Справа № 536/1929/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року.
Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Кузнецова А.В.

при секретарі Гусач С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітнього сина, який продовжує
навчання, та за позовом третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на період
навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліментів в розмірі 1000 грн.
щомісячно, мотивуючі, що їх спільний
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжує
навчання в Полтавському університеті
економіки та торгівлі і потребує
матеріальної допомоги.

Під час розгляду справи
позивачка ОСОБА_1 уточнила позовні
вимоги і просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на її
користь на утримання повнолітнього
сина в розмірі 1/6 частини заробітку на
період його навчання до 30.06.2017 року з
урахуванням часу канікул, в подальшому
надала заяву про розгляд справи за її
відсутність, уточнені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Третя особа з самостійними
вимогами ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліменти на його користь в
розмірі 1/6 частини заробітку на період
навчання до 30.06.2017 року без урахуванням
часу канікул, мотивуючі, що навчається
на другому курсі вищого навчального
закладу Укооспілки «Полтавського
університету економіки і торгівлі» на
денній формі навчання на контрактній
основі, проживає в гуртожитку м.
Полтави, допомоги, яка надається
матір'ю не вистачає, а батько
добровільно не надає ніякого
матеріального утримання.

Відповідач ОСОБА_2 первісний позов
ОСОБА_1 визнав частково, згоден платити
аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно,
змінені позовні вимоги не визнав,
посилаючись що позивачка не мала права
змінювати підстави та предмет позову.
Позов третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_3 не визнав, стверджуючі,
що останній не надав докази свого
матеріального стану і що потребує
допомоги батька, та просив відмовити в
задоволенні позовних вимог з
урахуванням наявності від другого
шлюбу двох малолітніх дітей, дружини,
яка не працює та матері похилого віку, і
що в разі стягнення аліментів залишок
його заробітної плати буде менше ніж
передбачений Законом України «Про
державний бюджет на 2014 рік»
прожитковий мінімум.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутність.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 мають спільного повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
навчається на другому курсі вищого
навчального закладу Укооспілки
«Полтавського університету економіки
і торгівлі» на денній формі навчання на
контрактній основі. Термін навчання до
30 червня 2016 року, стипендією ОСОБА_3 не
забезпечений, оплата за кожний
навчальний рік становить 7500 грн.,
проживає окремо від батьків у
гуртожитку в м. Полтава. Наведене
підтверджується довідкою навчального
закладу №05-32/10-1 від 08.05.14 р. та копією
договору про підготовку фахівця
№24 від 18.07.2013 року.

Відповідно до ст.ст. 182, 199 СК
України якщо повнолітній син продовжує
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати її до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає син, а також сам син, який
продовжує навчання. При визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючі,
що повнолітній син ОСОБА_3 не проживає
разом з матір'ю та особисто звернувся в
суд з позовом про стягнення аліментів з
батька ОСОБА_2, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги третьої
особи з самостійними вимогами ОСОБА_3
суд виходить з наступного.

В судовому засідання встановлено,
що мати позивача ОСОБА_1 працює у
Кременчуцькій спеціальній
загальноосвітній школі-інтернаті, з
29.04.2013 року перебуває у відпустці по
догляду за дитиною та отримує допомогу
в сумі 1142 грн. 50 коп.

Будь яких даних про можливі додаткові
доходи як ОСОБА_1, так і ОСОБА_3,
сторонами не надано.

Батько позивача відповідач ОСОБА_2
працює на посаді директора
Новгородківського районного центру
зайнятості, його заробітна плата в
червні 2014 року становила 5482 грн. 72 коп.,
його друга сім'ї складається з дружини,
яка перебуває на обліку у центі
зайнятості, двох малолітніх дітей та
матері-пенсіонерки. При цьому суд не
враховує посилання відповідача, що він
має середній заробіток приблизно 3500
грн., а з відрахуваннями 2740 грн.,
оскільки, згідно довідок про його
заробітну плату, зазначені суми мали
місце до червня 2014 року та враховували
сплату аліментів на утримання позивача
ОСОБА_3 до його повноліття, в розмірі ?
частини заробітку ОСОБА_2

Інших доказів про матеріальний стан
відповідача, в тому числі розмір
допомоги, яку отримує дружина ОСОБА_2,
перебуваючи з квітня 2014 року на обліку
в центрі зайнятості та розмір пенсії
його матері, сторонами також не надано.

При таких обставинах, суд не
приймає до уваги заперечення
відповідача, що позивач ОСОБА_3 та його
мати ОСОБА_1 мають додатковий
заробіток, оскільки таке твердження
носить характер припущення і ні чим не
підтверджено, та враховуючі розмір
доходу відповідача, без врахування
доходу його дружини та матері, сплата
аліментів в розмірі 1/6 частини, не
суперечить вимогам Закону України «Про
державний бюджет на 2014 рік», щодо
прожиткового мінімуму.

Таким чином суд вважає, що
відповідач ОСОБА_2 з врахуванням його
матеріального стану, має можливість
надавати матеріальну допомогу в
розмірі 1/6 частини заробітку на період
навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 до
досягнення ним 23 річного віку.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК
України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, 1969 року
народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі
1/6 частини доходів відповідача,
щомісячно, починаючи з 10 листопада 2014
року і до 30 червня 2017 року, без
урахування часу канікул.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 51
/п'ятдесят одна/ гривня/ та витрати на
інформаційно-технічний розгляд справи
в сумі 243 /двісті сорок три/ гривні 60
копійок в рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги. У разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
А. В. Кузнецов