Провадження 2/635/806/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення із квартири,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить виселити відповідачів із квартири № 2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32; звільнити вищевказану квартиру від майна відповідачів, предметів побуту і речей особистого вжитку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачами 24 липня 2008 року укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 2914, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачів грошові кошти в сумі 104000,00 гривень зі строком повернення боргу до 24 липня 2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачами укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 2916, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно двокімнатну квартиру № 2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32 та зобовязалися в разі невиконання зобовязань за договором позики від 24 липня 2008 року передати у власність позивача вищевказану квартиру, шляхом вчинення відповідного виконавчого напису. 15 квітня 2010 року позивачем прийняте рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, внаслідок чого він набув у власність квартиру № 2, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32. Після чого відповідачі звернулися до Харківського районного суду Харківської області з позовом до позивача про визнання недійсним договорів та визнання права власності на квартиру, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та просили визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 24 липня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6М, реєстр № 2916; скасувати заборону на відчуження квартири № 2, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32 та визнати за ними право власності на вказану квартиру по ? частині кожному. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог повністю відмовлено. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2012 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2012 року залишено без змін. 11 вересня 2013 року кожному з відповідачів за їхньою адресою від імені позивача направлено письмову вимогу про добровільне звільнення квартири №2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32, відповідачі отримали рекомендований лист із вимогою, але у добровільному порядку не звільнили приміщення квартири, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Представник позивача, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_7, в судовому засіданні підтримав, заявлені його довірителем вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того пояснив, що квартира № 2, розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ (Учбове містечко ХДАУ), будинок 32 на праві приватної власності зареєстрована за позивачем, а відповідачі без жодних правових підстав проживають за вищевказаною адресою, комунальні послуги за користування житловим приміщенням не сплачують, договору найму (оренди) житла чи будь-яких інших цивільно-правових угод між його довірителем та відповідачами не укладено і добровільно звільняти квартиру відмовляються, що обмежує права власності його довірителя.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про перенесення судового засідання по цивільній справі у звязку із можливим укладенням мирової угоди.

Враховуючи викладене, суд, визнав причину неявки відповідачів не поважною та ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідачів, при цьому врахував, що представник позивача заперечував проти посилань відповідачів про укладення мирової угоди по вказаній справі.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що квартира № 2, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ (Учбове містечко ХДАУ), будинок 32 на праві приватної власності зареєстрована за позивачем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 24 липня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 2916, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25863189 від 15 квітня 2010 року, сформований Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації».

Судом також встановлено, що 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачами укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 2914, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачів грошові кошти в сумі 104000,00 гривень зі строком повернення боргу до 24 липня 2009 року.

В забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачами укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 2916, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно двокімнатну квартиру № 2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32, в разі невиконання відповідачами зобовязань за договором позики, вчиняється відповідний виконавчий напис, після якого право власності на квартиру № 2, за вищевказаною адресою, переходить до позивача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2012 року, яке набрало законної сили ( цивільна справа № 2034/2-4821/11) ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів про задоволення вимог іпотекодержателя від 24 липня 2008 року, про визнання права власності на квартиру, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6

11 вересня 2013 року кожному з відповідачів за їхньою адресою представником позивача ОСОБА_9 направлено письмову вимогу про добровільне звільнення квартири №2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Комуніст, Учбове містечко ХНАУ, будинок 32.

В якості доказів позивачем також надані суду: копії опису вкладення в цінний лист від 11 вересня 2013 року на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, копії квитанцій про сплату послуг поштового звязку за відправлення цінного листа від 11 вересня 2013 року та рекомендованого листа від 11 вересня 2013 року на адресу відповідачів, копія повідомлення про вручення 23 вересня 2013 року цінного листа від 11 вересня 2013 року на адресу ОСОБА_5, 13 вересня 2013 року рекомендованого листа від 11 вересня 2013 року на адресу відповідачів, копія конверту із цінним листом 11 вересня 2013 року на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ухвала судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі і права власності, зокрема шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» термін «іпотека» визначене як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно ч. 1, 2 ст. 40 вказаного Закону, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача про виселення відповідачів із квартири № 2, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комуніст, Учбове містечко ХНАУ (Учбове містечко ХДАУ), будинок 32, є законними і обґрунтованими, оскільки позивач є власником квартири, право на яку набув на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а відповідачі, після переходу до відповідача їх права власності на спірну квартиру, та після отримання вимоги позивача про звільнення квартири - добровільно звільняти квартиру не бажають, що є перешкодою для реалізації позивачем його права власності, тому суд задовольняє вимогу позивача про виселення відповідачів із квартири № 2, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комуніст, Учбове містечко ХНАУ (Учбове містечко ХДАУ), будинок 32, при цьому суд враховує, що вимога про виселення відповідачів ґрунтується на нормах діючого закону: зокрема ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном і ч. 3 ст. 109 Житлового Кодексу, якою передбачено: якщо громадяни після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, на письмову вимогу нового власника цього приміщення добровільно приміщення не звільняють, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

В частині задоволення вимог позивача про звільнення квартири від майна, предметів побуту і речей особистого вжитку, суд відмовляє за їх безпідставністю та таких, що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки є способом виконання рішення суду, а не способом захисту порушених прав.

Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати стягує з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 391 ЦК України ст.ст. 109, 150 Житлового Кодексу України, Законом України про іпотеку, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із квартири № 2, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комуніст, Учбове містечко ХНАУ (Учбове містечко ХДАУ), будинок 32.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі по 57 (пятдесят сім) гривень 35 коп. з кожного.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна