АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9798/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Решетнік М. О. Доповідач - Петренко
І.О. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія» Довіра та гарантія» на
ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19 травня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
про заміну сторони у виконавчому
провадженні по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій
незаконними та стягнення штрафних
санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія»
звернулось до суду з заявою про заміну
сторони у виконавчому провадженні по
цивільній справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
дій незаконними та стягнення штрафних
санкцій.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19 травня 2014
року в задоволенні заяви ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія»,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального і матеріального права,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нову по суті
заявлених вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу , що перешкоджає подальшому
провадженню у справі і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд:
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
, якщо останній порушив порядок ,
встановлений для його вирішення.

Як встановлено , суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні заяви
виходив із того, що ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» за цим
договором набула права вимоги до
боржника ОСОБА_4 виконання ним своїх
зобов'язань за кредитними договором,
однак на даний час таке, тобто право
вимоги, вже реалізоване.

Однак , із такими висновками не можна
погодитись, оскільки суд дійшов їх з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 грудня
2012 року стягнено з ОСОБА_4 на користь
ТОВ «Кредекс Фінанс» суму штрафних
санкцій у розмірі 75 750 грн. та 757,50 грн. на
повернення судових витрат, а всього
76507грн.50коп. На виконання зазначеного
рішення суду 13 вересня 2013 року
представнику стягувача судом були
видані виконавчі листи.

Також із доданих до заяви, що
розглядається, документів вбачається,
що 17 лютого 2014 року між стягувачем та
ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» укладено договір про
відступлення права вимоги грошових
зобов'язань за фінансовими кредитами,
відповідно до умов якого кредитор, яким
є ТОВ «Кредекс Фінанс», відступає
належне йому право грошової вимоги до
боржника ОСОБА_4 за договором, а останнє
, тобто ТОВ «Фінансова компанія «Довіра
та гарантія», відповідно стає
кредитором по відношенню до боржника
ОСОБА_4

Однак, погодитися з таким висновком
суду не можна, так як він не ґрунтується
на нормах матеріального права.

Так, підставами для виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини (пункт 1
частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті
378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини п'ятої статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження», статті 378 ЦПК України за
заявою заінтересованої сторони
зобов'язання, якою є правонаступник, що
отримав від попереднього кредитора всі
права та обов'язки в зобов'язанні, у
тому числі й право бути стороною
виконавчого провадження.

За таких обставин звернення
правонаступника кредитора із заявою
про надання йому статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
змісту статей 512, 514 ЦК України та статті
8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Вищезазначена правова позиція
викладена у постанові Верховного Суду
України № 6-122цс13 від 20 листопада 2013р. і
відповідно до статті 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суддів України.

Проте, суд першої інстанції вказаного
не врахував, чим порушив норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання,
неправильно застосував норми
матеріального права, статті 512, 514 ЦК
України та частини п'ятої статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження», тому ухвала суду
підлягає скасуванню.

Оскільки передання кредитором своїх
прав іншій особі за договором
відступлення права вимоги є
правонаступництвом і такий
правонаступник кредитора має право
звертатись до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження з
наданням йому статусу сторони
виконавчого провадження, заявник надав
докази у підтвердження переуступки
йому прав вимоги .

Однак , вирішуючи питання , суд першої
інстанції не вивчив матеріали
виконавчого провадження , а справу
розглянув без заявника та сторін по
справі і сторін виконавчого
провадження , яких не було належним
чином сповіщено про час та місце
розгляду справи в супереч вимогам ч.2
ст. 378 ЦПК України ( ар. сп. 83) , в зв»язку з
чим справу після скасування ухвали
слід повернути до суду першої
інстанції для повторного розгляду
питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія» Довіра та гарантія» -
задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19 травня 2014
року - скасувати , справу повернути до
суду першої інстанції для повторного
розгляду питання.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів .

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- С.П.Котушенко

- М.М. Романюк