АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

представника позивача Дмітрієва Р.І.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 27 жовтня 2014 року в справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна» до
ОСОБА_2 про стягнення сплаченого
страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ПАТ «СК «Провідна»
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди у розмірі 10 764,52 грн. та витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243,60
грн.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 27.10.2014 року зазначений
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «СК «Провідна» кошти в сумі
11 008,12 грн., з яких 10 764,52 грн. матеріальна
шкода та 243,60 грн. сплачений судовий
збір за звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в повному обсязі та стягнути
з позивача понесені відповідачем
судові витрати. Апелянт посилається на
те, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи та
доказів, невідповідність висновків
суду щодо обставин справи. В
обґрунтування своїх доводів
посилається на те, що у копії заяви про
виплату страхового відшкодування від
10.02.2012 року №1001/06/32670 відсутній підпис
страхувальника (представника) ОСОБА_3
Крім того зазначає, що під час ДТП
автомобілем керувала ОСОБА_4, що
суперечить поясненням позивача .

Справа № 758/5960/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/14577/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Роман
О.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що остання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позов, суд першої інстанції у своєму
рішенні посилався на те, що вина
відповідача в дорожньо-транспортній
пригоді є доведеною, а сума виплаченого
страхового відшкодування відповідає
сумі, визначеній у страховому акті.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
зобов'язується у разі настання певної
події виплатити другій стороні або
іншій особі визначену у договорі
грошову суму, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
09.02.2012 року приблизно о 14:15 в районі
вул. В. Чорновола, 28/1 в м. Києві
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля «Порш Каєн» д/н НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4
та автомобіля «Тойота Прадо» д/н НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2 (а. с. 5), що
призвело до пошкодження заднього
бамперу автомобіля «Порш Каєн» (а. с. 6).
Цивільно-правова відповідальність
потерпілої особи була застрахована в
ПАТ «СК «Провідна» відповідно до
договору добровільного страхування
наземного транспорту 06/0611438/1006/11.
Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13.03.2012 року по справі
№3/2610/17701/12, ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні зазначеної ДТП (а. с. 7). ОСОБА_3
звернулася до вищевказаної страхової
компанії про виплату їй страхового
відшкодування внаслідок скоєння ДТП (а.
с. 8). Відповідно до акта огляду ТЗ від
22.03.2012 року встановлено, що в автомобілі
«Порш Каєн» було пошкоджено
облицьовку, спойлер, нижню накладну та
підсилювач заднього бампера (а. с. 9).
Згідно звіту про оцінку вартості
матеріального збитку, спричиненого
пошкодженням транспортного засобу
№ 918/КВ1 від 28.03.2012 року, вартість
матеріального збитку, заподіяний
власнику автомобіля «Порш Каєн» д/н
НОМЕР_3, складає 10 764,52 грн. (а. с. 10-11).
Відповідно до страхового акта №
1001/06/32670 від 10.04.2012 року та платіжного
доручення №0018327 від 11.04.2012 року ПАТ «СК
«Провідна» було перераховано вказану
суму страхового відшкодування ТОВ
«Автосиметрія» для відновлення
пошкодженого автомобіля (а. с. 17-18). ПАТ
«СК «Провідна» звернулося до ОСОБА_2
про відшкодування вищезгаданої шкоди
в розмірі відповідно до страхового
акту № 1001/06/32670 від 10.04.2012 року (а. с. 19).

Відповідно до ст. 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).
Страховий акт (аварійний сертифікат)
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
встановлюється страховиком.

Відповідно до вимог статті 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

В матеріалах справі відсутні відомості
про те, що автомобіль відповідачем був
застрахований та те, що він повідомляв
страхову компанію про настання
страхового випадку у строки,
передбачені ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

За наведених обставин, колегія суддів
вважає висновки суду щодо задоволення
позовних вимог вірними.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі про те, що він відмовився від
писання Акта огляду ТЗ від 22.03.2012 року
не є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції.

Інші доводи апелянта ґрунтуються на
хибному розумінні вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в зв'язку з чим також не
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи наведені обставини,
висновки суду відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
а наведені в апеляційній скарзі доводи
висновки суду не спростовують.

За вказаних обставин колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ч.1 ст. 308, 313, 314, 315,
325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 27 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко