служба у справах дітей Черкаської
міської ради про виселення та зняття з
реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову вказує, що
відповідно до укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_4 ОСОБА_5 договору
№ CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року, ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 50400 дол. США, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення - 25.09.2027
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за ОСОБА_5 договором ПАТ КБ
«Приватбанк» і ОСОБА_3 25.09.2007 року
уклали Договір іпотеки № CSIPGA00000217 від
25.09.2007 року, відповідно до умов якого
ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме майно,
а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 49,1 кв.м., яка належала
ОСОБА_3 на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу від 13.07.2004
року № 7364.

24.12.2010 року Придніпровським районним
судом м. Черкаси ухвалено рішення по
справі № 2-167/10 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» про звернення стягнення
на предмет іпотеки - двокімнатну
квартиру, загальною площею 49,1 кв.м., яка
знаходиться в АДРЕСА_2, в рахунок
погашення заборгованості по
кредитному договору № CSIPGA00000217 від
25.09.2007 року.

21.08.2012 року Придніпровським районним
судом м. Черкаси ухвалено рішення по
справі № 2314/3586/12 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» про виселення ОСОБА_3 з
предмету іпотеки.

Відповідно до довідки КП
«Придніпровська СУБ» Черкаської
міської ради від 13.06.2013 року
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3
окрім ОСОБА_3 зареєстрований також
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 до
державного виконавця, акту державного
виконавця та договору оренди
нерухомого майна, ОСОБА_1 є наймачем ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 18.7, п. 18.12 Договору
іпотеки № CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року
ОСОБА_3 забороняється без письмової
згоди Іпотекодержателя (ПАТ КБ
«Приватбанк») передавати предмет
іпотеки в оренду, надавати документи у
відповідні держоргани з мотиву
реєстрації будь-яких осіб у предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців. Відповідачі підлягають
виселенню з житла, яке є предметом
іпотеки, розташованого за адресою:
АДРЕСА_4.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства реєструють своє місце
проживання. В ст. 33 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
встановлено, що реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси особи та внесенням цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу.

Таким чином, реєстрація фіксує
офіційне місце проживання особи. За
цією адресою особа має право проживати,
на неї надсилаються усі офіційні
документи, відповідно до даних про
реєстрацію нараховуються усі
комунальні послуги. Наявність осіб,
зареєстрованих в квартирі, на яку
звертається стягнення, негативно
відобразиться на її ціні, а також буде
перешкоджати реалізації цього
предмета іпотеки.

Повідомлення-вимога від 13.06.2013
року про добровільне виселення з
предмету іпотеки залишена ОСОБА_1 без
уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

А тому просить виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_4, які зареєстровані та
проживають у квартирі, розташованій за
адресою: АДРЕСА_5 в м. Черкаси, і зняттям
їх з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

В судовому засіданні представник
позивача, за довіреністю ОСОБА_6,
позовні вимоги підтримав частково та
просив: виселити ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_4, який
зареєстрований та проживає у квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_5 в м.
Черкаси, і зняттям його з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири; стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий
збір.

В судовому засіданні представник
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, за
довіреністю ОСОБА_7, позовні вимоги не
визнала та просила відмовити позивачу
у виселенні ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1
та зняття його з реєстраційного обліку
у вказаній квартирі.

В судове засідання відповідачка
ОСОБА_1 не з'явилася, не повідомивши суд
про причину неявки, хоча пор день, час
та місце була повідомлена в
установленому законом порядку.

В судове засідання 18.11.2014 року
представник третьої особи - Служби у
справах дітей Черкаської міської ради
не з'явився, не повідомивши суд про
причину неявки, хоча про день, час та
місце розгляду заяви був повідомлений
в установленому законом порядку. В
судовому засіданні 07.04.2014 року
представник Служби у справах дітей
Черкаської міської ради, за
довіреністю ОСОБА_8, заперечувала проти
задоволення позову, пояснивши що таке
виселення буде суперечити інтересам
неповнолітнього ОСОБА_9, який має право
на проживання в квартирі АДРЕСА_1. В
судовому засіданні 18.08.2014 року
представник третьої особи - Служби у
справах дітей Черкаської міської ради,
за довіреністю Басюк Г.М. підтримала
позицію попереднього представника.

Заслухавши пояснення представника
позивача - ОСОБА_6, представника
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_7,
представників третьої особи - Служби у
справах дітей Черкаської міської ради
Дворової А.В., Басюк Г.М. дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
позову частково, виходячи із
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
25.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_3 було укладено ОСОБА_5 договір №
CSIPGA00000217, відповідно до умов якого
ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 50400 дол.
США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,92% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення - 25.09.2027 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за ОСОБА_5 договором 25.09.2007 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було
укладено Договір іпотеки № CSIPGA00000217,
відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 49,1 кв.м., яка належала
ОСОБА_3 на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу від 13.07.2004
року № 7364.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси у справі № 2-167/10 позовні
вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено,
звернено стягнення на предмет іпотеки -
двокімнатну квартиру, загальною площею
49,1 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_2, в
рахунок погашення заборгованості по
кредитному договору № CSIPGA00000217 від
25.09.2007 року.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21.08.2012 року у справі
№ 2314/3586/12 позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено, виселено
ОСОБА_3 з предмету іпотеки, а саме з
квартири АДРЕСА_1.

В ході виконання державним виконавцем
рішення Придніпровського районного
суд м. Черкаси від 21.08.2012 року про
виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1
було встановлено, що у вказаній
квартирі проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_1,
що стверджується актом державного
виконавця від 19.04.2013 року (а.с. 23), а також
заявою ОСОБА_3 від 27.02.2013 року (а.с. 20).

Також в судовому засіданні
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_6 з
167.06.2009 року зареєстрований
неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» особи, які проживають у
зазначених приміщеннях на умовах
договору найму (оренди), не підлягають
виселенню, якщо: договір найму (оренди)
був укладений до моменту укладення
іпотечного договору і про наявність
такого договору було доведено до
відома іпотекодержателя або такий
договір був зареєстрований у
встановленому законом порядку; договір
найму (оренди) був укладений після
укладення іпотечного договору за
згодою іпотекодержателя.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 проживає в квартирі з липня 2012
року на підставі Договору оренди
нерухомого майна (квартири) від 01.07.2012
року, укладеного між нею та ОСОБА_3,
відповідно до умов якого Орендодавець
надав, а вона прийняла в строкове
платне користування ? частину квартири
АДРЕСА_1 (для проживання Орендаря та
членів її сім'ї), яка належить на праві
власності ОСОБА_3

Оскільки Договір оренди нерухомого
майна (квартири) від 01.07.2012 року був
укладений між ОСОБА_11 та відповідачкою
ОСОБА_1 після укладення між ОСОБА_3 та
ПАТ КБ «Приватбанк» Договору іпотеки
квартири № CSIPGA0000217 і про наявність
такого договору не було доведено
Іпотекодержателя (ПАТ КБ «Приватбанк),
крім того такий договір не був
зареєстрований в установленому
законом порядку, відповідачка ОСОБА_1
не підпадає під дію ч. 3 ст. 40 Закону
України.

Також в судовому засіданні
встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк»
направляв на адресу відповідачки
ОСОБА_1 повідомлення-вимогу від 13.06.2013
року про необхідність добровільного
виселення з квартири АДРЕСА_1, яка була
отримана відповідачкою 10.07.2013 року та
проігнорована нею. Вказане
стверджується повідомленням-вимогою
від 13.06.2013 року, квитанцією від 13.06.2013
року про направлення рекомендованого
листа ОСОБА_1, рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 24-25).

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позову ПАТ КБ «Приватбанк» в частині
виселення відповідачки ОСОБА_1 з
квартири АДРЕСА_1.

Стосовно позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» в частині виселення з
квартири АДРЕСА_1 неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі зняттям його з
реєстраційного обліку у вказаній
квартирі суд приходить до наступного.

Звертаючись з даним позовом до суду
позивач посилається, як на підставу
своїх вимог на ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» та ст. 109 ЖК України.

В судовому засіданні дійсно
встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4
зареєстрований з 17.06.2009 року та
проживає в квартирі АДРЕСА_1 на яку
звернуто стягнення, як на предмет
іпотеки.

Разом з тим, в судовому засіданні
встановлено, що ? квартири АДРЕСА_1 на
праві власності належить ОСОБА_2
(матері неповнолітнього ОСОБА_4), що
стверджується рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 05.06.2009 року та
Інформаційною довідкою з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 27.03.2014
року (а.с 129-130).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожний має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150
ЖК України власник квартири має право
користуватися помешканням для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Будучи зареєстрованим у квартирі
АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_4 проживає
там з разом зі своєю матір'ю, що
стверджується актами обстеження від
16.09.2014 року, затвердженими комітетом
самоорганізації «Мікрорайон
«Соборний».

Відповідно до положень ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного приміщення або обмежений в
праві користування житловим
приміщенням інакше, ніж з підстав та в
порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Стаття 11 Закону України «Про охорону
дитинства» надає дитині право на
проживання зі своїми батьками.

Відповідно до норм Сімейного Кодексу
України місце проживання
неповнолітніх дітей визначається за
місцем проживання їх батьків.

Статтею 160 СК України визначено, що
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 СК України права
батьків та дітей на користування
житлом, яке є власністю когось із них,
встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщення нарівні з
власником або наймачем.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4
зареєстрований та проживає в квартирі
АДРЕСА_1, ? частина належить на праві
власності його матері - ОСОБА_2, його
право на проживання у вказаній
квартирі є похідним від права
власності його матері на вказане житло
та користування ним та гарантоване
Конституцією України.

А тому, враховуючи вищевикладене,
вимоги ст. 9, 150 ЖК України, ст. 383, 405 ЦК
України, ст.ст. 160, 176 СК України, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк»
в частині виселення з квартири АДРЕСА_1
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий
збір в розмірі 107 грн. 70 коп.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, ст.ст. 3, 11, 301, 317,
383, 405 ЦК України, ст. ст. 9, 150 ЖК України,
ст. 160, 176 СК України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 212,
213, 215, 223, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и
в:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які діють в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа:
Служба у справах дітей Черкаської
міської ради про виселення -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір в розмірі 107 грн. 70 коп. .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подання у
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
протягом десяти днів з моменту
отримання копії рішення.

Головуючий:
В.М. Скляренко