Номер провадження: 22-ц/785/8632/14
Головуючий у першій інстанції Горяєв
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш
А.А.

з участю секретаря Волчанського
О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції про
визнання договору недійсним за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 30 липня 2014 року, -

встановила:

23.04.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції,
посилаючись на те, що рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області від 25.07.2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 14.11.2012 року,
задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Вважає, що надані в судовому засіданні
копії договору поруки та договору
іпотеки, укладені між банком та ним, які
послугували прийняттю вищезазначеного
рішення, є недійсними, оскільки він їх
не укладав та не підписував.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 30 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
08.08.2014 року надав до суду апеляційну
скаргу про його скасування з
постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, заперечення на
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність i
обґрунтованість рішення суду першої
iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне її
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 25.07.2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
14.11.2012 року задоволено позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та стягнуто
заборгованість за кредитним договором
та в рахунок погашення боргу звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки (а.с.15-17, а.с.18-19).

16.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки до кредитного договору №
014/80054/82/76748, за умовами якого предметом
іпотеки є нерухоме майно - житловий
будинок загальною площею 137,50 кв.м., який
розташований по АДРЕСА_1 (а.с.72-79).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
виданого на підставі рішення виконкому
Великодальницької сільської ради
Біляївського району Одеської області
від 23.02.2006 року, ОСОБА_2 належить
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 203 ЦК України встановлено
загальні вимоги, які є необхідними для
дійсності правочину. До них, зокрема,
відносяться наявність у особи, яка
укладає правочин необхідного обсягу
дієздатності, волевиявлення учасника
правочину повинно бути вільними та
відповідати його внутрішній волі,
правочин повинен бути направлений на
реальне настання правових наслідків, а
також правочин має укладатися у формі,
встановленій законом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що всі ці вимоги дотримані
обома сторонами при укладенні договору
кредиту. Крім того, вже наявність
самого правочину свідчить про те, що
сторони бажали укласти договір
кредиту, і що зовнішнє вираження їхньої
волі відповідають їх внутрішньому
переконанню.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Положеннями ст. 629 ЦК
України закріплено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Відповідно до
ст. 628 ЦК України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Також заслуговує на увагу судження
суду першої інстанції, що на момент
укладання договору ОСОБА_2 був згодний
з усіма умовами, договір укладався на
добровільних засадах, тобто сторони
погодили, що з укладанням договору
сторони досягли згоди з усіх його
істотних умов, доказом чого є його
підписання.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що договір може бути
посвідчено або за місцем знаходження
об'єкта нерухомого майна, або за місцем
знаходження однієї із сторін договору,
а, зважаючи на те, що місце знаходження
центрального офісу ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» саме у м. Києві, то договір
іпотеки позивачем підписано згідно із
положеннями інструкції, а саме за
місцезнаходженням однієї із сторін,
тобто в м. Києві.

Щодо посвідчення договору іпотеки
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу, то
нотаріальні дії можуть вчинятися
будь-яким нотаріусом на всій території
України.

Згідно із ст.43 ЗУ «Про нотаріат» від
02.09.1993 року №3425-ХІІ, не допускається
вчинення нотаріальної дії у разі
відсутності осіб - її учасників або їх
уповноважених представників.

При вчиненні нотаріальної дії
нотаріуси встановлюють особу
учасників цивільних відносин, які
звернулися за вчинення нотаріальної
дії.

Встановлення особи здійснюється за
паспортом громадянина України або за
іншими документами, які унеможливлюють
виникнення будь-яких сумнівів щодо
особи громадянина, який звернувся за
вчинення нотаріальної дії (паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, дипломатичний чи службовий
паспорт, посвідчення особи моряка,
посвідчення члену екіпажу, посвідка на
проживання особи, яка мешкає в Україні,
національний паспорт іноземця або
документ, що його замінює, посвідчення
інваліді чи учасника Великої
Вітчизняної війни, посвідчення видане
за місцем роботи фізичної особи).

Зважаючи на вищевикладене, договір
іпотеки підписано та посвідчено згідно
із нормами діючого законодавства
України.

Крім того, як вірно звернув увагу суд
першої інстанції, при розгляді справи
за позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, відповідач ОСОБА_2
не заперечував того факту, що він
підписував договір іпотеки у м. Києві,
тому зараз його твердження не
відповідають дійсності.

Отже договір іпотеки до кредитного
договору №014/80054/82/76748, що підписаний між
банком та ОСОБА_2, укладено згідно з
вимогами ст. 203 ЦК України, не
суперечить чинному законодавству, є
дійсним та обов'язковим для виконання.

Доводи скарги та матеріали справи не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
статтями 309 ЦПК України, як
підстави для скасування рішення.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки вони зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
скаржником норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Як видно з матеріалів справи, суд
об'єктивно оцінив зібрані по справі
докази, дав їм належну правову оцінку і
ухвалив обґрунтоване рішення, підстав
для скасування якого, колегія суддів,
відповідно до ст. 308 ЦПК України, не
вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 30 липня 2014 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді
В.Д.Коротков

А.А.Калараш