пр. № 2/759/5564/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва

в складі :судді
Лук*яненкоЛ.М.

секретаря: Борей В.Г.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради про зобов*язання вчинити дії ,

Встановив:

В судовому засіданні під час слухання
справи за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради про зобов*язання вчинити дії
представник відповідачів заявив
клопотання про закриття провадження по
справі , в зв*яку з тим , що справа не
підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства .

Позивач та її представник заперечують .

Вислухавши учасників процесу ,
дослідивши письмові докази по справі ,
суд вважає , що клопотання підлягає
задоволенню , виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: 1. захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Нормами ст. 17, 18 Кодексу
адміністративного судочинства
визначені правовідносини на які
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, в тому числі
щодо здійснення суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій.

Правовідносини щодо зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії належить до адміністративних
правовідносин, що розглядаються в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до п. З постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
вирішуючи питання про віднесення норми
до публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом пункту 1 частини першої статті
З КАС України у публічно-правовому
спорі, як правило, хоча б однією
стороною є орган виконавчої влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Нормами п. 9 вищевказаної постанови
визначено, що за змістом статті 126
Земельного кодексу України та статті 19
Закону N 1952-ІУ (до внесення змін згідно
із Законом України від 7 липня 2011 року N
3613-УІ "Про Державний земельний кадастр")
державні акти на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку у випадках, встановлених
законом, є підставою для державної
реєстрації цих прав. Ці акти видаються
спеціально уповноваженим органом
державної виконавчої влади у галузі
земельних ресурсів - Державним
агентством земельних ресурсів України.

Видача державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку здійснювалася за
єдиною визначеною процедурою,
встановленою Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 4 травня 1999 року N 43, зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 4 червня
1999 року за N354/3647.

Таким чином, ознаками цих державних
актів є:

- видача органом виконавчої влади;

- видача в межах процедури
державної реєстрації права власності,
користування,

- що виникло на підставі
правовстановлювального документа;

- єдиний порядок оформлення;

- фіксування факту державної
реєстрації права власності на землю
або

користування землею.

Оскільки порядок видачі державних
актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері публічно-
правових відносин, то спори щодо дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень з приводу їх видачі
підлягають розгляду адміністративними
судами.

Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на даний час не
наділений повноваженнями щодо ведення
Державного земельного кадастру та щодо
державної реєстрації прав власності
земельних ділянок, в тому числі і щодо
видачі державних актів на право
власності на земельні ділянки, що
відповідно до діючого законодавства
вже не видаються, але на момент
виникнення спірних правовідносин
Головне управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) здійснювало державну
реєстрацію прав на землю.

Враховуючи зазначене свідчить,
що спірні відносини належать до
публічно-правових.

У відповідності до п. 12 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013 № 8 визначено, що з
аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР,
статті 6 Закону України від 9 квітня 1999
року N 586-ХІУ "Про місцеві державні
адміністрації", частини першої статті
116 Земельного кодексу України випливає,
що управління та розпорядження
державним і комунальним майном є
організаційно-правовою діяльністю
суб'єктів владних повноважень - органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, які здійснюють її
шляхом прийняття актів з дотриманням
встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави ЗО Цивільного кодексу України
від 16 січня 2003 року № 435-ІУ, статті 148
Господарського кодексу України від 16
січня 2003 року № 436-ІУ власниками землі є
держава, Автономна Республіка Крим та
територіальні громади. Конституційний
Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010
року № 10- рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини першої статті 17 КАС України
вирішив, що органи місцевого
самоврядування у земельних відносинах
з громадянами та юридичними особами, в
тому числі щодо вирішення питань
розпорядження, передачі у власність, у
користування земельних ділянок, а
також їх вилучення, виступають
виключно як суб'єкти владних
повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного
процесуального кодексу України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Отже, у відповідності до ст.ст. 17, 18
Кодексу адміністративного
судочинства, п.п. З, 9, 12 постанови
пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів", ст. 27, 31, 205, 206 Цивільного
процесуального кодексу справа
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства .

Враховуючи викладене ,та керуючись
ст.ст. 31,205ч.1 п.1 ,293 ЦПК України,суд;

Ухвалив:

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради про
зобов*язання вчинити дії - закрити .

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 5
днів .

Суддя: