Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 19 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
23 січня 2008 року банк надав відповідачу
кредит у сумі 250 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 22,8%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. У зв'язку з порушенням
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором станом на 31 жовтня
2013 року виникла заборгованість у
розмірі 12 180 грн. 86 коп., яку позивач
просив стягнути з відповідача.

Рішенням Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 19 червня 2014 року, позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 121 80 грн. 85
коп. Вирішено питання судового збору. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Розстрочено ОСОБА_3 виплату
боргу за кредитним договором від 23
січня 2008 року відповідно до цього
рішення у сумі 12 180 грн. 86 коп. на 12
місяців і стягнуто з нього на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» щомісячно,
починаючи з місяця в якому рішення
набирає законної сили до повного
погашення суми боргу, а саме: 1-11 місяць
по 1 015 грн. 07 коп., 12 місяць - 1 015 грн. 08
коп.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення у
частині розстрочки.

В іншій частині судові рішення не
оскаржуються, тому у силу ст. 335 ЦПК
України не переглядаються.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що внаслідок
невиконання відповідачем зобов'язань
за кредитним договором, утворилася
заборгованість, яка підлягає стягненню
на користь банку. Крім того, суди
задовольнили клопотання відповідача
та розстрочили виконання рішення суду
в частині виплати боргу за кредитним
договором.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна, оскільки
ці висновки суперечать вимогам закону
та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення в частині розстрочення
виконання рішення у повній мірі не
відповідають.

Судами встановлено, що 23 січня 2008 року
відповідно до укладеного договору б/н
ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_3
кредит у сумі 250 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 22,8%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом (а. с. 8).

Відповідно до наданого банком
розрахунку станом на 31 жовтня 2013 року у
відповідача виникла заборгованість у
загальній сумі 12 180 грн. 86 коп., яка
складається з: 7 864 грн. 45 коп. -
заборгованість за кредитом; 2 576 грн. 84
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 921 грн. 43 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 250 грн. - штраф
(фіксована частина), 568 грн. 14 коп. - штраф
(процентна складова) (а. с. 4-7).

Згідно з ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду може
бути надана у виняткових випадках, що
обумовлюють об'єктивні ускладнення при
виконанні судового рішення або
наявність яких робить його виконання
неможливим.

Судами не встановлено обставин,
які унеможливлюють виконання судового
рішення або ускладнюють його
виконання. Посилання заявника на те, що
він перебуває на обліку у центрі
зайнятості як безробітній з 07 червня 2012
року по 07 червня 2013 року (а. с. 33) та
на акт обстеження
матеріально-побутових умов, не є
винятковим випадком, який давав би
підстави для розстрочення виконання
судового рішення.

Оскільки обставини справи судами
встановлені повно і правильно, не
потребують додаткового дослідження
доказів, однак судові рішення у частині
розстрочення виконання рішення
ухвалені із неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, тому вони у цій
частині підлягають скасуванню з
підстав, передбачених ст. 341 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні вказаних
вимог з вищенаведених підстав.

Керуючись ст. ст. 333, 341, 346 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 19 червня
2014 року у частині розстрочення
виконання рішення скасувати, та
ухвалити у цій частині нове рішення,
яким у розстроченні виконання рішення
суду відмовити.

В іншій частині судові рішення
залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко