Справа 165/1978/14-ц
Провадження 2/165/511/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі

головуючого судді
Галушки О.Г.,

при секретарі
Дячук С.Л.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів на утримання
та збереження спільного майна, -

встановив:

11 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів на утримання
та збереження спільного майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
проживає в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної
сумісної власності йому та ще чотирьом
особам - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 1/5 частині згідно рішення
Нововолинського міського суду від 17
листопада 2008 року.

Вказує, що в осінньо-зимовий період у
вказаній квартирі проживати дуже
холодно, температура повітря
понижується до +8 градусів, крім того
непридатною для використання є ванна
кімната. З приводу цього він звертався
до Нововолинськтеплокомуненерго та
ЖЕК №3 ЖКО Нововолинської міської ради,
якими після обстеження житла надано
рекомендації щодо необхідності заміни
вікон та балконних дверей на
енергозберігаючі, оскільки кількість
ребер наявних приладів опалення в
квартирі не достатня для забезпечення
належного обігріву і стан дерев'яних
віконних рам не дозволяє щільно їх
закрити. Ремонтні роботи рекомендовано
здійснити власним коштом, так як
комплексний капітальний ремонт
будинку не передбачається.

Оскільки він є пенсіонером і його
пенсії не вистачає для здійснення
необхідного ремонту, він звернувся до
співвласників квартири з пропозицією
спільними зусиллями провести ремонт,
так як вони зобов'язані брати участь у
витратах на утримання та збереження
спільного майна. Зазначає, що витрачені
ним на частину ремонтних робіт грошові
кошти та ті, які необхідні в подальшому
для проведення ремонту в квартирі, він
поділив між співвласниками
пропорційно до їхніх часток.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились прийняти
участь у витратах на проведення
ремонтних робіт та сплатили свої
частки, а саме по 1754 грн. кожен. Разом з
тим, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої
частки не сплатили, оскільки за місцем
реєстрації вони не проживають, тому не
було можливості їх про це повідомити. У
зв'язку з недостатністю коштів
подальше проведення ремонту було
відкладено, в квартирі залишалось дуже
холодно, в осінньо-зимовий період
температура повітря знижувалась нижче
норми. Це вплинуло на його стан
здоров'я, і як результат з 2008 року по 2013
рік він неодноразово переніс
захворювання легень, яке перейшло в
хронічну форму.

Вказує, що з кожним роком стан квартири
погіршувався і проживати в ній стало
неможливо та небезпечно для життя. В
результаті вимушений був зібрати решту
суми грошових коштів для ремонту
самостійно, зокрема на заміну вікон та
балконних дверей витрачено 5700 грн., на
заміну приладів опалення -1900 грн., на
ремонт ванної кімнати - 1174 грн. Всього
на ремонт квартири було витрачено 8774
грн. Просить стягнути з відповідачів на
його користь частину понесених ним
витрат на утримання та збереження
спільного майна в розмірі по 1754 грн. з
кожного та понесені судові витрати по
справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав з підстав
наведених у позовній заяві, просить їх
задоволити, не заперечує щодо заочного
розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, будучи
повідомленими про час і місце розгляду
справи у встановленому законом
порядку, через оголошення в газеті
"Волинь нова" від 28.10.2014 року №120,
причину неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідків, дослідивши письмові
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов є підставним і
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснив, що стан квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у якій
проживає позивач ОСОБА_1, був дуже
поганим, температура повітря
опускалася нижче норми, тому останній
разом із своїми синами змушений був
власним коштом проводити ремонтні
роботи в квартирі, замінювати вікна та
балконні двері.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що позивач ОСОБА_1 змушений
був проводити ремонт у своїй квартирі
власними силами, оскільки в приміщенні
квартири було дуже холодно і сиро, не
працювала система опалення.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності на квартиру від 27 січня
1994 року, квартира АДРЕСА_1 належить на
праві власності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_3 (а.с.8).

У відповідності до положень ст.355
Цивільного кодексу України майно, що є
у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Як слідує із наданої в судовому
засіданні копії рішення
Нововолинського міського суду від 17
листопада 2008 року, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному із них
належить по 1/5 частині квартири
АДРЕСА_1.

