АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9567/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н. Г. Доповідач - Гайдук
В.І. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів
Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та за
зустрічним позовом про визнання
свідоцтва про право на спадщину
дійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа -
Друга дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його бабуся ОСОБА_5, після
смерті якої відкрилася спадщина на 63/100
частин домоволодіння №43 по пров.
Кибальчича у м. Дніпропетровську.
Посилаючись на те, що він є спадкоємцем
після смерті ОСОБА_5 за правом
представлення, оскільки її син, а його
батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (до
смерті ОСОБА_5), та йому було рішенням
суду встановлено додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини,
позивач просив визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину на 63/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1, видане
на ім'я ОСОБА_3 25 травня 2013 року, яка
також звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 4-6).

У червні 2014 року ОСОБА_3 подала
зустрічну позовну заяву, в якій
заперечуючи проти заявлених вимог,
зазначала, що вона є двоюрідною сестрою
померлої, на час видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, інші
спадкоємці з заявами до нотаріальної
контори не звертались, а тому просила
суд визнати свідоцтво про право на
спадщину дійсним (а.с. 73-77).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом на 63/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, видане 25 травня
2013 року державним нотаріусом Другої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 на ім'я
ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за
№1-374.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Друга
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання дійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом - відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати у розмірі 365 грн. 40 коп.
(а.с. 153-156).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
представник ОСОБА_3, посилається на
неповне з'ясування судом обставин у
справі, неправильне застосування судом
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування (а.с. 159-161).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 24 лютого 2007 року
належало 63/100 домоволодіння АДРЕСА_1
(а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Із заявою
про прийняття спадщини після її смерті
до Другої дніпропетровської державної
нотаріальної контори звернулась
ОСОБА_3 (а.с. 16, 41).

25 травня 2013 року державним нотаріусом
Другої дніпропетровської державної
нотаріальної контори видано свідоцтво
про право на спадщину за законом, яке
зареєстровано у реєстрі за № 1-374, яким
посвідчено, що на підставі ст. 1265 ЦК
України спадкоємцем зазначеного у
свідоцтві майна ОСОБА_5, 1935 року
народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є
її двоюрідна сестра ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55 зворот).

В подальшому рішенням Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
31 жовтня 2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 січня
2014 року позивачу, який є рідним онуком
померлої, був визначений додатковий
строк для подачі заяви про прийняття
спадщини і відповідно з яким позивач 18
лютого 2014 року подав до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
(а.с. 15, 19, 57-58, 59,60зв).

Проте, ОСОБА_4 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_5, оскільки 25
травня 2013 року вже видане свідоцтво про
право на спадщину ОСОБА_3 (а.с.65).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших ;
випадках, встановлених законом.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» зазначено, що відповідно
до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право
на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, але і з інших підстав,
установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, порушення у зв'язку
з видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
видача оскаржуваного свідоцтва про
право на спадщину порушує право на
отримання спадщини іншого спадкоємця -
ОСОБА_4, та правомірно задовольнив
позовні вимоги останнього, залишивши
зустрічний позов без задоволення.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: