Справа № 166/7899/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/1711/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Лівандовської-Кочури Т.В.,
Федонюк С.Ю.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю представника позивача
Герасимчук М.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки за
апеляційною скаргою позивача
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 3 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 3 жовтня 2014 року
постановлено в позові ПАТ «Державний
ощадний банк України» від імені якого
діє філія - Волинське обласне
управління до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 3 жовтня 2014 року в даній
справі та постановити нове рішення,
яким задовольнити позов.

В судовому засіданні представник
позивача Герасимчук М.В. апеляційну
скаргу підтримала з підстав, в ній
зазначених.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 заперечила апеляційну скаргу.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду даної справи.
Оскільки про причини своєї неявки суд
не повідомили, про відкладення
розгляду справи не клопотали, то у
відповідності з вимогами ст. 305 ЦПК
України колегією суддів було визнано
за можливе апеляційний розгляд даної
справи проводити за відсутності
відповідачів.

Заслухавши пояснення представника
позивача Герасимчук М.В. та
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з наступних
підстав.

Відмовляючи в позові про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач ОСОБА_2 належним
чином виконує обов'язки, покладені на
нього ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 18 січня 2012
року про розстрочку виконання судового
наказу, у зв'язку з чим
іпотекодержателю не завдаються збитки
і не змінюється обсяг його прав.

Висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № 3843, відповідно до якого
останньому надано грошові кошти в сумі
850000 грн. зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 16%
річних строком на 120 місяців з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 20 березня 2018 року (а.с. 35-38).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від
21 березня 2008 року, посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 771, за
яким в іпотеку банку передано нерухоме
майно, а саме земельну ділянку та
розташований на ній жилий будинок та
належні до нього відповідні надвірні
будівлі, площа земельної ділянки
становить 0,12 га, жилий будинок має
загальну площу 233 кв.м., житлову площу 80,1
кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Луцький район, Волинська область.
Загальна вартість предмета іпотеки
згідно п. 1.3 договору іпотеки від 21
березня 2008 року становить 1215757 грн. (а.с.
48-53).

Також 21 березня 2008 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 укладено договір
поруки № 4461, відповідно до якого ОСОБА_2
поручилася перед ВАТ «Державний
ощадний банк України» за виконання
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором № 3843 від 21 березня 2008 року
(а.с. 46).

25 липня 2009 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_2
укладено додаткову угоду № 1 до
договору поруки № 4461 від 21 березня 2008
року, відповідно до якої викладено в
новій редакції параграф «Зобов'язання»
договору поруки, згідно якої боржник
має здійснити погашення кредиту у
розмірі 850000 грн., сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 17%
річних, штраф, пеню та інші платежі у
розмірі, порядку та на умовах,
зазначених у кредитному договорі (а.с.
47).

19 жовтня 2011 року між ПАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_2
укладено додатковий договір до
кредитного договору № 3843 від 21 березня
2008 року, згідно якого встановлено
остаточний термін погашення кредиту -
не пізніше 30 жовтня 2011 року (а.с. 45).

Також 19 жовтня 2011 року між ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_2 укладено договір про внесення
змін та доповнень до іпотечного
договору, посвідченого приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу Волинської
області ОСОБА_5 21 березня 2008 року за
реєстровим № 770, відповідно до умов
якого змінено дату погашення кредиту
(а.с. 54, 55).

13 травня 2010 року Луцьким міськрайонним
судом Волинської області видано
судовий наказ, яким стягнуто солідарно
з ОСОБА_2, як основного боржника та
ОСОБА_2, як поручителя, на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» 883937,08
грн. заборгованості за кредитним
договором № 3843 від 12 березня 2008 року
(а.с. 64).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 січня 2012 року
заяву ОСОБА_2 про розстрочення
виконання рішення задоволено повністю.
Постановлено розстрочити ОСОБА_2
виконання судового наказу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 13 травня 2010 року за заявою
ВАТ «Державний ощадний банк України»
за вимогою про солідарне стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованості за кредитним договором
№ 3843 від 12 березня 2008 року в сумі 883937,08
грн. до 13 серпня 2018 року (а.с. 77, 78).

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, у встановлений строк
(термін).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В матеріалах справи наявні платіжні
доручення з яких вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 на виконання ухвали
суду в частині розстрочки платежів за
кредитним договором здійснював оплату
суми заборгованості, і сукупний розмір
внесених ним коштів свідчить про
належне погашення кредитної
заборгованості відповідно до
встановленого графіку (а.с. 93-196).

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Як передбачено ч. 3 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Позивач нарахував станом на 22 вересня
2014 року заборгованість за кредитним
договором в сумі 1269987,68 грн., з яких 694158,61
грн. заборгованості за кредитом, 394452,86
грн. пені, 76394,56 грн. 3% річних та 104981,65
грн. інфляційних нарахувань (а.с. 222-229),
при цьому не взяв до уваги, що
заборгованість в розмірі 883937,08 грн.
стягнуто судовим наказом від 13 травня
2010 року (а.с. 64), а при нарахуванні сум за
порушення грошового зобов'язання не
врахував наявність ухвали від 18 січня
2012 року про розстрочення виконання
судового рішення до 13 серпня 2018 року
(а.с. 77, 78).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
підстав для стягнення кредитної
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки немає, оскільки
позичальник сплачує заборгованість
відповідно до встановленого графіку,
що не завдає збитків іпотекодержателю
та не змінює обсяг його прав.

Покликання в рішенні суду першої
інстанції на розірвання кредитного
договору в односторонньому порядку не
впливає на правильність
постановленого рішення по суті, а
розмір простроченої заборгованості не
є співмірним із вартістю житла, яке є
предметом іпотеки.

Таким чином, наведені позивачем в
апеляційній скарзі доводи не знайшли
свого підтвердження під час перегляду
в апеляційному порядку оскаржуваного
рішення суду і висновків суду вони не
спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 3 жовтня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді