Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та по
зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що з 06
лютого 1999 року перебуває з
відповідачем у шлюбі. Від спільного
подружнього життя з відповідачем
сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя з відповідачем не
склалося через відсутність
взаєморозуміння, що призводило до
постійних суперечок. З квітня 2014 року
шлюбні відносини між позивачем та
відповідачем припинені, сторони
проживають окремо. Тому позивач
просить шлюб розірвати.

21 жовтня 2014 року відповідач звернулася
з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. В обґрунтування
своїх позовних вимог посилається на те,
що перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від цього шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3 З кінця
квітня 2014 року шлюбні відносини між
ними припинені, сторони проживають
окремо. Син проживає разом з нею та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач не приймає участі в
повноцінному матеріальному
забезпеченні сина. Тому ОСОБА_2 просить
суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина у розмірі 25% від його
заробітку, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з дня звернення з позовною
заявою до суду до досягнення дитиною
повноліття.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом свої
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, по підставам вказаним в
позовній заяві. Не заперечувала проти
задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні проти розірвання
шлюбу не заперечували та просили
задовольнити зустрічні позовні вимоги
про стягнення аліментів на утримання
дитини.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
висновку, що заявлені вимоги за
первісним позовом та зустрічним
позовом є обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Згідно
до ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони з 06 лютого 1999 року перебувають
у зареєстрованому шлюбі, який було
зареєстровано Відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська за актовим записом №
63 /а.с.8/. Від спільного подружнього
життя сторони мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Спільне життя сторін не склалося через
відсутність взаєморозуміння. З квітня
2014 року шлюбні відносини між сторонами
були припинені, з того часу вони не
ведуть спільне господарство,
проживають окремо. Син проживає разом
з позивачем та знаходиться на її
утриманні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року
сторонам було надано строк на
примирення, однак примирення не
відбулося, отже суд вжив всі заходи
збереження сім'ї

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що підстави, які спонукали
позивача за первісним позовом до
розірвання шлюбу, обґрунтовані,
подальше спільне життя подружжя та
збереження сім'ї неможливо, суперечить
їх інтересам, сім'я розпалася остаточно
та відновлена бути не може, тому позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у
рішенні суду про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища тим з
подружжя, який змінив прізвище під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається.

Стосовно зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, суд
вважає їх обґрунтованими та
підлягаючими задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Судом встановлено, що син сторін
ОСОБА_3 - неповнолітній, проживає зі
своєї матір'ю, потребує матеріальної
допомоги від відповідача, відповідач
позовні вимоги визнав та не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання сина. Тому суд
вважає за можливе стягувати з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання сина до
досягнення ним повноліття щомісячно в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
відповідного віку, до досягнення ним
повноліття.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина з 21 жовтня 2014
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Судові витрати розподілити на підставі
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 110, ст. 112, ст. 180, ст. 183, ст. 182, 191
Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
зареєстрований 06 лютого 1999 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська за актовим записом №
63 - вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвище
дружини - «ОСОБА_2», прізвище чоловіка -
«ОСОБА_1».

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, інд.
номер НОМЕР_1, аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
відповідного віку, до досягнення ним
повноліття, починаючи стягнення з 21
жовтня 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
інд. номер НОМЕР_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О.Демидова