Згідно зі ст.360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до ст.151 ЖК України
громадяни, які мають в приватній
власності жилу квартиру, користуються
нею для особистого проживання і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд, і зобов'язані
забезпечувати її схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію.

Як видно із письмової відповіді
комунального підприємства
"Нововолинськтеплокомуненерго" на
звернення ОСОБА_1 щодо незадовільного
опалення квартири АДРЕСА_1, у вказаному
житловому приміщенні кількість ребер
наявних приладів опалення недостатня
для забезпечення належного їх
обігріву, що потребує їх прочищення від
бруду та шламу, а також рекомендовано
замінити вікна на енергозберігаючі
через незадовільний стан дерев'яних
віконних рам (а.с.4).

Разом з тим, адміністрацією
Житлово-експлуатаційної контори №3 ЖКО
Нововолинської міської ради
рекомендовано ОСОБА_1 здійснити
ремонтні роботи в своїй квартирі
власним коштом, так як проведення
комплексного капітального ремонту
будинку не заплановано (а.с.5).

Матеріалами справи встановлено, що
позивач ОСОБА_1 поніс витрати в сумі 8774
грн. на ремонт квартири, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
товарними чеками (а.с.9-11).

Згідно чинного законодавства всі
співвласники зобов'язані нести витрати
на управління, утримання та збереження
спільного майна, незалежно від факту
проживання у належній їм на праві
власності квартирі.

Згідно із ст.319 ЦК України усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ст.322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, тому зобов'язані
нести тягар по управлінню, утриманню та
збереженню спільного майна, незалежно
від факту проживання у ній.

Так, позивачем ОСОБА_1 було
витрачено на ремонт квартири 8774 гривні,
із розрахунку: 5700+1900+1174=8774 грн. Тобто
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, виходячи
із 1/5 частки власності у вищезазначеній
квартирі, повинні були сплатити кожен
по 1754 гривень (8774 грн. : 5=1754 грн.).

Факт неодноразового перенесення
позивачем ОСОБА_1 протягом 2008-2013 років
захворювання легень, що перейшло у
хронічну форму, підтверджується
копіями виписки із медичної картки та
заключення управління охорони здоров'я
м.Києва (а.с.6,7).

Виходячи з того, що позивачем ОСОБА_1
доведено факт понесення ним витрат
саме на утримання та збереження
спільного майна, а також крайню
необхідність у проведенні ремонтних
робіт в квартирі у зв'язку із
неможливістю подальшого проживання у
ній, він має право на повернення йому
відповідачами як співвласниками
кожним по 1754 грн. витрат, понесених на
утримання та збереження спільного
майна. Отже, вимоги позивача є
підставні і підлягають до задоволення.

До стягнення з відповідачів в користь
позивача підлягають понесені ним
судові витрати, а саме за опублікування
в газеті "Волинь нова" оголошення про
судовий виклик відповідачів в сумі 96,00
грн., що підтверджується наданою в
судовому засіданні квитанцією №308705069.1
від 20.10.2014 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. З огляду на вказане
положення суд приходить до висновку
про стягнення з відповідачів в користь
позивача понесених ним витрат по
оплаті судового збору в розмірі 243,60
грн., що підтверджується документально
(а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, ст.224-226 ЦПК
України, на підставі ст. 151 ЖК України,
ст. ст. 322, 360 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1754
(одну тисячу сімсот п'ятдесят чотири)
гривні витрат на утримання та
збереження спільного майна, 121 (сто
двадцять одну) гривню 80 копійок витрат
по оплаті судового збору та 48 (сорок
вісім) гривень судових витрат,
пов'язаних з розміщенням оголошення в
газеті "Волинь нова" про виклик
відповідачів, всього 1923 (одну тисячу
дев'ятсот двадцять три) гривні 80
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1754
(одну тисячу сімсот п'ятдесят чотири)
гривні витрат на утримання та
збереження спільного майна, 121 (сто
двадцять одну) гривню 80 копійок витрат
по оплаті судового збору та 48 (сорок
вісім) гривень судових витрат,
пов'язаних з розміщенням оголошення в
газеті "Волинь нова" про виклик
відповідачів, всього 1923 (одну тисячу
дев'ятсот двадцять три) гривні 80
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення можна подати протягом десяти
днів з дня отримання його копій.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Г. Галушка