27 січня 2014 року Орджонікідзевський
районний суд м.Запоріжжя в складі
головуючого судді Леусенка В.М., при
секретарі Смишляк О.Ю. розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
30.11.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання
якого, як вказує позивач, відповідач
добровільно матеріальну допомогу не
надає і просить стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітнього
сина у розмірі 500 гривень, щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову і
до повноліття дитини, а в разі
продовження ним навчання - до
досягнення віку 23 років.
В судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду письмову заяву
про розгляд справи у її відсутності,
без проведення фіксування судового
процесу, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, не заперечує проти
винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, місце і дату слухання
справи повідомлений належним чином, в
зв'язку з чим суд, керуючись ст. 224 ЦПК
України, ухвалив про заочний розгляд
справи на підставі наданих доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється. У зв'язку з чим, на
підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу без
здійснення фіксування судового
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Згідно з копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції від 26.06.2008 року батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
У відповідності до ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини присуджуються у частці від
доходу батьків або у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей та інші
обставини. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, тому суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500
гривень, щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову і до її повноліття.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина,
які продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18 років, але
не меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача аліменти на користь
позивача на утримання сина в разі
продовження ним навчання - до
досягнення віку 23 років, задоволенню не
підлягають оскільки, на час звернення
позивачки з позовом до суду та на час
розгляду справи судом ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не досяг повноліття, а
отже на нього не поширюються положення
ст.ст. 199, 200 СК України, та його право на
матеріальне забезпечення не порушено.
Рішення суду не може поширюватися на
правовідносини, які виникнуть в
майбутньому.

Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК
України, суд покладає на відповідача
обов`язок по сплаті судових витрат і
обумовлює допущення рішення суду до
негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 217,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 199, 200
Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН
НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає: АДРЕСА_2,
аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) гривень
на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісячно, починаючи з 06.12.2013 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН
НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1 - судовий збір в
дохід держави в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
звернути до негайного виконання.

Позовні вимоги в іншій частині -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В.М. Леусенко