АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1231/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Сухоруков А.О. Доповідач - Романюк
М.М. Категорія 44
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Петренко І.О., Макарова М.О.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 11 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_2, яка діє в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи: Комунальне
підприємство "Житлове господарство
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради, орган опіки та піклування
Самарської районної у
м.Дніпропетровську ради, ОСОБА_6, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з
вищезазначеним позовом 17 квітня 2013
року. В обґрунтування заявлених вимог
посилалися на те, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають позивачі
по справі. Також в спірній квартирі
зареєстрована малолітня ОСОБА_5 - онука
позивача ОСОБА_3

Дитина проживала та була зареєстрована
в спірній квартирі на час оформлення
документів на квартиру АДРЕСА_2 та
переїзду в цю квартиру. З урахуванням
того, що з 2007 року неповнолітня дитина
не проживає в спірній квартирі у
зв'язку з постійним проживання за іншою
адресою, жоден з батьків дитині не
проживає та не зареєстрований в ній,
просять визнати неповнолітню ОСОБА_5
такою, що втратила право користування
жилим приміщення.

Рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 11 листопада
2013 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, діюча
в інтересах малолітньої дитини,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані три особи:
позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та онука ОСОБА_3
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітня ОСОБА_5 з 2007 року проживає у
квартирі АДРЕСА_2 разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_7 Дана
обставина визнана сторонами, а тому не
підлягає доказуванню.

Згідно ч.2 ст.107 ЖК України у разі
вибуття наймача та членів його сім'ї на
постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

З урахуванням того, що малолітня ОСОБА_5
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 вибула зі
спірної квартири в інше жиле
приміщення, в спірній квартирі не
мешкають та не зареєстровані ані мати,
ані батько дитини, що знайшло своє
підтвердження належними та
допустимими доказами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог.

Посилання апелянта на те, що дитина
вибула зі спірної квартири не за своєю
волею, а в наслідок протиправних діянь
з боку батька дитини до її матери, не
може бути прийнято до уваги, оскільки
не підтверджено жодним доказом.

Посилання апелянта на те, що сам
позивач ОСОБА_4 зареєстрований у
спірній квартирі з порушенням не може
бути прийнято до уваги, оскільки не має
правового значення для вирішення даної
справи по суті.

Приведені в апеляційній скарзі інші
доводи апелянта не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 11 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: