Ухвала

іменем україни

05 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» про визнання договору
поруки припиненим, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 18 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ «Універсал Банк»
звернулось до суду із вказаним, в якому
просило суд ухвалити рішення, яким
стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кредитну
заборгованість, яка становить 10 870,61
доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27
листопада 2007 року між банком та ОСОБА_5
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого відповідачем було
отримано в кредит кошти в сумі 30 495
доларів США зі сплатою 12, 45% річних та
датою остаточного погашення - 10
листопада 2037 року. У забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором, 27 листопада 2007 року, між
банком та ОСОБА_4 було укладено договір
поруки, згідно якого остання
поручилася солідарно відповідати за
належне виконання ОСОБА_5 взятих на
себе зобов'язань, що виникли з
кредитного договору.

ОСОБА_5 не виконує обов'язки, покладені
на нього кредитним договором, кредит та
проценти за користування коштами не
повертає, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яку добровільно
останній не погашає.

ОСОБА_4 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ПАТ «Універсал
Банк» про визнання договору поруки від
27 листопада 2007 року припиненим,
посилаючись на те, що ПАТ «Універсал
Банк» без її згоди змінив умови
основного зобов'язання, оскільки
починаючи із 15 липня 2008 року підвищив
базову процентну ставку із 12, 45% до 13, 45%
річних, а підвищену процентну ставку
визначив - 40, 35% річних, чим збільшив
обсяг відповідальності поручителя.

Рішенням Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 04 червня
2014 року частково задоволено позовні
вимоги ПАТ «Універсал Банк». Стягнуто
із ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал
Банк» кредитну заборгованість в
розмірі 10 870,61 доларів США, що становить
еквівалент 101 069 грн 49 коп. за курсом НБУ
станом на 12 березня 2014 року. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено. Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_4 - задоволено. Визнано припиненим
договір поруки від 27 листопада 2007 року,
укладений між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_4 Вирішено питання про судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської від 18 серпня 2014 року
рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 04 червня 2014
року скасовано в частині задоволення
зустрічних позовних вимог та в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
банку відносно ОСОБА_4, і ухвалено в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а позовні вимоги ПАТ
«Універсал Банк» відносно ОСОБА_4 -
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість за
кредитним договором від 27 листопада 2007
року у загальній сумі 10 870,61
доларів США, що становило 101 069 грн 49 коп.
за офіційним курсом НБУ. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін. Вирішено питання про
судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_4
просять скасувати ухвалене судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції, дійшов
вірного висновку щодо наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог банку, оскільки
відповідач отримавши від банку кошти у
кредит, свої зобов'язання зі сплати
процентів за користування грошима не
виконує, а тому судом правильно
застосовано при вирішенні вказаного
спору вимоги ст. 526 ЦК України,
зазначивши про те, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, а поручитель повинен нести
цивільно-правову відповідальність за
порушення кредитором взятих на себе
зобов'язань, при цьому апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку, щодо
відсутності правових підстав для
застосування ч. 1 ст. 559 ЦК України, так
як ОСОБА_4 не доведено наявність факту
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Таким чином, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не вбачає підстав для скасування
рішення суду апеляційної інстанції та
приходить до висновку, що воно ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, при цьому,
відповідно до ст. 212 ЦПК України,
апеляційним судом повно і всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 18 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук В.С.
Висоцька І.М. Фаловська