Справа № 351/2096/14-ц
Номер провадження №2/351/946/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Собко В.М.,

за участі секретаря
Плахіної М.З.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Снятині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Завалівської сільської ради про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності та визнання права власності
на житловий будинок , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом
про визнання недійсним свідоцтва про
права власності та визнання права
власності, який мотивувала тим, що
будинковолодіння, по АДРЕСА_1 станом на
15.04.1991 року відносилось до суспільної
групи «колгоспний двір» і станом на цей
час в даному господарстві були
зареєстровані: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року; ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року;
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідачка по справі ОСОБА_2 вибула з
даного господарства і на частку в майні
бувшого колгоспного двору не
претендує.

Після смерті ОСОБА_5 її частку
успадковує її чоловік ОСОБА_4, а після
смерті ОСОБА_4 його частку успадковую
його онука позивачка по справі ОСОБА_1.

ОСОБА_4 09 грудня 2004 року посвідчив
заповіт в користь своєї дочки ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року,
спадщину після смерті ОСОБА_4 не
прийняла. Відповідачка по справі
ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_7 і спадщину після
смерті матері не прийняла і на спадщину
не претендує.

Позивачка вказує, що останні роки вона
проживала з дідом, здійснювала за ним
догляд і тому прийняла спадщину після
його смерті.

Проте, як вказує позивачка, на підставі
рішень виконкому Завалівської
сільської ради від 24.10.2000 р. № 29 та № 44
від 25.06.2009 року було визнано право
власності на вказане будинковолодіння
по 12 за ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та 05.02.2010 р. було
видано свідоцтво про право власності
на вказане будинковолодіння: ОСОБА_5 і
ОСОБА_4 по 12 частці.

Рішення виконавчого комітету
Завалівської сільської ради від 24.10.2000
р. на підставі якого було видане дане
свідоцтво, відсутнє, що
підтверджується Архівною довідкою від
15.08.2014 року № 04-01418, а рішенням виконкому
№ 44 від 25.06.2009 р. було надано дозвіл на
одержання дубліката свідоцтва про
право власності взамін утраченого вже
на ОСОБА_4.

Позивачка вказує, що дане
будинковолодіння станом на 15.04.1991 року
відносилось до суспільної групи
«колгоспний двір» в якому вона була
зареєстрована, тому вона вважає, що
вказане свідоцтво про право власності
від 05.10.2010 року є недійсним.

На підставі наведеного позивачка
просить суд визнати недійсним
свідоцтво про право власності за
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 05.02.2010 року видане
виконкомом Завалівської сільської
ради на житловий будинок по АДРЕСА_1, та
визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Представник позивачки ОСОБА_8 подала до
суду заяву, якою позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
позов задоволити, а справу розглядаи у
її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до
суду заяви, якими позовні вимоги
визнали, проти позову не заперечують,
справу просили розглядати у їх
відсутності.

Голова Завалівської сільської ради
П.Пупеза подав до суду заяву, якою
просив справу за позовом ОСОБА_1
розглядати без участі представника
сільської ради, у вирішенні даного
спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, а саме:
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 05.02.2010 р.; Заповіт
ОСОБА_4 від 09.12.2004 р.; Довідку Першої
Снятинської ДНК №654/02-14 від 07.08.2009 р.;
Свідоцтво про смерть ОСОБА_4; Свідоцтво
про смерть ОСОБА_5; Свідоцтво про смерть
ОСОБА_7; Довідку виконкому Завалівської
сільської ради №683 від 14.11.2014 р. про
склад сім'ї «колгоспного двору» станом
на 15.04.1991 р.; Свідоцтво про народження
ОСОБА_1; Свідоцтво про народження
ОСОБА_10; Свідоцтво про одруження
ОСОБА_10 та ОСОБА_11; Свідоцтво про шлюб
ОСОБА_12 та ОСОБА_1; Свідоцтво про смерть
ОСОБА_10; Повідомлення Архівного
відділу Снятинської РДА №04-01/418 від
15.08.2014 р.; Рішення Завалівської сільскої
ради №44 від 25.06.2000 р.; Довідку
Коломийського МБТІ №44240 від 10.08.2009 р.;
Довідку виконкому Завалівської
сільської ради №700 від 20.11.2014 р. про
фактичне проживання ОСОБА_7 в
господарстві ОСОБА_4; Акт комісії
Завалівської сільської ради про
обстеження факту проживання від 20.11.2014
р.; Свідоцтво про шлюб ОСОБА_14 та
ОСОБА_15; Свідоцтво про народження
ОСОБА_15; Свідоцтво про народження
ОСОБА_7, які повністю доводять наведені
у позовній заяві факти, суд приходить
до перекоання, що позов підставний,
обгрунтований та пдлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий
акт органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди. А тому суд вважає, що свідоцтво
про право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4
від 05.02.2010 року видане виконкомом
Завалівської сільської ради на
житловий будинок по АДРЕСА_1 слід
визнати недійсним.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику, у справах за позовами про
захист права приватної власності" від
22.12.1995 року № 20 із змінами і
доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,
18 ЗУ "Про власність" вбачається, що
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні. Розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі викладеного суд вважає, що
слід визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 05.02.2010
року видане виконкомом Завалівської
сільської ради на житловий будинок по
АДРЕСА_1,

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд. У разі відсутності
сторін, під час проголошення судового
рішення подається апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного
суду Собко В.М.