АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1129/14
інстанції: Клименко О.І.
Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Гуцал Л.В., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду
м. Харкова від 11 грудня 2013 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті
особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про припинення
права на частку у сумісному майні і
визнання права власності на 1/12 частину
квартири, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом, в якому просив суд припинити
право на частку в спільній власності на
1/12 частину квартири АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3 Визначити право власності на 1/12
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та
визначити вартість 1/12 частини вказаної
квартири для внесення її на депозитний
рахунок.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 11 грудня 2013 року позов
ОСОБА_5 задоволено.

Припинено право ОСОБА_3 на 1/12 частку в
спільному майні квартири АДРЕСА_1.

Визнано право власності на 1/12 частину
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, грошову
суму в розмірі 37 888 грн. 00 коп. внесені на
депозитний рахунок, згідно платежу № 27
від 10.12.2013 року ОСОБА_5 повернуто ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаються на те, що
судом порушено норми матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення районного суду та
ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказують на те, що ОСОБА_3 взагалі не
має у власності будь-якої нерухомості.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що вона підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
неможливо виділити в натурі 1/12 частини
квартири, яку в спадок отримала ОСОБА_3,
а тому вважав можливим припинити право
особи на частку у спільному майні.

Судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції і на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
скасовує рішення суду першої інстанції
і ухвалює нове, оскільки висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Згідно зі ст.. 365 ЦК України право особи
на частку у спільному майні може бути
припинено за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі.

Саме з цих підстав позивач просив
припинити права на частку у спільному
майні.

Як встановлено судовим розглядом,
відповідач на час ухвалення судового
рішення не мав права власності на
частку у спільному майні. Вказане
підтверджується довідкою нотаріальної
контори про те, що ОСОБА_3 зверталася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, але свідоцтво про
право власності не отримала.

За правилами ст.. 365 ЦК України суд може
припинити право власності на частку у
спільному майні, але особа має мати
таке право цю частку

Звернення ОСОБА_3 до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини ще не свідчить про те, що вона
є власником частки майна у спірній
кварти. У зв'язку з відсутністю у ОСОБА_3
свідоцтва про право власності
неможливо визначити, яка частка їй
належить.

На вказані обставини суд першої
інстанції уваги не звернув і прийшов до
не правильного висновку про припинення
права відповідача на 1/12 частку у
спірній квартирі.

За таких підстав, судова колегія
відмовляє позивачу у задоволені
позову.

Що стосується посилання в апеляційній
скарзі на те, що для припинення права на
частку у спільному майні необхідна
наявності усіх чотирьох умов
передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України, то
таке посилання не ґрунтується на
вимогах чинного законодавства..

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, а ст. 11 ЦПК України
передбачає, що суд розглядає цивільні
справи на підставі доказів поданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що позивач не довів свій
позов.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п.3
ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України
судова колегія,_

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 11 грудня 2013 року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії