Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1867/14-ц

27 листопада 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука
Р.П.

секретаря -
Госедло Л.І.,

за участю: позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника позивачів -
ОСОБА_3,

представника КП
«Івано-Франківське ОБТІ - Шібель В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Надвірнянської
міської ради, треті особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача- КП « Івано-Франківське
ОБТІ», Надвірнянська районна державна
нотаріальна контора про визнання
дубліката свідоцтва про право
власності на спадкове майно від 21.12.2005
року і свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23.12.2005 року недійсними та
визнання права власності на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В:

31.07.2014р. ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися в суд з позовом до
Надвірнянської м/ради про визнання
дубліката свідоцтва про право
власності на спадкове майно від 21.12.2005
року і свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23.12.2005 року недійсними та
визнання права власності на спадкове
майно.

Ухвалами суду до розгляду справи
в якості третіх осіб без самостійних
вимог на стороні відповідача залучено
КП « Івано-Франківське ОБТІ» та
Надвірнянську РДНК.

В судовому засіданні позивачі свої
вимоги підтримали з підстав, наведених
в позовній заяві. Просять суд
постановити рішення, яким визнати
дублікат свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 21.12.2005 року та
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 23.12.2005 року - недійсним.

Визнати за ними право власності
кожному по ? частці спадкового майна, а
саме: «А» -житловий будинок вартістю 30241
грн., загальною площею 37,9 кв.м., житловою
площею 16,0 кв.м., «Б1» -стодолу, вартістю
4861 грн.00 коп., «В» -стайню, вартістю 5866
грн. 00 коп., «№1» -ворота, вартістю 1422
грн. 00 коп.,»№2»-огорожу, вартістю 47 грн.
00 коп.,»№3»- криницю, вартістю 2027 грн. 00
коп., що розташовані в АДРЕСА_1.

Представник відповідача-
Надвірнянської м/ради в судове
засідання не прибув, натомість міська
рада на адресу суду направила заяву з
якої вбачається, що Надвірнянська
м/рада не заперечує щодо задоволення
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та просить
розглядати справу у відсутність свого
представника.

Представник третьої особи - КП «
Івано-Франківське ОБТІ» в судовому
засіданні не заперечувала щодо
задоволення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2

Представник Надвірнянської
районної державної нотаріальної
контори в судове засідання не прибув,
натомість Надвірнянська РДНК на адресу
суду направила заяву в якій просить
розглянути справу у відсутність
представника. Заперечень щодо даного
позову не має.

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
представника третьої особи - КП «
Івано-Франківське ОБТІ», дослідивши
докази, надані сторонами на виконання
вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які
сторони вважають достатніми для
обгрунтування і заперечення своїх
позовних вимог, з'ясувавши фактичні
обставини справи, та, за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні обставин справи, прийшов
до висновку про необхідність
задоволенні позову з наступних
підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.60 ЦПК України
випливає, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, а також доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

В судовому засіданні встановлено,
що рішенням виконкому Надвірнянської
м/ради депутатів трудящих від 14.04.1964
року № 46 «Про підтвердження права
особистої власності на домоволодіння
за окремими громадянами в м. Надвірна»
підтверджено право особистої
власності на домоволодіння № 14,16 за
ОСОБА_5 на ? домоволодіння та за ОСОБА_2 і
ОСОБА_2 по 1/4 домоволодіння /АДРЕСА_1/.
АДРЕСА_2 ОСОБА_5 в м. Надвірна
Івано-Франківської області померла, де
і похоронена.

З'ясовано також, що згідно
дубліката свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 21.12.2005
року помилково вказана 1/2 частка
домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого
комітету Надвірнянської м/ради
народних депутатів від 14.04.1964 року,
однак у вказаному дублікаті повинно
було бути зазначено- 1/1 частка, тобто
житловий будинок АДРЕСА_1.

Крім того, на підставі дубліката
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 21.12.2005 року нотаріус
Надвірнянської РДНК Дремлюк В.В. видала
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 23.12.2005 року ОСОБА_8 на
спадкове майно, яке складається з
домоволодіння АДРЕСА_1, але фактично
вказаний державний нотаріус мав би
видати свідоцтво на спадщину за
законом не на домоволодіння АДРЕСА_1, а
на житловий будинок АДРЕСА_1.

В свідоцтві про право на
спадщину за законом від 23.12.2005 року
нотаріус Надвірнянської РДНК Дремлюк
В.В. посвідчила, що на підставі п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України від 16.01.2003 року та ст.529 ЦК
України від 16.01.2003 року та ст.529 ЦК
України від 18.07.1963 року спадкоємцем 1/2
частини майна ОСОБА_5, яка померла
АДРЕСА_2 є її син, ОСОБА_8, який проживав
в АДРЕСА_2.

Доведено також, що спадкове майно, на
яке було видане вказане свідоцтво,
складалось із домоволодіння АДРЕСА_1,
яке належало спадкодавцю на підставі
дублікату свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
Надвірнянською м/радою 21.12.2005 року на
підставі рішення від 14.04.1964 року за № 46.

Як вбачається з витягу
Івано-Франківського ОБТІ про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 14.03.2006 року ОСОБА_8 являється
власником 1/2 частки домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину (Д-2125)
від 23.12.2005 Надвірнянська ДНК.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер в м. Надвірна,
Івано-Франківської області, де і
похоронений.

З довідки завідуючої Надвірнянської
РДНК Шушкевич С.М. від 10.07.2014 року №
94/2014/02-14/970 видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
спадкоємцями спадкового майна ОСОБА_8
-ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі ст. 1261 ЦК
України.

19.05.2014 року Надвірнянська м/рада,
Івано-Франківської області видала
позивачці ОСОБА_1 довідку за № 116 в якій
вказано, що земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 у власність не передана.

З довідки головного архітектора
Надвірнянської м/ради від 28.04.2014 року №
77 встановлено, що свідоцтво від 08.02.1986
року видане на домоволодіння № 14-16 на
вул. ОСОБА_6, оскільки на одному
подвір'ї було два домоволодіння. Станом
на 28.04.2014 року домоволодіння АДРЕСА_1
знесено і залишилось тільки
домоволодіння АДРЕСА_1.

З метою узаконення даного
домоволодіння працівниками
Івано-Франківського ОБТІ ОСОБА_1 було
видано технічний паспорт від 10.07.2014
року і вартість даного домоволодяння,
куди входить спадкове майно, становить
44874 грн.

Однак, з постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 27.11.2014
року за №02-31/1853 Надвірнянської РДНК
вбачається, що при поданні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 документів для оформлення
спадщини не було надано документа про
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, 1/2 частка якого б (а саме
будинок АДРЕСА_1) належала спадкодавцю
ОСОБА_8 А також вказано, що їм було
надано Свідоцтво про право на спадщину
за законом видане 23.12.2005 року за р. №
Д-2125. Дремлюк В.В. державним нотаріусом
Надвірнянської РДНК, на ім'я померлого
спадкодавця на спадкове майно, яке
складається із ? частки домоволодіння
АДРЕСА_1, тому видати Свідоцтво про
право на спадщину за законом в рівних
частках нам на домоволодіння АДРЕСА_1.
Івано-Франківської області не
виявляється можливим, оскільки немає
підтвердження, що даний будинок в
цілому належав ОСОБА_8

Також судом встановлено, що в
матеріалах інвентаризаційної справи,
незважаючи на те, що право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 було
зареєстроване за ОСОБА_10-1/2 частка,
ОСОБА_1-1/4 частка, ОСОБА_2-1/4 частка в
ідеальних частках та конкретний
розподіл їм не здійснювався, а тільки
міститься інформація, що ?
домоволодіння, що належало ОСОБА_10,
складає житловий будинок № 16, а в
ідеальні частки по 1/4, що належали
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 входить житловий
будинок № 14.

З пояснень представника КП
«Івано-Франківське ОБТІ» 23.09.2005р.,
з'ясовано, що 23.09.2005 року при проведенні
поточної інвентаризації виявлено, що
житловий будинок №14 знищений, про що
зроблено необхідні виправлення в
інвентаризаційній справі.

Однак, у зв'язку із зміною складу
домоволодіння, власником частини
домоволодіння -ОСОБА_10 заміну
свідоцтва про право власності (де б
було зазначено частку власності не ?, а 1
(ціле)) та адресної частини (з №14-16 на
№16) здійснено не було.

Крім того, 21.12.2005р. Надвірнянською
м/радою було видано дублікат свідоцтва
про право власності в якому було
зазначено, що власником ? частки
домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 21.12.2005р.
ОБТІ було здійснено реєстрацію права
власності на даний об'єкт, про що видано
витяг про реєстрацію права власності.

В зв'язку з наведеним, в дублікаті
свідоцтва про право власності від
21.12.2005р. та як наслідок у витязі по
реєстрацію невірно було зазначено
адресну частину домоволодіння, а саме
вказано адресу № 16 взамін №14-16.

23.12.2005р. нотаріусом Надвірнянської РДНК
Дремлюк В.В. видано ОСОБА_8 свідоцтво
про право на спадщину за законом на ?
частину домоволодіння АДРЕСА_1. 13.04.2006р.
реєстратором ОБТІ здійснено
реєстрацію права власності на даний
об'єкт за ОСОБА_8

Суд, приходить до висновку, що первинне
право власності на спірне
домоволодіння було оформлено в
ідеальних, а не конкретних частках.
Юридично, згідно правовстановлюючих
документів, первинним співвласникам
належали ідеальні частки в
домоволодінні №14-16 (по ідеальній
частці в кожному житловому будинку та
господарській споруді), а фактично був
здійснений реальний розподіл
домоволодіння, а саме житловий будинок
№14 належав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а житловий
будинок №16 належав ОСОБА_10 Окрім
вказаного, після знесення житлового
будинку №14, не була здійснена заміна
правовстановлюючого документу
власником, часткові зміни даних у
дублікаті свідоцтва про право
власності від 21.12.2005р., а саме адресної
частини з №14-16 на №16 та залишення без
зміни розміру частки - 1/2 , а не 1 (ціле).

Статтею 393 ЦК України передбачено,
що правовий акт органу державної влади,
органу влади АР Крим або органу
місцевого спмоврядування, який не
відповідає закону і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також у
інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, дублікат свідоцтва
про право власності на спадкове майно
від 21.12.2005 року і свідоцтво про право на
спадщину за законом від 23.12.2005 року
слід визнати недійсними.

Разом з тим, як достовірно встановлено
в судовому засіданні та не
заперечується відповідачем по справі -
Надвірнянською м/радою ОСОБА_1, ОСОБА_2 є
спадкоємцями спадкового майна, зокрема
-«А» -житлового будинку вартістю 30241
грн., загальною площею 37,9 кв.м., житловою
площею 16,0 кв.м., «Б1» -стодоли, вартістю
4861 грн.00 коп., «В» -стайні, вартістю 5866
грн. 00 коп., «№1» -воріт, вартістю 1422 грн.
00 коп.,»№2»-огорожі, вартістю 47 грн. 00
коп.,»№3»- криниці, вартістю 2027 грн. 00
коп., що розташовані в АДРЕСА_1.

Позивачі бажають оформити право
власності на дане домоволодіння.

Відповідачі- Надвірнянська
м/рада та треті особи - КП
«Івано-Франківське ОБТІ»,
Надвірнянська РДНК проти позову не
заперечують.

Згідно вимог ст. 549 ЦК України ( в
редакції 1963 року) діями, що свідчать про
прийняття спадщини є: якщо спадкоємець
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном або якщо
спадкоємець подав державній
нотаріальній конторі протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини заяву
про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України (в
редакції 2004 року) таким, що прийняв
спадщину вважається спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та не заявив про відмову від
неї протягом встановленого ст.1270 ЦК
України строку.

ЦК України встановлено, що одним з
способів захисту права власності є
визнання права власності власником.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, - право
власності набувається на підставах що
не заборонені законом і вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.4 ст. 268 ЦК України,
позовна давність не поширюється на
вимоги власника або іншої особи про
визнання незаконним правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право, тому строк звернення до
суду з даним позовом позивачу слід
поновити.

За таких обставин, на переконання
суду, позов підлягає до задоволення,
оскільки судом встановлено, що видачі
дубліката свідоцтва про право
власності на жилий будинок, свідоцтв
про право на спадщину передували ряд
порушень, які суттєво вплинули на їх
законність, і як наслідок, до
необгрунтованої їх видачі, окрім
наведеного судом доведено, що
позивачі можуть бути власниками по ?
частці спадкового майна.

На підставі ст.ст.549 ЦК України ( в
редакції 1963 року), 268, 328,393, 1268,1301 ЦК
України, керуючись ст.ст. 3, 10,15, 57, 60, 208,
212-215, 218, 223, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати дублікат свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
21.12.2005 року та свідоцтво про право на
спадщину за законом від 23.12.2005 року -
недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частку спадкового майна, а саме: «А»
-житлового будинку вартістю 30241 грн.,
загальною площею 37,9 кв.м., житловою
площею 16,0 кв.м., «Б1» -стодоли, вартістю
4861 грн.00 коп., «В» -стайні, вартістю 5866
грн. 00 коп., «№1» -ворота, вартістю 1422
грн. 00 коп.,»№2»-огорожу, вартістю 47 грн.
00 коп.,»№3»- криницю, вартістю 2027 грн. 00
коп., що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Грещук Р.П.

Повний текст рішення
виготовлено 02.12.2014 року