АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1454/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/767/14
Головуючий у 1-й інстанції Мурашко А. О.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача Шокало Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»

на рішення Козельщинського районного
суду Полтавської області від 15 січня 2014
року

по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Свої вимоги
мотивує тим, що відповідно до
укладеного договору № PL0XRX13560276 від
26.12.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 2 606,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Свої зобов'язання за
договором не виконувала, внаслідок
чого утворилась заборгованість у
розмірі 19 392,00 грн. Просив суд стягнути
заборгованість за кредитним договором
в сумі 19 392,00 грн. та судові витрати по
справі в сумі 229,40 грн.

Рішенням Козельщинського
районного суду Полтавської області від
15 січня 2014 року у задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № PL0XRX13560276 від 26.12.2007 року в
сумі 19 392 грн. та судових витрат в сумі
229,40 грн. - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
КБ «ПриватБанк» просить вищевказане
рішення місцевого суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоводення
позовних вимог. Свої вимоги
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи; неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що відповідно до укладеного договору №
PL0XRX13560276 від 26.12.2007 р. ОСОБА_2 отримала
кредит у сумі 2 606,40 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 25.12.2008 р. (а.с.4-7).

ОСОБА_2 свої зобов'язання за
договором не виконала, у зв'язку з чим
станом на 28.11.2013 р. рахується
заборгованість у розмірі 19 392,00 грн.,
яка скаладається з: заборгованість за
кредитом - 2092,60 грн., заборгованость за
процентами за користування кредитом -
153,99 грн., заборгованость по комісії за
користування кредитом - 579,89; пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 15165,90 грн.; штрафи
відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та
правил надання банківських послуг - 500
грн. штраф фіксована частина, 899,62 грн.
штраф (процентна складова) (а.с.3).

Згідно розрахунку заборгованості
останній платіж ОСОБА_2 здійснила 07.04.2008
р. (а.с. 3).

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що при
зверненні до суду 17.12.2013 р.з урахуванням
дати здійснення відповідачем
останнього платежу 07.04.2008 р. позивач
пропустив 5-річний строк позовної
давності, тому відповідно до вимог ч.4
ст.267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Проте, з таким висновком місцевого суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

26.12.2007 р. між сторонами укладено
договір, згідно якого банк надав
позичальникові у строковий кредит
грошові кошти у сумі 2606,40 грн. на строк 12
місяців з 26.12.2007 р. по 25.12.2008 р. включно,
погашення заборгованості здійснюється
щомісяця в період сплати, за яким
приймається період з 20 по 25 число
кожного місяця.

Згідно п.5.5. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) термін позовної давності по
вимогам про стягенння кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років (а.с.7).

Таким чином, 5-ти річний строк
позовної давності за умовами договору
закінчився 25.12.2013 р. З даним позовом
позивач звернувся до суду 17.12.2013 р.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на 28.11.2013 р. з часу отримання
кредиту відповідач здійснювала
платежі 25.01.2008 р. у розмірі 300 грн., 07.04.2008
р. - 122,57 грн., 02.06.2010 р. - 117,85 грн., 07.08.2013 р.-
181,50 грн. (а.с. 46).

Отже, при ухваленні судового рішення
місцевий суд невірно встановив дату
здійснення останнього платежу на
погашення кредиту та прийшов до
помилкового висновку про пропуск
позивачем 5-ти річного строку позовної
давності.

10.01.2014 р. відповідач ОСОБА_2 подала заяву
про застосування строку позовної
давності (а.с. 28).

Як встановила колегія суддів, з
урахуванням вимог п.5.5. договору,
відсутні підстави для застосування
строку позовної давності. Позовні
вимоги є обгрунтованими та підлягають
повному задоволенню. Рішення місцевого
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Козельщинського районного
суду Подлтавської області від 15 січня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задвольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 19 392,00 грн., а саме : 2092,60 грн. -
заборгованість за кредитом; 153,99 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом ; 579,89 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 15165,90 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання ; 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 899,62 грн. - штраф (процентна
складова) .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в
сумі 229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :