АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Парфьонов Д. О. Доповідач - Кочкова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Кочкової Н.О.,

Суддів: Максюти Ж.І., Григорченка Е.І.,

При секретарі: Сичевській
А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2014 року у
задоволенні позовних вимог як ОСОБА_2,
так і зустрічного позову ОСОБА_3, -
відмовлено (а.с.64-67).

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог (а.с. 68-69).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, а рішення
суду частково скасувати з наступних
підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що
сторони по справі знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1989
року, мають неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2011 року
фактично проживає з батьком за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
квартального комітету (а.с.5) та
поясненнями самого ОСОБА_5, допитаного
у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд 1 інстанції
посилався на ч.1-3 ст. 181 СК України та
виходив із того, що відповідач виконує
свої обов'язки по утриманню дитини, а
дитина зареєстрована на місцем
спільної реєстрації позивача та
відповідача.

Однак, із вказаним висновком
погодитись не можна, оскільки він
зроблений з порушенням норм
матеріального права (не застосовано
закон, який підлягав застосуванню), що,
згідно із п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
з ухваленням нового рішення.

Судом безспірно встановлено, і ніким не
заперечувалось, що неповнолітній
ОСОБА_5 з 2011 року фактично проживає з
батьком за адресою: АДРЕСА_1, а мати
дитини хоч і зареєстрована за вказаною
адресою, але фактично проживає у
АДРЕСА_2. Сторонами також визнано, що
син інколи у вихідні відвідує матір,
яка на його прохання дає йому гроші
(останні раз у липні-серпні 2014 року
20гр.), інколи купляє ліки, а у 2012 року
купувала речі, у той же час батькові
дитини мати коштів на утримання сина не
надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягненню нею повноліття, а згідно із
п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів" , - за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3
ст. 181 СК аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст. 183 цього
Кодексу) або в твердій грошовій сумі
(ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а
посилання ОСОБА_3 на те, що вона не має
можливості проживати у будинку, який є
спільною власністю подружжя, - не має
правового значення для вирішення спору
про стягнення аліментів. Доводи
відповідача про те, що вона добровільно
надає сину матеріальну допомогу, -
спростовуються поясненнями ОСОБА_5 у
судовому засіданні, а посилання на те,
що син не хворіє і не потребує
додаткових витрат на лікування, - не
звільняє матір дитини від обов'язку
сплачувати аліменти на дитину
щомісячною

Враховуючи обставини, зазначені у
ст. 182 Сімейного Кодексу України: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
відсутність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення,
апеляційний суд вважає необхідним
визначити розмір аліментів у ? частині
всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржує.

На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір у сумі 243гр. 60коп.

Керуючись ст.307, п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2014 року у
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити
нове рішення.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини з усіх видів її заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи з 4 серпня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 243гр. 60коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: