Справа №591/6613/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - СидоренкоНомер провадження
22-ц/788/2053/14 Суддя-доповідач - Собина
Ольга. Іванівна. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Маслова В. О. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 23 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
повернення банківського вкладу,
стягнення упущеної вигоди та
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

9 вересня 2014 року позивач звернувся до
Зарічного районного суду м.Суми з
позовом, який обґрунтовував тим, що
18.10.2012 року між ним та відповідачем було
укладено договір банківського вкладу
«Наш найкращий депозит без права
поповнення» про внесення депозитного
вкладу в іноземній валюті на суму 2775
Євро. Він неодноразово звертався до
відповідача з вимогою про повернення
вкладу, але його прохання виконане не
було, тому вважає, що діями відповідача
йому були заподіяні збитки та моральну
шкоду. Просив ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача на його користь
суму вкладу в розмірі 2221,98 Євро, що
еквівалентно 36609 грн.00 коп., втрачену
вигоду в сумі 55 Євро (906 грн.00 коп.) та
моральну шкоду в сумі 2000 Євро.

Заочним рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 23 жовтня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ВАБ» на користь ОСОБА_2
депозитні кошти в сумі 2221,98 євро, що
еквівалентно 36707,10 грн.

Стягнуто з ПАТ «ВАБ» на користь держави
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 367,07 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, стягнути з відповідача втрачену
вигоду у вигляді процентів від
депозиту з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення та
моральну шкоду у розмірі 2000 євро.

При цьому зазначає, що для вирішення
проблем, які виникли у позивача в
результаті не повернення відповідачем
його вкладу, він вимушений був займати
кошти у різних людей. Доводить, що
такими діями відповідача принижено
його особисту гідність як людини та
громадянина України, чим нанесено йому
моральну шкоду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи представника апелянта, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено й
вбачається з матеріалів справи 18
жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ
«ВіЕйБі» було укладено договір
банківського вкладу «Наш найкращий
депозит без права поповнення» №445633/2012
про внесення депозитного вкладу в
іноземній валюті на суму 2775,00 євро.

Відповідно до п.п.1.1. Договору
банківського вкладу, предметом
Договору є розміщення Вкладником в
Банку строкового вкладу на умовах
депозитного продукту «Наш найкращий
депозит» в євро на строк один місяць, з
дня укладення Договору, з виплатою
процентів по закінченні строку дії
Вкладу.

Згідно п.п.1.7. Договору дата вимоги
Вкладником вкладу - 18 листопада 2012 року.
Дата вимоги Вкладником пролонгованого
Вкладу - дата, що співпадає з першим
днем по закінченні кожного наступного
строку від дати укладення Договору.
Умови пролонгації Вкладу для кожного
окремого депозитного продукту
оголошені на сайті Банку. (а.с.4).

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором банківського
вкладу та не повернув позивачу суму
вкладу, тому на підставі ст. ст. 526, 625 ЦК
України з банку на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
договором банківського вкладу в
розмірі 2221,98 євро, що по НБУ курсу євро
до гривні, станом на день розгляду
справи становить 36707,10 грн.

Також суд правильно дійшов до висновку
про те, що правовідносини, що склалися
між сторонами спору, є договірними.
Наслідки порушення умов договору
встановлені ст. 625 ЦК України, якою не
передбачено відшкодування моральної
шкоди.

Відшкодування моральної шкоди на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у
розумінні вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
до спірних правовідносин, які є
договірними, застосовані бути не
можуть, оскільки законом передбачене
відшкодування заподіяної моральної
шкоди лише у позадоговірних
відносинах.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції про відмову позову в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди з підстав, що право на таке
відшкодування настає лише в разі, коли
це прямо передбачено умовами
укладеного між сторонами договору або
спеціальним нормативно-правовим актом,
ґрунтується на вимогах закону та
встановлених у справі обставинах.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення упущеної вигоди,
суд першої інстанції виходив з того, що
вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі
та належним чином не доведено, що
невиконання відповідачем умов
договору потягло за собою заподіяння
збитків позивачеві у справі.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
цих висновків повно і всебічно
з'ясувавши обставини справи, вірно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

В порушення вимог передбачених ст.60
ЦПК України позивач не надав
переконливих доказів на підтвердження
того, що він мав би реальну можливість
отримати доходи у визначеному ним
розмірі і не отримав їх саме внаслідок
невиконання відповідачем умов
укладеного депозитного договору та
неповернення ним коштів за даним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять нових даних які б давали
підстави для скасування чи зміни
рішення суду, яке є законним і
обґрунтованим, відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
в зв'язку з чим апеляційну скаргу
необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 23 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -