Єдиний унікальний номер 725/773/14-ц
Номер провадження 2/725/191/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Іонашку В.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

В обґрунтування позову зазначала, що 4
листопада 1989 року між нею та
відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб,
який зареєстровано міським відділом
реєстрації актів цивільного стану м.
Чернівці, про що зроблено відповідний
актовий запис № 2428.

Від вказаного шлюбу у них народився
син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання якого за взаємною згодою
з відповідачем визнано разом із нею.

Крім того, зазначала, що спільне життя з
відповідачем не склалося. Шлюбні
відносини між ними вже практично
припинені, спільного господарства вони
практично не ведуть, не спілкуються й
відповідно примирення з відповідачем
неможливе та суперечить її інтересам.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала в повному обсязі і
підтвердила обставини, викладені в
позовній заяві. При цьому вказала на те,
що надання судом строку для
примирення позитивного результату не
дасть, оскільки шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинені.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав. Проти
розірвання шлюбу не заперечував, а
також вказав на те, що примирення між
ним та позивачкою неможливе.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази в справі,
суд вважає позов обґрунтованим і таким,
що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в шлюбі, який між ними
зареєстровано міським відділом
реєстрації актів цивільного стану м.
Чернівці 4 листопада 1989 року, про що
вчинено відповідний актовий запис № 2428
(а.с.5).

Від вказаного шлюбу у сторін народився
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 7) та який за взаємною
згодою сторін проживає разом із
позивачкою, що також не заперечується
поясненнями сторін.

Також, в ході розгляду справи судом
встановлено, що сторони фактично не
підтримують подружніх відносин,
спільного господарства не ведуть,
проживають окремо збереження шлюбу є
неможливим, що підтверджується
поясненнями сторін, наданими в
судовому засіданні.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що причиною припинення
шлюбно-сімейних відносин є те, що між
сторонами втрачено почуття любові
одне до одного. Сім'я розпалася й
відповідно існує формально. Оскільки
подальше спільне проживання подружжя
і збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін, суд приходить до
висновку, що її зберегти немає
можливості.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного
законодавства України відповідає ст.16
Загальної декларації прав людини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10
грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і
жінки, які досягли повноліття, мають
право без будь-яких обмежень за ознакою
раси, національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК
України). Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, згідно із положеннями ст.109
СК України шлюб розривається судом,
якщо буде встановлено, що заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі дружини та чоловіка і що після
розірвання шлюбу не будуть порушені їх
права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, ураховуючи
вищевказані положення закону, а також
оцінивши надані сторонами докази на
підтвердження своїх вимог в їх
сукупності та взаємозв'язку між собою,
суд вважає, що збереження сім'ї
неможливе, суперечить інтересам
сторін, оскільки їхня сім'я розпалася
остаточно, на даний час шлюб носить
лише формальний характер, тому шлюб між
сторонами підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110-113, 114 ч.2 СК
України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88,
174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований міським відділом
реєстрації актів цивільного стану м.
Чернівці від 04 листопада 1989
року за №2428, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
ОСОБА_1 залишити ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Копію рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надіслати до Відділу реєстрації актів
цивільного стану Чернівецького
міського управління юстиції для
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало