Провадження № 2/638/1378/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року Дзержинський
районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді:
Штих Т.В.

секретаря:
Кондратюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
здійсненні права власності, виселення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в здійсненні права
власності, виселення.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона є власницею
квартири за адресою АДРЕСА_1 відповідно
до договору купівлі- продажу від 08
жовтня 2013 року. Відповідно до умов
зазначеного договору купівлі- продажу
відповідачка знялась з реєстрації,
проте не виселилась з вказаної
квартири. Позивача зазначає, що дії
відповідачки порушують її законні
права та інтереси. Просить ухвалити
рішення, яким усунути перешкоди в
користуванні квартирою та виселити
відповідачку.

В судовому засіданні позивачка та
її представник наполягали на
задоволенні позовних вимог, пояснили
суду, що неодноразово звертались до від
повідки з метою владнання конфліктної
ситуації, проте відповідачка
відмовляється покидати квартиру.

Відповідачка та її представник
заперечували проти задоволення
позовних вимог, зазначали, що не згодні
з умовами договору, та наполягали на
тому, що ОСОБА_2 намагаються ошукати.

Вислухавши думку сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до договору купівлі-
продажу від 08 жовтня 2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_3, реєстровий номер 2010, який
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 08
жовтня 2013 року ОСОБА_1 придбала у
власність квартиру за адресою АДРЕСА_1.
Попередньою власницею була ОСОБА_2,
проте договір від її імені був
укладений повіреною нею ОСОБА_4

На момент розгляду позову ОСОБА_2
мешкає у спірній квартирі, про що
повідомила позивачка та її
представник, хоча даний факт
спростовувався представником
відповідача. Проте представник
відповідача не надав доказів того, що
відповідачка не мешкає у спірній
квартирі, натомість позивачка та її
представник довели те, що відповідачка
чинить перепони в користуванні
власністю позивачки. Що
підтверджується результатами розгляду
звернення до правоохоронних органів.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_2 не має майнових прав на спірну
квартиру, не зареєстрована за
зазначеною адресою відповідно до вимог
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

Судом оглянута власноруч підписане
ОСОБА_2 письмове доручення, відповідно
до якого вона надає право та
уповноважує ОСОБА_4 управляти та
розпоряджатися її майном. Дана
довіреність нотаріально посвідчена
та не скасована.

Судом встановлено, що на момент
розгляду позову відповідач ОСОБА_2 не
має письмового договору найму
спірного житла, як того вимагає ст.811
Цивільного кодексу, або письмового
ордеру, як це передбачено ст.58
Житлового кодексу для законного
мешкання у спірній квартирі.

За таких обставин суд розглядає ОСОБА_2
як особу, яка самоправно вселилася до
житлового приміщення. В зв'язку з чим
позовні вимоги позивача про виселення
та заборону проживання є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судом також встановлено, що позивачка
кілька разів зверталася до
відповідачки з вимогою про звільнення
приміщення, однак відповіді не
отримала. Така поведінка відповідачки
свідчить про невизнання майнових прав
позивачки, у зв'язку з чим вимога
виселити відповідачку є обґрунтованою.

Відповідно до даних, отриманих з
адресно-довідкового бюро ГУМВС у
Харківській області від 08 січня 2014
року ОСОБА_2 знята з реєстраційного
обліку та вібула до Валківського
району Харківської області.

Як пояснив представник позивача,
позивачака не може потрапити до
квартири, оскіль ОСОБА_2 не виселилась,
зберігає у квартирі своє майно, без
згоди власника майна, кілька змінила
замки на вхідних дверях квартири,
чинить перешкоди позивачці у доступу у
квартиру. У зв'язку з чим позивачка
багато разів зверталася також до
міліції, однак міліція проводила
перевірку формально, в даних
обставинах вбачала виключно
цивільно-правові відносини.

Відповідно до ст. 16 Цивільного
кодексу України, способами захисту
цивільних прав та інтересів є зокрема
присікання дій, що порушують право,
припинення правовідносин,
відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного
кодексу України, власнику належить
право володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу
України, власник володіє, користується
та розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу,
власник має право здійснювати стосовно
свого майна будь-які дії, які не
протирічать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного
кодексу, право власності є непорушним,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права або обмежений
у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 244 Цивільного
кодексу, представництво, яке
ґрунтується на договорі, може
здійснюватися по довіреності.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 Цивільного
кодексу, право володіння виникає на
підставі договору з власником або
особою, якій майно було передано
власником, а також на інших підставах,
встановлених законом.

Право власника використовувати це
майно для власного проживання прямо
передбачено ч.1 ст. 383 Цивільного
кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК, власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування нанесеної йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно із ч.1 ст. 387 Цивільного кодексу,
власник має право витребувати свої
майно від осіб, які незаконно, без
відповідних правових підстав
заволоділи ним.

Відповідно до ч.1 ст. 391 Цивільного
кодексу, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

ст. 150 Житлового кодексу, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу,
управління житловим фондом
здійснюється власником майна.

Відповідно до ст. 94 Житлового
кодексу, громадяни, які незаконно
поселилися в жилому приміщенні,
зобов'язані негайно звільнити його, а в
разі відмовлення - підлягають
виселенню в судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення

Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу,
піднаймачі і тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання. У разі
припинення дії договору найму жилого
приміщення одночасно припиняється і
дія договору піднайму. Піднаймач і
члени його сім'ї, а також тимчасові
жильці зобов'язані негайно звільнити
займане жиле приміщення. У разі
відмовлення вони підлягають
виселенню в судовому порядку.
Виселення провадиться без надання
іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.3 Ст. 116 Житлового
кодексу, осіб, які самоправно зайняли
жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до вищевикладеного, згідно
зі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 23,
319,383,,391 ЦК України, ст. 94, 99, 116 ЖК України,
керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в здійсненні
права власності, виселення -
задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні
ОСОБА_1 права власності на квартиру
АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_2.

Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку м. Харкова, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку м. Харкова, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий 06.08.2002 року ЦВМ Дзержинського
РВ ХМУ УМВС України в Харківській
області на користь ОСОБА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт
серія НОМЕР_4, виданий Київським РВ ХМУ
УМВС України в Харківській області
09.11.1995 року суму судового збору в
розмірі 229,40 гривен.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
через Дзержинський районний суд м.
Харкова.

Головуючий суддя: