Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Байрамова Талята
Рефатовича та начальника Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гоція Богдана
Ігоровича за касаційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року,

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаною скарго, посилаючись на
те, що 14 червня 2014 року отримала
постанову державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від

26 березня 2014 року. Оскільки рішення по
даному виконавчому листу №42678772
набрало законної сили 22 листопада 2012
року, пред'явлення виконавчого
документа до виконання є до 23 листопада
2013 року, а тому подана заява про
примусове виконання від 25 березня 2014
року є такою, що подана поза межами
строку на пред'явлення виконавчого
документа до виконання. Крім того,
вказувала, що оспорювана постанова
була направлена з порушенням п. 5 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 липня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

23 вересня 2014 року, скаргу залишено без
задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати постановлені в справі ухвали
та постановити нову ухвалу, якою скаргу
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні скарги суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, прийшов до
правильного висновку, що дії державної
виконавчої служби відповідали Закону
України «Про виконавче провадження»,
права та законні інтереси заявника під
час виконавчих дій порушені не були.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська