11.03.2014 103/594/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м.
Бахчисарай

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді
Готовкіной Т.С.

при секретарі
Соколовій Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бахчисарай
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вілінської сільської ради
Бахчисарайського району АР Крим, треті
особи - Бахчисарайська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_2 про
визнання права власності на частку
земельної ділянки в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Вілінської сільської ради
Бахчисарайського району АР Крим про
визнання права власності 1/3 частки на
земельну ділянку площею 0,0816га,
розташовану в АДРЕСА_1 згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину по
закону після смерті ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після
смерті батька позивачки - ОСОБА_4, якій
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачкою, її
матір'ю - ОСОБА_3 та братом - ОСОБА_2
отримано свідоцтво про право на
спадщину за законом від 30.01.2004р.
Спадкове майно складається з житлового
будинку, розташованого АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, площею 0,0816га,
розташованої за вказаною адресою, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд; земельної частки
(паю) в розмірі 2,59 га; автомобіля марки
«АЗЛК 21-412»; простих іменних акцій.

Після смерті матері - ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачка
звернулась до держаного нотаріуса з
метою оформлення спадкових прав,
зокрема на частину будинку та
земельної ділянки, однак постановою
від 21.01.2014р. державний нотаріус
Корольова В.А. відмовила у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3 на 1/3
частку земельної ділянки, розташованої
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що остання
за життя не зареєструвала 1/3 частку
даної земельної ділянки в Державному
реєстрі та Книзі записів державних
актів про право приватної власності на
землю. Тому, на думку нотаріуса, права
власності у ОСОБА_3 не виникло.

Позивач та її представник до судового
засідання не з'явились. Надали суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності. Позовні вимоги просили
задовольнити.

Відповідач та треті особи до судового
засідання також не з'явились. В
матеріалах справи наявні заяви
представників відповідача та третьої
особи про розгляд справи за їх
відсутності за наявними документами у
матеріалах справи.

Третя особа ОСОБА_2 надіслав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Справу розглянуто судом без фіксування
судового засідання технічними
засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши в їх сукупності надані
докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (батько
позивачки), що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
(а.с.12).

30.01.2004р. державним нотаріусом
Бахчисарайської державної
нотаріальної контори Корольовою В.О.
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_4 у рівних
частках кожному наступним спадкоємцям:
дружині - ОСОБА_3 дітям - ОСОБА_1, ОСОБА_2

Спадкове майно, на яке в зазначених
частках видане вказане свідоцтво
складається із:

житлового будинку у цілому з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1;
земельної ділянки площею 0,0816га,
розташованої у АДРЕСА_1, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд; права на земельну
частку (пай) у розмірі 2,59 га, яка
перебуває у колективній власності
колективного підприємства агрофірми
«Крим», розташованого у с.Віліно
Бахчисарайського району; автомобіля
марки «АЗЛК 21-412», 1992 року випуску;
простих іменних акцій СЗАТ Агрофірма
«Крим» у кількості 6500 штук (а.с.6).

На підставі вказаного свідоцтва за
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстроване
право власності по 1/3 частки на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.29-30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.13).

ОСОБА_1 звернулась до державного
нотаріуса Бахчисарайської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса
Корольової В.О. від 21.01.2014р. ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, що
розташована в АДРЕСА_1 у зв'язку із тим,
що свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 30.01.2004р. на 1/3 ідеальну
частку земельної ділянки, що
розташована у АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 не
зареєстроване в Державному реєстрі та
в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю, тим
самим право власності на 1/3 частку
земельної ділянки за ОСОБА_3 не
виникало, що не дає нотаріусу
можливості визначити склад спадкового
майна.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В свою чергу ч.1 ст.1225 ЦК України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням його цільового
призначення.

На підставі ст. 1261 цього Кодексу у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.81 ЗК України (в
редакції, що діяла на час смерті ОСОБА_4
та на час видачі державним нотаріусом
свідоцтва про право на спадщину)
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі, зокрема, прийняття спадщини.

В інформаційному листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 16.05.2013р. роз'яснено, що умовою
для переходу в порядку спадкування
права власності на об'єкти нерухомості,
в тому числі житловий будинок, інші
споруди, земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без змін її меж, цільового
призначення, посвідчується, зокрема
свідоцтвом про право на спадщину (п.3.5
Інформаційного листа).

В п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 07.02.2014р. роз'яснено, що якщо
право власності спадкодавця не було
зареєстроване в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно

Судом встановлено, що ОСОБА_4 земельна
ділянка АДРЕСА_1 належала на підставі
державного акта.

Після його смерті спадкоємці - дружина
та діти вступили у право на спадщину та
отримали відповідне свідоцтво про
право на спадщину за законом. Вказане
свідотцов

зареєстроване у погосподарській книзі
Вілінської сільської ради №35 стор.9
(зворотній бік а.с.6).

При цьому право власності на житловий
будинок, розташований на спірній
земельній ділянці, було зареєстровано
спадкоємцями в СМ БРТІ (а.с.7, 29-30). .

Однак як вбачається з витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, станом на 17.12.2013р.
земельна ділянка досі зареєстрована за
ОСОБА_4

Згідно з п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва на спадщину вимоги про
визнання права власності на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що ОСОБА_3 набула право
власності на 1/3 ідеальну частку
земельної ділянки АДРЕСА_1, однак у
зв'язку з тим, що реєстрація
відповідного права не була проведена,
державний нотаріус позбавлений
можливості видати свідоцтво про право
на спадщину на відповідну частку
земельної ділянки після смерті ОСОБА_3

При цьому позивачка як спадкоємець
першої черги після смерті матері
позбавлена можливості іншим шляхом,
аніж в судовому порядку, оформити свої
спадкові права.

Враховуючи наведене, суд доходить
висновку про можливість задоволення
позовних вимог та визнати за позивачем
право власності в порядку спадкування
на 1/3 частку земельної ділянки,
розташованої АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст. 1218, 1225 ЦК України,
ст..81 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частки на земельну ділянку площею
0,0816га, розташовану в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Бахчисарайський районний
суд АР Крим шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: