Провадження № 2/748/116/14
Єдиний унікальний № 748/201/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої: судді Хоменко Л.В.

при секретарі Сидор А.В.,

за участю прокурорів прокуратури
Чернігівського району Левченко А.В.,
Сапон О.А.

позивача ОСОБА_3, представника позивача
ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5,

представників третіх осіб: Служби у
справах дітей Новозаводської районної
у м. Чернігові ради - Ципуринди О.М.,
Змійок А.А., Служби у справах дітей
Чернігівської районної держаної
адміністрації - Кубрак С.М., Органу
опіки та піклування Довжицької
сільської ради - Курило Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Чернігові цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_11 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у
справах дітей Новозаводської районної
у м. Чернігові ради, Служба у справах
дітей Чернігівської районної держаної
адміністрації, Орган опіки та
піклування Довжицької сільської ради
про позбавлення батьківських прав,

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_11, у якому просить позбавити
ОСОБА_5 батьківських прав відносно
неповнолітньої доньки ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим,
що відповідачка не виявляє бажання
спілкуватися з донькою, не займається
її вихованням, про дитину не
піклується, не надає їй доступу до
культурних та інших духовних
цінностей, не сприяє засвоєнню
загальновизнаних норм моралі, не
виявляє інтересу до її внутрішнього
світу, не надає матеріальної допомоги.
Дитина проживає з позивачем у місті
Чернігові, для неї створені умови для
нормального проживання та навчання. На
виїзд дитини на оздоровлення за кордон
потрібен дозвіл матері, яка зволікає з
його наданням, тому кожен раз виїзд
дитини за кордон під загрозою зриву.

Позивач ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.
Зазначив, що після того, як влітку 2012
року дівчинку йому не дали, він її
забрав до себе, бо дитина захотіла
проживати з батьком. В село до матері
ОСОБА_11 не відпускав через те, що
відповідачка може не відпустити її
назад. Зазначив, що хоче, щоб дитина
виросла в нормальних умовах не пила, не
курила. За місцем проживання
відповідачки антисанітарні умови, не
завжди бувають продукти, вона ніде не
працює, вважав, що відповідачка не може
забезпечити дитину усім необхідним. З
дитиною спілкуватись відповідачка не
виявляє бажання, він перешкод до цього
не чинить. Виявив бажання, щоб дитина
відвідувала Італію, але відповідачка
вчасно не надає згоди, тому виїзд
дитини кожного разу під загрозою зриву.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги та суду показав, що в
сім'ї склались складні психологічні
умови, дитина хворіла на інфекційні
захворювання. Постійно виникали
проблеми з приводу вивезення дитини за
кордон. Мати не займається вихованням
дитини, не цікавиться нею, є всі
підстави для позбавлення її
батьківських прав. Щоб забрати інших
дітей позивач не має достатньої
житлової площі.

Відповідачка ОСОБА_5 позов не
визнала, зазначила, що дійсно раніше
вона зловживала спиртними напоями, але
це провокував сам позивач. Після
розлучення з ним майже два роки вона
спиртного не вживає, займається
вихованням чотирьох інших дітей,
проводить ремонт у будинку, купила
меблі. Їжа дітям завжди наготована,
вона з ними вчить уроки, діти
характеризуються позитивно, мають
гарні успіхи у навчанні. Після відвідин
ОСОБА_11 Італії, італійська сім'я
перешкоджає спілкуванню дитини з
матір'ю та впливає на неї, тому вона
проти відвідування Італії. Стосовно
спілкування з дитиною заначила, що
позивач забрав дитину і майже два роки
вона проживає з ним у м. Чернігові, їй
він не дозволяє з нею спілкуватись,
спілкуються інколи лише по телефону.
Аліментів на інших дітей позивач не
сплачує. Не розуміє логіки на
позбавлення батьківських прав
відносно однієї дитини, в той час як
вона виховує чотирьох інших. На даний
час відповідач звернулась до органу
опіки та піклування Чернігівської РДА
для визначення місця проживання доньки
з нею, збирає відповідні документи.

Представник третьої особи Змійок
А.А позовні вимоги підтримав, вважав,
що є достатньо підстав для позбавлення
ОСОБА_5 батьківських прав, оскільки
відповідачка проживає окремо від
дитини, матеріальної допомоги не надає,
не бере ніякої участі в житті доньки,
фактично самоусунулася від виконання
батьківських обов"язків, чим порушує
право на належне батьківське
виховання.

Представник третьої особи Кубрак
С.М. вважала, що позов не підлягає
задоволенню, з грудня 2007 року сім'я
перебувала на обліку, як така, що
опинилась у складних життєвих
обставинах, зараз відповідачка
виправилась, знята з обліку, однак,
питання про позбавлення батьківських
прав ніколи не стояло. Позивач
перешкоджає відповідачці спілкуватись
з дитиною. Вважала, що не надання
дозволу на вивіз дитини за кордон не є
підставою для позбавлення матері
батьківських прав. Крім того Служба в
справах дітей Ново заводської у м.
Чернігові районної ради не зверталась
до їх органу щодо позбавлення
батьківських прав відповідачки, а
самостійно прийняли висновок про
позбавлення батьківських прав,
незважаючи на наявність у неї інших
дітей.

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Довжицької
сільської ради, Чернігівського району
вважала, що позов не підлягає
задоволенню. Сім'ю поставили на облік з
2007 року, відвідували щомісяця,
викликали на виконком. Протягом
останніх двох років сім'я виправилась,
у будинку прибрано, проводиться ремонт,
відповідачка купила меблі, завжди є
продукти харчування, працює кочегаром,
отримує заробітну плату, опікується
дітьми, відвідує школу. Її також дивує
позбавлення батьківських прав
відносно однієї дитини.

Неповнолітня ОСОБА_11 висловила
думку проти позбавлення матері
батьківських прав. Зазначила, що хоче
проживати із мамою, і з татом, але надає
перевагу проживанню у м. Чернігові.
Також зазначила, що італійська сім'я
проти її спілкування з матір'ю, вони
настояли і на розірванні шлюбу батьків.
Батько не пускає її в село, а вона
хотіла б спілкуватись з братами та
сестрою. Зазначила, що після повернення
з Італії сама захотіла проживати з
татом, але на даний час хоче жити з
мамою.

Допитана у судовому засіданні
свідок ОСОБА_14, мати відповідачки,
показала суду, що позивач 26 серпня 2012
року забрав дитину і більше не
повернув, забороняє дитині
спілкуватись з матірю, дідусем та
бабусею. За життя з відповідачкою
позивач всіляко намагався спонукати
відповідачку до спиртного. На даний
час її донька припинила вживати
спиртні напої, влаштувалась на роботу,
займається дітьми, купила обстановку.
Завжди допомагає дитині грошима,
останній раз давала тисячу гривен, за
яку купили їй чоботи, шапку.

Свідок ОСОБА_15 зазначила суду, що
ОСОБА_11 відвідує Італію, для цього
необхідно зібрати пакет документів.
Мати останнім часом почала затримувати
оформлення документів, що ставить
поїздку під загрозу. На запитання суду
зазначила, що не пам'ятає випадків, коли
б мати приходила п'яною.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що
проживає по сусідству з відповідачкою.
Позивач забороняє дитині приїжджати в
село, мати спілкується з дитиною по
телефону. У них є необхідні меблі, їжа,
продукти.

Свідок ОСОБА_17 старша донька
відповідачки показала, що тато
забороняє ОСОБА_11 проживати з ними.
Батько піклується лише про ОСОБА_11, бо
вона їздить в Італію, на інших дітей
допомоги не надає. Раніше батьки
постійно пили, батько провокував матір.
Зараз мама не вживає спиртного,
займається дітьми.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданої суду копії
свідоцтва про народження неповнолітня
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3
та ОСОБА_5 (а.с.6).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
розірвано 14 листопада 2012 року, що
підтверджується копією рішення
Чернігівського районного суду (а.с.20).

З акту обстеження житлово-побутових
умов проживання неповнолітньої ОСОБА_11
вбачається, що вона зареєстрована по
АДРЕСА_1 в будинку своєї матері, ОСОБА_5,
але фактично проживає по АДРЕСА_2 разом
з батьком, ОСОБА_3 Квартира трикімнатна,
площею 67 м. кв. належить ОСОБА_18 У
зазначеній квартирі мешкають - ОСОБА_18,
дідусь неповнолітньої ОСОБА_11, бабуся,
ОСОБА_19, батько ОСОБА_3 та тітка, ОСОБА_20
Дитина має окрему кімнату та
забезпечена всім необхідним для
проживання та навчання. Санітарний
стан приміщення добрий, у квартирі є
всі необхідні меблі та побутова
техніка (а.с.5).

Згідно довідки та характеристики
загально-освітньої школи І-ІІІ
ступенів № 21 м. Чернігова, неповнолітня
ОСОБА_11 навчається в 5-Б класі, мати не
бере участі у вихованні доньки, не
відвідує школу, не цікавиться
навчанням дитини, її здоров"ям, дитину
виховує батько, який постійно відвідує
батьківські збори та шкільні заходи
(а.с.7,8).

З довідки дитячої поліклініки № 1
Чернігівської міської ради від 28
листопада 2013 року вбачається, що
ОСОБА_11 спостерігається на дільниці № 1
з серпня 2013 року, на прийом до лікаря
з"являється в супроводі батька, мати в
поліклініку не зверталась (а.с.9).

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164
Сімейного кодексу України батьки
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Так, з акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
відповідачки та
довідки-характеристики Довжицької
сільської ради вбачається, що ОСОБА_5
зареєстрована у власному будинку
АДРЕСА_1. Житловий будинок складається
з трьох кімнат, укомплектований
меблями, опалення газове. Разом з нею
зареєстровані та проживають: дочка -
ОСОБА_17, син - ОСОБА_21, син - ОСОБА_22, син -
ОСОБА_21 Дочка ОСОБА_11 зареєстрована,
але проживає у сім"ї батька. Для дітей
створені всі належні умови для
проживання та навчання. За місцем
проживання ОСОБА_5 зарекомендувала
себе з позитивної сторони, зауваження
щодо її поведінки до сільської ради не
надходило. Сім"я ОСОБА_5 перебувала на
обліку, як сім"я, діти якої опинилися в
складних життєвих обставинах. Від
дирекції школи та соціальних служб на
протязі останніх двох років зауваження
щодо невиконання ОСОБА_5 батьківських
обов"язків в сільську раду не надходило
(а.с.42-44). Рішенням виконавчого комітету
№ 09 від 05 лютого 2014 року сім'я знята з
обліку, оскільки протягом останніх
двох років ОСОБА_5 належно виконує свої
батьківські обов'язки.

Характеристики на всіх дітей, які
проживають з відповідачкою, позитивні,
мати приймає активну участь у їх
вихованні, навчанні, діти мають
достатній рівень знань.

Відповідачка з 02 грудня 2013 року
працевлаштована кочегаром по
строковому договору ( наказ № 32 від
02.12.2014 р.).

Служба у справах дітей
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради надала висновок про доцільність
позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав
по відношенню до її неповнолітньої
доньки ОСОБА_11, оскільки відповідачка
не бере ніякої участі в житті доньки, не
піклується про її здоров"я, фізичний та
моральний розвиток не займається її
вихованням.

У пунктом 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 р. N 3 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" зазначається, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Вбачаючи на викладене, з висновком
Служби в справах дітей Новозаводської
районної у м. Чернігові про
доцільність позбавлення відповідачки
батьківських прав, суд погодитись не
може, оскільки відповідачка не
спілкується з дитиною через заборону
позивача, який самовільно змінив її
місце проживання. Відповідачка
проживає у селі, виховує ще чотирьох
дітей, за її словами саме тому не має
змоги часто приїздити до м. Чернігова.
З дитиною відповідачка спілкується по
телефону, надає їй посильну
матеріальну допомогу. Виховання нею
інших дітей, що проживають разом з нею
знаходить на належному рівні, що
підтверджується довідками -
характеристиками зі школи та сільської
ради. Сім'я відповідачки перебувала на
обліку, як така, що опинилась у складних
життєвих умовах, на даний час
відповідачка виправилась, не зловживає
спиртним, належним чином піклується
про дітей, організує їх побут та
дозвілля.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції
про права дитини (далі Конвенція), яку
було ратифіковано Постановою
Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від
27.02.91 та яка набула чинності для України
27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права
дитини держави-учасниці забезпечують
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї.

Згідно зі ст. 18 Конвенції
держави-учасниці докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
або у відповідних випадках законні
опікуни несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, і
питання про його застосування слід
вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи з врахуванням
поведінки обох батьків, особи батька і
матері, а також інших конкретних
обставин справи.

Судом встановлено, що між
сторонами склались напружені
стосунки, що вплинуло і на заборону
позивача спілкуватись матері з
донькою. Позивач у судовому засіданні
потребу у позбавленні відповідачки
батьківських прав, на думку суду
основну, обґрунтував перешкодою з боку
матері на вивіз дитини за кордон на
оздоровлення. Зазначена обставина,
сама по собі не може бути підставою для
позбавлення батьківських прав. Крім
того, сама дитина висловила думку проти
позбавлення матері батьківських прав,
більше того виявила бажання на даний
час проживати з матір'ю, а не з батьком.

Викладене, на думку суду,
свідчить про відсутність підстав для
позбавлення відповідачки батьківських
прав, тому в задоволенні позовних вимог
слід відмовити.

Враховуючи, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, плачений
позивачем при зверненні досуду судоий
збір відшкодуванню не підлягає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
10, 13, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу
України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_5 про
позбавлення її батьківських прав
відносно неповнолітньої доньки -
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення . Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.В. Хоменко