Номер провадження № 22-ц/785/3035/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за поданням
старшого державного виконавця Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Зубко Р.Г. про
визначення частки майна боржника,
звернення стягнення на частину майна
боржника, накладення арешту на частину
майна та встановлення порядку і
способу виконання рішення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 09 січня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 р. старший державний
виконавець Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Зубко Р.Г. (далі - Державний виконавець)
звернулася до суду з вищеназваним
поданням, в якому на підставі ст. 149 ЦК
України, ст. ст. 373, 379 ЦПК України, п. 5 ст.
52 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 54, 57 Закону України
«Про господарські товариства» просила:
1) визначити в натурі частку ОСОБА_6 у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами у ТОВ «КЛК»; 2) звернути
стягнення на фактичний розмір частки
майна ОСОБА_6 у ТОВ «КЛК»; 3) накласти
арешт на фактичний розмір частки
майна ОСОБА_6 у ТОВ «КЛК»; 4) встановити
порядок та спосіб виконання рішення
суду.

Державний виконавець в поданні
посилалася на те, що у нього на
виконанні знаходяться декілька рішень
Суворовського районного суду м. Одеси
за 2005 р., 2006 р. та 2011 р. про стягнення з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошових
коштів. 27.06.12 р. виконавчі провадження
були закінченні у зв'язку з відсутністю
у боржника майна на яке можна звернути
стягнення. 29.05.13 р. стягувач повторно
пред'явив для примусового виконання
виконавчі документи. Відповідно до
листа ТОВ «КЛК» доля ОСОБА_6 у
статутному фонді складає - 28,3%. Згідно
довідок реєструючи органів у боржника
відсутнє майно та кошти, на яке можливо
звернути стягнення.

Державний виконавець, сторони
виконавчого провадження в судове
засідання не з'явилися.

Ухвалою Суворовського районного
суду м. Одеси від 09.01.14 р. (а. с. 23 - 24)
подання задоволено частково.
Визначено, що частка майна ОСОБА_6 у
Статутному фонді ТОВ «КЛК» складає -
28,3%. В задоволенні решти вимого подання
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
ухвалу суду скасувати. Постановити
нову ухвалу, якою визначити, що частка
ОСОБА_6 у майні, яким він володіє
спільно з іншими учасниками ТОВ «КЛК»,
складає - 28,3%. Посилається на те, що
ухвала постановлена при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального ( ст. ст. 148, 149 ЦК України,
ст. 52 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 54,57 Закону України
«Про господарські товариства») та
процесуального (ст. 379 ЦПК України)
права: - повинна бути визначена частка
майна ОСОБА_6 у майні ТОВ «КЛК» в
розмірі 28,3%, а не частка ОСОБА_6 у
Статутному фонді ТОВ «КЛК» у розмірі -
28,3%.

Апелянт в судовому засіданні
підтримав доводи та вимоги, які
викладені в апеляційній скарзі.

ТОВ «КЛК» в письмових запереченнях
на апеляційну скаргу вважало
необхідним скаргу відхилити, ухвалу
суду першої інстанції залишити без
змін. Посилалося на те, що доля ОСОБА_6 у
статутному фонді товариства складає -
28,3%, що становить - 31 250,00 грн.. Фактично
ОСОБА_6 сплатив 22,15% статутного фонду, що
становить - 22 490,00 грн.. У 2012 р. ОСОБА_6
було виключено зі складу учасників
товариства. Пропорційно розподілу
збитків йому підлягає виплаті - 3 720,00
грн.. Сплив строк позовної давності
щодо пред'явлення до товариства вимог з
приводу стягнення заборгованості
колишнього учасника товариства. В
судовому засіданні представник
товариства підтримала доводи та
вимоги, які викладені в письмових
запереченнях на скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при постановлені
ухвали, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове
задоволення подання державного
виконавця, суд першої інстанції
виходив з того, що при здійсненні
виконавчих дій державним виконавцем
були проведені перевірки наявності
коштів та майна боржника. За
результатами перевірок встановлено, що
майно та кошти боржника, на які можна
було б звернути стягнення, відсутні.
Частка майна ОСОБА_6 у майні, яким він
володіє спільно з іншими учасниками
ТОВ «КЛК» складає - 28,3%. (а. с. 23 зворотна
сторона - 24).

Колегія суддів вважає, що погодитися
з таким висновком суду не можна, цього
висновку суд дійшов з порушенням норм
матеріального (ст. 149 ЦК України) та
процесуального (ст. 379 ЦПК України)
права.

За правилами, передбаченими ст. 149 ЦК
України, звернення стягнення на
частину майна товариства з обмеженою
відповідальністю, пропорційну частці
учасника товариства у статутному
капіталі, за його особистими боргами
допускається лише у разі недостатності
у нього іншого майна для задоволення
вимог кредиторів.

Таким чином, звернення стягнення на
частину майна товариства, що
відповідає частці учасника в
статутному капіталі товариства, за
боргами цього учасника товариства
можливе лише випадку встановлення
відсутності чи недостатності
будь-якого майна іншого майна у
боржника-учасника товариства.

Відповідно до доданого державним
виконавцем до подання листа КП «ОМБТІ
та РОН» від 23.07.13 р. (а. с. 14) станом на
31.12.12 р. за ОСОБА_6 право власності на
нерухоме майно в м. Одесі не
зареєстровано. Подання державного
виконавця надійшло до суду 24.12.13 р..
Однак, відомостей від державної
реєстраційної служби, яка розпочала
свою роботу з 01.01.13 р. щодо реєстрації за
ОСОБА_6 прав власності на нерухоме
майно (житловий будинок, квартира,
нежитлове приміщення, земельна ділянка
тощо), матеріали справи не містять.
Таким чином, стверджувати, що державний
виконавець беззаперечно встановив
відсутність іншого майна боржника, на
яке можливо звернути стягнення,
неможливо.

Суд першої інстанції не врахував
вищевказаних вимог діючого
законодавства України, дійшов
передчасного висновку про задоволення
подання.

Згідно із ст. 379 ЦПК України питання
про визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, вирішується судом за
поданням державного виконавця. Суд у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
повідомленням сторін та
заінтересованих осіб. Неявка сторін та
інших осіб не є перешкодою для
вирішення питання про визначення
частки майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до довідки суду (а. с. 22)
сторони в судове засідання призначене
на 09.01.14 р. не з'явилися, про день
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Однак, матеріали справи
не містять жодного доказу про
сповіщення учасників у порядку,
передбаченому ст. 74 ЦПК України.
Вказане є порушенням права доступу до
суду (ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини).

За правилами, передбаченими п. 4 ч. 2
ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції має право скасувати
ухвалу і передати питання на новий
розгляд суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок встановлений
для його вирішення.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що судом першої інстанції
були порушені вищевказані норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до передчасного вирішення
питання про часткове задоволення
подання державного виконавця, колегія
судів вважає, що ухвала суду першої
інстанції підлягає скасуванню. Подання
державного виконавця про визначення
частки майна боржника, звернення
стягнення на частину майна боржника,
накладення арешту на частину майна та
встановлення порядку і способу
виконання рішення необхідно передати
до Суворовського районного суду м.
Одеси на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду
м. Одеси від 09 січня 2014 року - скасувати.
Подання старшого державного виконавця
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Зубко Р.Г.
про визначення частки майна боржника,
звернення стягнення на частину майна
боржника, накладення арешту на частину
майна та встановлення порядку і
способу виконання рішення направити до
Суворовського районного суду м. Одеси
на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. І. Доценко

М. В. Процик