Справа № 570/570/13-ц
Номер провадження 2/570/62/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Беднарчук Г.П.

з участю:

представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що вона є власницею
земельної ділянки в АДРЕСА_1. Її
суміжним землекористувачем є
відповідачка. Позивачка користувалася
частиною земельної ділянки
відповідачки з метою доїзду до своє
ділянки, оскільки інший варіант доїзду
не можливий. Останнім часом
відповідачка не дотримується вимог
добросусідства і чинить перешкоди у
користуванні цим проїздом. За таких
умов позивачка змушена звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав,
та просить суд постановити рішення,
яким встановити безстроковий та
безкоштовний сервітут на право
користування позивачкою частиною
земельної ділянки, яка належить
відповідачці, та стягнути понесені
судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивачки позов підтримав та пояснив
суду про обставини, що описані вище.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що якби члени сім'ї позивачки
дотримувалися правил добросусідства,
то вона і в подальшому не заперечувала
б щодо користування частиною власної
земельної ділянки. Вважає, що доїзд до
земельної ділянки позивачки можливий
не тільки через земельну ділянку
відповідачки. Зважаючи на це просить
суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19.07.2006 р.,
виданого державним нотаріусом
Рівненської районної державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 2-882, позивачка являюся
власником житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
№ 25, в селі Свяття Рівненського району
Рівненської області, що також
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 17.08.2006 р.

Згідно рішення Олександрійської
сільської ради Рівненського району
Рівненської області № 415 від 23.05.2008 р. у
приватну власність позивачки було
передано земельну ділянку площею 0, 25 га
за адресою: АДРЕСА_1 цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель і споруд, та 0,2489
га за цією ж адресою (для ведення
особистого селянського господарства),
а також видано державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯЗ
№ 212135 та серії ЯЗ № 212136 від 16.06.2009 року.

Належна земельна ділянка, яка
використовується для обслуговування
будинковолодіння однією з сторін, а
саме, зі сторони вулиці Перемоги, межує
з земельною ділянкою відповідачки
ОСОБА_4, що відображено в державному
акті на право власності на земельну
ділянку та в іншій технічній
документації на земельну ділянку, де
межі належної відповідачці земельної
ділянки позначені від Д до Е .

Протягом останнього року,
неодноразово, між позивачкою та
відповідачкою ОСОБА_4 виникали
суперечки щодо користування
автомобільним проїздом з вулиці
Перемоги до належного позивачці
будинковолодіння, який проходить по
земельній ділянці, що перебуває у
власності відповідачки.

Зазначеним проїздом позивачка
користувалася досить тривалий час, а
саме, з часу проживання за вказаною
адресою. Також даним проїздом постійно
користуються члени родини позивачки.

Дана обставина була підтверджена
показаннями свідка ОСОБА_5, та не
спростована відповідачкою.

На даний час жодних інших варіантів
проходу чи проїзду легковим
автомобілем до належного
будинковолодіння не існує. Є лише
можливість під'їзду до
будинковолодіння з іншої сторони
земельної ділянки по польовій дорозі,
проте лише в літню пору вантажним чи
гужовий транспортом.

Дана обставина підтверджена як
поясненнями представника позивачки,
так і показаннями свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також
висновками судової земельно-технічної
експертизи №30423/3_ЮШ від 03.02.2014 року.

В ході розгляду справи було
встановлено, що в межах спірної частини
земельної ділянки, що використовується
для проїзду, розташований належний
позивачці електричний лічильник. Також
по даній земельній ділянці під землею
до будинку позивачки проведені
комунікації: кабель електропостачання
та труба водопостачання.

В свою чергу відповідачка не
дотримується вимог добросусідства, і
чинить перешкоди позивачці та її
рідним у користуванні цим проїздом. На
даний час разом з позивачкою її син
ОСОБА_5, який має у власності та
користується легковим автомобілем,
забезпечуючи утримання позивачки.

Згідно ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові
(володільцеві) сусідньої земельної
ділянки, а також іншій, конкретно
визначеній особі (особистий сервітут).
Отже, сервітут - це право обмеженого
користування чужим майном.

Потреба встановлення сервітуту
виникає у тих випадках, коли власник
майна не може задовольнити свої
потреби будь-яким способом. Згідно ст.
404 ЦК України право користування чужою
земельною ділянкою або іншим нерухомим
майном полягає у можливості проходу,
проїзду через чужу земельну ділянку,
прокладання та експлуатації ліній
електропередач, зв'язку і
трубопроводів, забезпечення
водопостачання, меліорації тощо. Особа
має право вимагати від власника
(володільця) сусідньої земельної
ділянки, а в разі необхідності - від
власника (володільця) іншої земельної
ділянки надання земельного сервітуту.

Зважаючи на наведене вище, враховуючи
як положення вже зазначених норм
законодавства, так і положень ст. ст. 98,
99, 100 ЗК України суд вважає, що заявлений
позов є обґрунтованим та доведеним, а
тому підлягає до задоволення, оскільки
іншого проїзду до господарства
позивачки інакше, як через частину
земельної ділянки відповідачки, не
існує. Також не існує іншої можливості
для позивачки обслуговувати та
експлуатувати комунікації, що
пов'язані з електропостачанням та
водопостачанням. Отже, позивачка
довела необхідність встановлення
сервітуту.

Розподіл судових витрат між сторонами
відбувається за правилами статті 88 ЦПК
України. Документально підтвердженими
є судові витрати в сумі 114 грн. 70 коп. -
сплата судового збору, а тому саме ця
сума підлягає до стягнення з
відповідачки на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення земельного сервітуту -
задовольнити повністю.

Встановити безстроковий та
безкоштовний земельний сервітут на
право користування ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, мешканка
АДРЕСА_1) - частиною земельної ділянки
по АДРЕСА_2 кадастровий номер
:11:000:0002, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що в с. Свяття Рівненського
району Рівненської області, та
належить ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_2
виданий 17.01.2001 р. Рівненським РВ УМВС
України в Рівненській області) для
проходу, проїзду транспортними
засобами до належної позивачці ОСОБА_3
земельної ділянки по АДРЕСА_1, а також
для обслуговування належних позивачці
комунікацій, які проходять через
частину земельної ділянки
відповідачки, відповідно до варіанту,
що встановлений висновком № 30423/3_ЮШ
судової земельно-технічної експертизи
від 03.02.2014 року, а саме: площею 62
квадратних метра (рисунок 5), ділянка з
геометричними розмірами по периметру
від південно-східного кута земельної
ділянки за годинниковою стрілкою: 18, 74
м, 2,0 м, 7,51 м, 0,9 м по межі ділянки; 23, 31 м по
лінії розмежування (червоний колір); 3,03
м по межі ділянки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 114
грн. 70 коп. - судові витрати (сплата
судового збору).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Красовський О.О.