АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/3887/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Калініченко
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

Суддів Білич І.М.,
Кулікової С.В.

при секретарі Задорожному А.Г.

за участю представника
заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києва справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в
інтересах якого діє представник за
довіреністю ОСОБА_1, на рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 26 листопада 2013 року у справі за
заявою ОСОБА_2, заінтересована особа -
Головне управління юстиції у м.Києві
про встановлення факту, що має юридичне
значення,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою, в якій просить
встановити факт того, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та зобов»язати
відповідний районний у м.Києві відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану, в особі Головного управління
юстиції в м.Києві, внести відповідні
зміни до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та повторно
видати свідоцтво про народження із
зміненими відомостями щодо дати його
народження.

Необхідність у встановленні
вказаного факту пояснює тим, що згідно
із Свідоцтвом про народження він
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проте як
стверджують його батьки дійсна дата
народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Причину
пояснили створенням штучних умов для
того, щоб раніше початися навчатися у
шкільному навчальному закладі.

21 квітня 1991 року за часу
існування СРСР сім»я емігрувала до США,
в 1996 році батьки отримали громадянство.
ОСОБА_2 позиціонує себе як особу без
громадянства, оскільки на час
проголошення незалежності України 24
серпня 1991 року не проживав на території
України та статусу громадянина США не
набував.

З метою оформлення громадянства
США та на вимогу законодавства цієї
держави, ОСОБА_2 зайнявся вирішенням
питання про дійсну дату свого
народження, в зв»язку із чим звернувся
за інформацією до пологового будинку
за місцем свого народження, проте йому
повідомили про знищення документації
за строками зберігання, у зв»язку із
чим і звернувся до суду.

Рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 26 листопада
2013 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухваленим
рішенням, ОСОБА_2, в інтересах якого діє
представник за довіреністю ОСОБА_1,
подано апеляційну скаргу, у якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення заяви.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що належним доказом тих обставин,
які він хоче підтвердити, є свідчення
його батьків. Посилається на
безпідставне взяття до уваги судом
першої інстанції листа пологового
будинку від 27 вересня 2013 року №01-11/365 з
тих підстав, що він складений особами,
які не працювали в цій установі під час
його народження. Не погоджується з
висновком суду, що заявником не
зазначено мети встановлення факту,
якою є оформлення громадянства іншої
країни, про що зазначено в заяві.
Посилається на неповноту встановлення
обставин справи, зокрема зазначає, що
за відповіддю ВДРАЦС Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
актового запису про його народження не
виявлено.

В судовому засіданні
представник заявника апеляційну
скаргу підтримав, посилаючись на
доводи в ній викладені.

Представник заінтересованої
особи в судове засідання не з»явився,
про день, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника заявника, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

За правилами ст.. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих немайнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Як установлено судом першої інстанції
та убачається з матеріалів справи,
відповідно до даних Свідоцтва про
народження НОМЕР_1 (мовою оригіналу -
Отдела ЗАГСа исполкома Московського
районного совета народных депутатов
г.Киева УССР) виданого 13 квітня 1991 року,
30 листопада 1978 року вчинено реєстрацію
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2,
місце народження - м.Київ.

Відповідно до даних сторінок журналу
реєстрації пологів Пологового будинку
№4 «Дорожньої клінічної лікарні №2
станції Київ ДТГО «Південно-західна
залізниця» від 10 жовтня 1978 року,
наданого на запит суду, ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 (згідно Свідоцтва про
народження мати заявника) народила
хлопчика.

На підставі даних листа Пологового
будинку №4 «Дорожньої клінічної
лікарні №2 станції Київ ДТГО
«Південно-західна залізниця» від 27
вересня 2013 року, наданого на
адвокатський запит, пояснюється, що
відомості до зазначеного вище журналу
вносяться виключно в хронологічному
порядку. Внесення будь-яких відомостей
на прохання особи із зазначенням іншої
дати пологів унеможливлюється.

Одночасно судом установлено, що згідно
запису у Журналі, 24 листопада 1978 року за
заявою ОСОБА_3 їй видано дублікат
довідки про народження дитини.

Відмовляючи в задоволенні заяви,
суд першої інстанції виходив з того, що
заявником не надано доказів на
підтвердження юридичного факту,
встановити який він просить, не
зазначено мету та юридичні наслідки,
які такий факт породжує для заявника.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони відповідають
вимогам закону та ґрунтуються на
матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильної оцінки судом першої
інстанції доказів, відхиляються
колегією суддів, оскільки є
неспроможними.

Дані пояснень допитаних в
судовому засіданні свідків, які
вказували на дату святкування дня
народження заявника, не можуть
уважатися фактичними даними, на
підставі яких можливо установити
дійсну дату народження заявника,
оскільки такі свідчення пов»язані із
проведенням родинного святкування, та
не ґрунтуються на дійсних обставинах
щодо народження дитини.

Доводів на спростування даних,
наданих головним лікарем Державного
закладу «Дорожньої клінічної лікарні
№2 станції Київ ДТГО «Південно-західна
залізниця» щодо народження заявника
саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року апеляційна
скарга не містить, а зводиться лише до
припущень.

Посилання апеляційної скарги на
ту обставину, що посадові особи, які
складали довідку, не працювали на час
вказаних подій, відхиляються колегією
суддів, оскільки дані довідки
ґрунтуються на письмових матеріалах.

Вірними є висновки суду першої
інстанції в тій частині, що заявником
не визначено мету встановлення
юридичного факту та юридичних
наслідків. Само по собі посилання на
необхідність отримання громадянства
США мету встановлення факту народження
не підтверджує та не вказує на його
зв»язок із певним суб»єктивним
матеріальним правом.

Окрім того, колегія суддів уважає за
необхідне зазначити, що встановлення
юридичного факту народження особи в
певний час законом передбачено у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження. Проте,
звертаючись із заявою до суду, ОСОБА_2
на такі обставини не посилається, а
вказує на іншу дійсну дату народження,
ніж та, що є підтвердженою державною
реєстрацією.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 205, 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якого діє представник за довіреністю
ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржене у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя   Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В. Кулікова