УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме: позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

У відповідності до норми статті 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Як вбачається з наданих позивачем матеріалів, у позові зазначено прізвища позивача та відповідача із зазначенням їхніх ініціалів, що позбавляє суд можливості ідентифікувати учасників процесу, та в подальшому вчиняти будь-які інші дії щодо підготовки справи до розгляду. Відтак позивачу необхідно вказати повне прізвище, ім`я та по-батькові вказаних осіб.

Крім того, позивачем не зазначено номери засобів зв'язку відповідача, якщо йому такі відомі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що такі обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Нікушин