Справа № 2-2565/11
Провадження № 2-п/369/4/14
У Х В А Л А

іменем України

29 січня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 19 жовтня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 178 788 грн. 98 коп. заборгованості за кредитним договором № 58-06/08-А від 5 березня 2008 року, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 350 грн. понесених витрат, пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

26 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що його неявка в судове засідання була викликана тим, що за адресою реєстрації він тривалий час не проживав та повідомлень з суду про розгляд справи не отримував. Про дане рішення суду він дізнався випадково від державного виконавця, а тому позбавлений був права на захист своїх законних інтересів. З представниками позивача він мав певні домовленості щодо реструктуризації та погашення заборгованості, і про те, що банком було подано позов, працівники йому не повідомили.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив скасувати заочне рішення суду від 19 жовтня 2011 року.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання представник позивача не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутні.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час укладення кредитного договору № 58-06/08-А від 05 березня 2008 року позичальник ОСОБА_1 вказав місце реєстрації і фактичне місце проживання за однією адресою: АДРЕСА_1.

За відомостями адресного бюро м. Києва відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за цією ж адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник ОСОБА_2 зобов»язаний був протягом 3 робочих днів повідомляти банк про зміну своєї фактичної або поштової адреси.

Суд же належним чином повідомляв відповідача за місцем його реєстрації, вказаного ним у кредитному договорі, та у відомостях адресного бюро м. Києва. Також слід зазначити, що суд вжив заходів про повідомлення відповідача шляхом опублікування в пресі оголошення про його виклик в судове засідання.

В зв»язку з неявкою відповідача в судове засідання, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Також ОСОБА_1 просив скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду від 19 жовтня 2011 року, оскільки як зазначив він у заяві, з представниками банку він мав певні домовленості щодо реструктуризації і погашення заборгованості.

Суд вважає, що доводи, на які посилається ОСОБА_1 в своїй заяві, не можуть бути підставою для скасування даного заочного рішення суду від 19 жовтня 2011 року.

Суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 224, 228, 231, 232 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження заочного рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Л. М. Ковальчук