Суддя Сітало А. К.
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

14 березня 2014 року
м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря: Лазарєвої М.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення
та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
вказаним позовом та просила виселити
ОСОБА_2 з кв. АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_3 з
кв. АДРЕСА_1 та стягнути з кожного з
відповідачів по 10000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що на
підставі договору купівлі-продажу від
15.11.2012 року їй на праві власності
належить 38/100 квартири АДРЕСА_1.
Позивач є добросовісним платником
комунальних послуг. Відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 мають великі заборгованості
по оплаті комунальних послуг,
утриманням квартири не займаються.

В листопаді 2012 року позивач
звернулася до відповідачів з
проханням звільнити від їхніх речей
місця загального користування.
Відповідачі на дане прохання
відреагували дуже агресивно. Будучи в
стані алкогольного сп'яніння
відповідачі постійно пошкоджують
майно позивача. Відповідачі постійно
пиячать. Не прибирають місця
загального користування. Прибиранням
місць загального користування
займається лише позивач. Через
агресивну поведінку ОСОБА_3 тричі
викликалися працівники міліції,
останній раз 30.10.2013 року. Тобто
відповідачі порушують право позивача
на користування житловими
приміщеннями у квартирі.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися. Приймаючи до уваги те, що
відповідачі повідомлені про час, дату
та місце судового розгляду належним
чином, про причини неявки суду не
повідомили, зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, відповідно до ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві
власності належить 38/100 часток у
квартирі АДРЕСА_1, а саме приміщення № 2,
житловою площею 17,2 кв.м, загальною
площею 22,6 кв.м, з відповідною частиною
місць спільного користування. У
спірній квартирі зареєстровані та
проживають відповідачі у справі.

В обґрунтування позову щодо виселення
відповідачів, позивач посилається на
неможливість сумісного проживання з
відповідачами у зв'язку із
зловживанням ними алкоголем,
застосуванням погроз і насильства,
псуванням її майна.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України, ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві ним
користуватися інакше як з підстав і в
порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушення правил соціалістичного
співжиття, роблять неможливим для
інших проживання із ними в одній
квартирі чи одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними, виселення
винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Виходячи із зазначених вимог закону та
роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України заходи
запобігання і громадського впливу
мають передувати виселенню наймача або
членів його сім'ї без надання іншого
жилого приміщення у зв'язку з
неможливістю сумісного проживання з
ним, таких заходів має бути не менше
двох і вони повинні підтверджуватися
письмовими доказами.

Для виселення особи з підстав, що
передбачені ст. 116 ЖК України необхідно
не тільки встановлення факту
порушення, а і застосування до
порушників заходів попередження або
громадського впливу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
позивач зобов'язаний довести
обставини на які він посилається як на
підставу своїх вимог, позивачем не
надано належних доказів про
застосування до відповідачів заходів
запобігання і громадського впливу.

Оскільки виселення відповідачів з
житла без надання іншого жилого
приміщення на підставі ст. 116 ЖК України
є крайньою мірою, суд приходить до
висновку, що в матеріалах справи
відсутні належні докази, які б свідчили
про систематичне порушення правил
співжиття відповідачами та
застосування до них заходів
попередження або громадського впливу,
тому вони не можуть бути виселені.

Під заходами впливу законодавець має
на увазі заходи попередження, що
застосовуються судами, прокурорами,
органами внутрішніх справ,
адміністративними комісіями
виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах
жильців будинку чи членів ЖБК, трудових
колективів, товариськими судами й
іншими громадськими організаціями за
місцем роботи або проживання
відповідача.

Крім того, суду не надано належних
доказів на підтвердження спричинення
діями відповідачів позивачу моральної
шкоди.

Однак, поряд з цим, суд з
урахуванням встановлених по справі
обставин, вважає за доцільне
попередити відповідачів про
недопустимість порушення правил
спільного проживання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 60, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст. 116
ЖК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Попередити ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
недопустимість порушення правил
спільного проживання.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції, який ухвалив судове
рішення шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його винесення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
А. К. Сітало