Провадження №2/369/432/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.01.2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк» - 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів, ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в ПАТ «Універсал Банк».

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 02 червня 2008 року було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг, відповідно до умов якого ВАТ «Універсал Банк» зобов'язався надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 80 000,00 дол. США.

20 жовтня 2008 року між позивачем та позичальником було укладено додаткову угоду до генерального договору про надання кредитних послуг від « 02» червня 2008 року, відповідно до якої позичальнику було надано кредит в сумі 50 000,00 гривень, зі сплатою 25,25% річних за користування кредитом, строком на 60 місяців - до 01 жовтня 2013 року.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому генеральним договором та індивідуальною угодою видав позичальнику кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок.

В свою чергу, позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Однак, в порушення умов генерального договору, індивідуальної угоди та чинного законодавства України позичальник не виконує взяті на себе зобов'язання.

20.09.2013 року позичальнику була направлена вимога про погашення суми заборгованості за індивідуальною угодою із встановленням строку на виконання - 30 днів. Проте відповідач не вчинив жодних дій, що би свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

Сума заборгованості за індивідуальною угодою станом на 18.11.2013 складає 33 553 гривні 33 коп.

Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за генеральним договором про надання кредитних послуг 02 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки.

Згідно договору іпотеки іпотекодавець передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 55, що що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ватутіна, буд. 20, та належить іпотекодавцю на праві власності.

20.09.2013 відповідачу ОСОБА_2 було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості та попереджено, що у разі непогашення такої заборгованості, банк набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки, проте вимогу було проігноровано.

Тому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 33 553 гривні 33 коп. В рахунок погашення заборгованості в сумі 33 553,33 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 55, що що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ватутіна, буд. 20, та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської обл. 03 вересня 2005 року, реєстровий № 2-2362.шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною , визначеною на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі позов визнали частково, визнали суму боргу, проте проти звернення стягнення на квартиру заперечують.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав:

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» - 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів, ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», що підтверджується п.1.1. Статуту ПАТ «Універсал Банк».

Між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 02 червня 2008 року було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL4521.

Відповідно до умов генерального договору, ВАТ «Універсал Банк» зобов'язався надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 80 000,00 дол. США. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах генерального договору оформлюється додатковою угодою до генерального договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід'ємною частиною генерального договору (п. 1.1.1. генерального договору).

Позичальник зобов'язався виконати свої зобов'язання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за генеральним договором до 01 березня 2028 року.

20 жовтня 2008 року між позивачем та позичальником було укладено додаткову угоду № ВL0574/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг № ВL4521 від « 02» червня 2008 року, відповідно до якої позичальнику було надано кредит в сумі 50 000,00 гривень, зі сплатою 25,25% річних за користування кредитом, строком на 60 місяців - до 01 жовтня 2013 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому генеральним договором та індивідуальною угодою видав позичальнику кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок. А саме вказані кошти було перераховано на рахунок № 1550.

Проте, в порушення умов генерального договору, індивідуальної угоди та чинного законодавства України позичальник не виконує взяті на себе зобов'язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

20.09.2013 року позичальнику була направлена вимога про погашення суми заборгованості за індивідуальною угодою із встановленням строку на виконання - 30 днів.

Статтею ч.2 ст. 1050 ЦК визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Враховуючи порушення зобов'язань, щодо сплати процентів у позичальника виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти.

Сума заборгованості за індивідуальною угодою станом на 18.11.2013 складає 33 553 гривні 33 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 21 216,20 грн.; відсотки - 4 213,95 гри.; підвищені відсотки - 8 123,18 грн.

Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL4521 02 червня 2008 року між позивачем (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3500. Згідно договору іпотеки іпотекодавець передав банку (іпотекодержатель) в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру яка належить іпотекодавцю на праві власності.

Згідно ч. 4 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем випадках та на підставах, передбачених законодавством України - у разі порушення основного зобов'язання. Звернення стягнення може здійснюватись за рішенням суду. 20.09.2013 року.

Ч. 3 ст. 33 Закону «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі).

Відповідно до ст.ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» - за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи заставна вартість предмета іпотеки, згідно договору іпотеки від 02.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 становить 517 651 грн. 00 коп.

Тому суд відмовляє в частині позовних вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, оскільки сума заборгованості відповідача становить 33 553 грн. 33 коп., що значно менша від вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 543, 549, 624, 1048-1050 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку» ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в сумі 33 553 гривні 33 коп., 335 грн. 53 коп. судового збору, а всього 33 888 грн. 86 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: