Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» на
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 22 жовтня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, який
також діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, треті
особи: Відділ Примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Харківської
області, комунальне підприємство
«Жилкомсервіс», Управління служб у
справах дітей департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, Фрунзенський районний
відділ у м. Харкові головного
управління державної міграційної
служби у Харківській області ДМУ
України та ОСОБА_9, про визнання
недійсною державну реєстрацію,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ПАТ «ОТП Банк»
звернувся до суду із зазначеним вище
позовом до відповідачів, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_9 26
вересня 2006 року був укладений
кредитний договір № ML - SME 701/218/2006,
відповідно до якого він отримав кредит
в розмірі 50 750 дол. США, на придбання
нерухомого майна, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Для забезпечення
виконання договору на підставі
укладеного між сторонами договору
кредиту 26 вересня 2006 року був також
укладений договір іпотеки № PML - 701/218/2006.
З огляду на невиконання договору
кредиту на підставі виконавчого напису
нотаріуса було звернуто стягнення на
вказану квартиру, однак, під час
примусового виконання позивач
дізнався про те, що після укладення
договору іпотеки у квартирі боржника
були зареєстровані ще вісім осіб -
відповідачів по цій справі, на що
ОСОБА_9 згоди іпотекодержателя - Банку
не отримав, внаслідок чого вчинив цей
правочин з порушенням ст. 12 Закону
України «Про іпотеку». На цій підставі
Банк просив визнати недійсною державну
реєстрацію, виселити усіх відповідачів
із зняттям їх з реєстрації.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 06 серпня 2014 року позов
задоволено частково. Визнано державну
реєстрацію ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11,
за адресою: АДРЕСА_1 недійсною та знято
їх з реєстрації. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат. В інший
частині вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 22 жовтня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог ПАТ
«ОТП Банк» скасовано, та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Банк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
керуючись положеннями ст.ст. 16, 202, 405 ЦК
України, ст.ст. 1, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 7
ЗУ «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року № 1382 ІV, виходив із того,
що реєстрація постійного місця
проживання та її скасування є
похідними від права на проживання і
самостійного юридичного значення без
нього не мають без позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновку суду апеляційної інстанції
вони не впливають та його не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, який також діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, треті особи:
Відділ Примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Харківської області, комунальне
підприємство «Жилкомсервіс»,
Управління служб у справах дітей
департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради,
Фрунзенський районний відділ у м.
Харкові головного управління
державної міграційної служби у
Харківській області ДМУ України та
ОСОБА_9, про визнання недійсною
державну реєстрацію, виселення та
зняття з реєстраційного обліку.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