Провадження № 2/0182/981/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.01.2014 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нежитлове приміщення.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

На підставі договорів про встановлення особистого строкового сервітуту під тимчасовою спорудою для провадження підприємницької діяльності від 08.06.2012 року та 22.06.2012 року, Нікопольською міською радою в її інтересах встановлено особисті строкові сервітути відносно двох земельних ділянок, площею 0,0054 га та 0,00533 га, розташованих по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, терміном на 3 роки. На цих земельних ділянках нею було облаштовано павільйон продовольчих товарів з кафетерієм, загальною площею 60,4 кв.м. Будівництво будівлі здійснено нею господарчим способом з придбаних нею власним коштом матеріалів. Для підтримання в приміщенні відповідної до санітарних норм температури стіни будівлі були збудовані з шлакоблоку, утеплені та облагороджені з обох боків. У зв`язку з цим, а також враховуючи те, що будівля має фундаменти і не є мобільною, нею самочинно здійснено переобладнання павільйону торгівлі в капітальну будівлю магазину з кафетерієм. Такого висновку щодо капітальності збудованої нею будівлі дійшов ФОП ОСОБА_2 , який має відповідний кваліфікаційний сертифікат та підготував технічний висновок на відповідність державним будівельним нормам магазину продовольчих товарів з кафетерієм по АДРЕСА_1 . За цим висновком основні конструктивні рішення будівлі відповідають функціональному призначенню вибраного об`ємно-планувального рішення та враховують природно-кліматичні і інженерно-геологічні умови; будівля магазину продовольчих товарів відповідає вимогам державних будівельних норм та рекомендується до прийняття в експлуатацію по вказаному робочому проекту, що відповідає вимогам ДБН В.2.2-23:2009 „Будівлі і споруди. Підприємства торгівлі. Впевнившись, що збудована нею будівля відповідає будівельним нормам, враховуючи, що при будівництві магазину з кафетерієм нею не порушено меж та цільового призначення земельної ділянки, що надана їй в користування за договором про встановлення особистого строкового сервітуту для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вона звернулась до виконавчого комітету Нікопольської міської ради за погодженням на визнання права власності на будівлю магазину у судовому порядку для подальшого введення об`єкту в експлуатацію. Листом № 4663 від 17.12.2013 року, виконавчим комітетом було погоджено визнання за нею у судовому порядку права власності на будівлю магазину продовольчих товарів з кафетерієм, загальною площею 60,4 кв.м., переобладнаної з павільйонів з подальшим прийняттям будівлі до експлуатації. Також цим листом присвоєна поштова адреса будівлі магазину продовольчих товарів з кафетерієм: АДРЕСА_2 . У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вимогами ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зазначене самочинне переобладнання будівлі магазину з кафетерієм здійснене у відповідності до вимог будівельних норм та правил на земельній ділянці, право користування якою підтверджується договорами про встановлення особистого строкового сервітуту з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, та не зачіпає інтересів інших осіб. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2013 року, у разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Саме для подальшого введення самочинно переобладнаного нерухомого майна в експлуатацію вона змушена звернутись до суду з цим позовом.

В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договорів про встановлення особистого строкового сервітуту під тимчасовою спорудою для провадження підприємницької діяльності від 08.06.2012 року та 22.06.2012 року, Нікопольською міською радою в інтересах позивачки встановлено особисті строкові сервітути відносно двох земельних ділянок, площею 0,0054 га та 0,00533 га, розташованих по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, терміном на 3 роки (а.с.6-11). На цих земельних ділянках позивачкою було облаштовано павільйон продовольчих товарів з кафетерієм, загальною площею 60,4 кв.м. (а.с.12-14). Будівництво будівлі здійснено позивачкою господарчим способом з придбаних нею власним коштом матеріалів. Для підтримання в приміщенні відповідної до санітарних норм температури стіни будівлі були збудовані з шлакоблоку, утеплені та облагороджені з обох боків. У зв`язку з цим, а також враховуючи те, що будівля має фундаменти і не є мобільною, позивачкою самочинно здійснено переобладнання павільйону торгівлі в капітальну будівлю магазину з кафетерієм. Такого висновку щодо капітальності збудованої позивачкою будівлі дійшов ФОП ОСОБА_2 , який підготував технічний висновок на відповідність державним будівельним нормам магазину продовольчих товарів з кафетерієм по АДРЕСА_1 (а.с.16-38). За цим висновком основні конструктивні рішення будівлі відповідають функціональному призначенню вибраного об`ємно-планувального рішення та враховують природно-кліматичні і інженерно-геологічні умови; будівля магазину продовольчих товарів відповідає вимогам державних будівельних норм та рекомендується до прийняття в експлуатацію по вказаному робочому проекту, що відповідає вимогам ДБН В.2.2-23:2009 „Будівлі і споруди. Підприємства торгівлі. Крім того, позивачка звернулась до виконавчого комітету Нікопольської міської ради за погодженням на визнання права власності на будівлю магазину у судовому порядку для подальшого введення об`єкту в експлуатацію. Листом № 4663 від 17.12.2013 року, виконавчим комітетом було погоджено визнання за позивачкою у судовому порядку права власності на будівлю магазину продовольчих товарів з кафетерієм, загальною площею 60,4 кв.м., переобладнаної з павільйонів з подальшим прийняттям будівлі до експлуатації (а.с.5). Цим же листом присвоєна поштова адреса будівлі магазину продовольчих товарів з кафетерієм: АДРЕСА_2 . (а.с.5). Таким чином суд вважає, що зазначене самочинне переобладнання будівлі магазину з кафетерієм здійснене у відповідності до вимог будівельних норм та правил на земельній ділянці, право користування якою підтверджується договорами про встановлення особистого строкового сервітуту з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, та не зачіпає інтересів інших осіб. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2013 року.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину продовольчих товарів з кафетерієм, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 60,4 кв.м., для подальшого введення його в екслуатацію.

Рішення суду першої інстанції можна оскаржити до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал