"26" листопада 2014 р.
Справа № 64222714-ц
Провадження № 264239314
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Бурда Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, 3-я особа гаражний кооператив
«Патрон» про встановлення факту, що має
юридичне значення, та визнання права
власності на майно жінки та чоловіка,
які проживали однією сім'єю як чоловік
та дружина, але не перебували в шлюбі
між собою, -

встановив:

Позивачка звернулася в Ленінський
районний суд м. Харкова з позовом до
ОСОБА_4, третя особа: гаражний
кооператив «Патрон», в якій просила
встановити факт, що має юридичне
значення, а саме, період з 01 січня 2004
року по 04 липня 2013 року визнати
періодом проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
які проживали як чоловік та дружина
однією сім'єю, але не перебували у шлюбі
між собою, визнати за нею, ОСОБА_3, право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, та на ? частину гаража НОМЕР_1,
розташованого на території гаражного
кооперативу «Патрон» за адресою м.
Харків, вул. Соціалістична № 77, які є
об'єктами права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебували у шлюбі між собою. При цьому
позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що вона та ОСОБА_5 з 1994 року
проживали як чоловік та дружина однією
сім'єю, мали спільний побут, вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, тому все майно набуте в цей
період, позивачка вважає спільною
сумісною власністю.

Сторони про час і місце розгляду справи
були повідомленні належним чином та
своєчасно.

Позивачка по справі - ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, надавши ОСОБА_1
повноваження представляти її інтереси
в судовому засіданні на підставі
нотаріально посвідченої довіреності.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги ОСОБА_3 та просила їх
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, з
урахуванням показів свідків та
доказів, отриманих в ході судового
розгляду.

Відповідачка - ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилася, направила
заперечення, та надала ОСОБА_2, та
ОСОБА_6 повноваження представляти її
інтереси в судовому засіданні на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності.

Представники відповідача позовні
вимоги ОСОБА_3 не визнали, заперечували
щодо їх задоволення та просили
відмовити в зв'язку з їх недоведеністю
та необґрунтованістю. Заперечуючи
проти задоволення позову пояснили, що
ОСОБА_5 не мешкав разом з позивачкою
однією сім'єю, оскільки мешкав у своїх
батьків за адресою: АДРЕСА_2, а також у
відповідачки за адресою: АДРЕСА_3.
ОСОБА_3 не турбувалася про ОСОБА_5 як під
час його життя, так і після смерті.
Також, позиція відповідача
обґрунтовується тим, що квартира
АДРЕСА_1 придбана за особисті кошти
ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_6 в
останнє судове засідання не з'явилася,
направила до суду заяву, в якій просила
розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи - гаражного
кооперативу «Патрон» в судове
засідання не з'явився, направив до суду
заяву, в якій визнав заявлені позовні
вимоги, і в подальшому просив
розглядати справу без участі
представника гаражного кооперативу.

Виходячи з наведеного, вислухавши
думку представників сторін, які були
присутні в судовому засіданні, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити у відсутності позивача,
відповідача, представника відповідача
ОСОБА_6 та представника третьої особи,
які були належним чином та своєчасно
повідомлені про час і місце розгляду
справи, та висловили свою думку щодо
розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
допитавши свідків та оцінивши надані
сторонами по справі докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_7 підлягають задоволенню в
повному об'ємі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 3 СК України передбачено, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3
мешкали разом з 1994 по лютий 2003 року за
адресою АДРЕСА_4, а з березня 2003 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті ОСОБА_5.) за
адресою: АДРЕСА_5, яка належить
позивачці. Вони вели спільне
господарство, разом проводили вільний
від роботи час та несли спільні витрати
на придбання побутової техніки,
продуктів харчування, ремонту
квартири, спільний відпочинок тощо. Між
ними склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

Наведені факти підтвердили, допитані в
судовому засіданні свідки, які
попередженні про кримінальну
відповідальність та не зацікавлені в
результаті розгляду справи, так як не є
родичами сторін по справі. Тому суд
вважає, що відсутні підстави
сумніватися в правдивості їх пояснень.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 з 1994 року, він спілкувався з ними
в період 1994 року по 2003 рік, оскільки
працював разом з ними. Для всіх членів
трудового колективу ОСОБА_5 та ОСОБА_3
були чоловік та дружина. Крім того,
свідок зазначив, що він був сусідом
ОСОБА_5 по гаражу, тому часто бачив, як
ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 поверталися з
дачі, робили заготовки в зиму. Також,
ОСОБА_8 стверджував, що за цей час іншої
жінки поряд з ОСОБА_5 він не бачив.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_9,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4, вона в
період 1997 по лютий 2003 року була
сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ОСОБА_9
пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мешкали
тільки в двох, як подружжя, мали
спільний бюджет, вели спільне
господарство, робили разом покупки.
Також, свідок пояснив, що часто
спілкувалася з ОСОБА_5 та ОСОБА_3, часто
бачила як останні їздили вдвох на дачу.

ОСОБА_10, яка була знайома та дружила з
ОСОБА_5 більше ніж 30 років, та мешкала по
сусідству в будинку № 50 по пр. Гагаріна,
пояснила, що ОСОБА_5 в 1995 році прийшов до
неї разом з ОСОБА_3 та представив її як
свою дружину, а також, що безпосередньо
від ОСОБА_5 їй відомо про почуття ОСОБА_5
до ОСОБА_3 Також ОСОБА_10 зазначила, що
постійно бачила, як ОСОБА_5 та ОСОБА_3
разом йдуть з роботи та на роботу через
її подвір'я.

Допитані в якості свідків, ОСОБА_11, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_6, та ОСОБА_12,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_7,
підтвердили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3
мешкали разом з лютого 2003 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті ОСОБА_5.) за
адресою: АДРЕСА_5. Також свідки
зазначили, що дуже часто заходили до
квартири АДРЕСА_5, в якій мешкали ОСОБА_5
та Золочавська, протягом всього часу
проживання в квартирі знаходилися
особисті речі ОСОБА_5, його одежа, та
документи, що в свою чергу підтверджує,
що це його постійне місце проживання.
Свідки підтвердили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3
мешкали як подружжя, мали добрі сімейні
відносини, разом відзначали сімейні
свята, відпочивали на дачі.

А ні відповідачем, а ні її
представниками, в порядку заперечень
доказів, які б спростовували пояснення
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13
та ОСОБА_12, суду не надано.

Відповідач в своїх запереченнях
зазначала, що її брат ОСОБА_5 в період з
22 квітня 1992 року по 19 березня 1997 року
перебував в зареєстрованому шлюбі з
іншою жінкою ОСОБА_14, що
підтверджується актовими записами (а.с.
144-146).

Також, для підтвердження своїх
пояснень представники відповідача
ОСОБА_4 посилалася на пояснення
свідків, які мешкають по сусідству з
відповідачкою та можуть підтвердити
обставини, на яких ґрунтуються
заперечення проти позову, обставини
взаємовідносин ОСОБА_5 з ОСОБА_3 а також
про місце проживання ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_15,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_8 (в
одному під'їзді з відповідачкою),
повідомив, що він знайомий з ОСОБА_5 з 2000
року, познайомив його з ОСОБА_5 чоловік
відповідачки ОСОБА_4 Свідок пояснив, що
він часто бачив, як ОСОБА_16 заходив в
під'їзд, в якому мешкає його сестра -
відповідача по справі. Також, свідок
повідомив, що його квартира
розташована в другому поверсі, а
квартира № 108, в якій мешкає
відповідачка, на дев'ятому поверсі,
тому він не бачив, як ОСОБА_5 заходив до
квартири, а бачив його лише на подвір'ї
або на стоянці. Крім того, ОСОБА_15
стверджував, що не знає де саме мешкає
ОСОБА_5, в квартирі відповідачки ОСОБА_4
ніколи не був, знає тільки те, що разом з
відповідачкою мешкають її доньки та
чоловік.

Свідок ОСОБА_17, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_3 (квартира напроти квартири
відповідачки) пояснила, що особисто
ОСОБА_5 вона не знає, але часто бачила як
він заходив та виходив з квартири
відповідачки, або курив вранці на
сходах, але місце мешкання ОСОБА_5
свідку невідомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_18,
пояснила, що дуже добре знала ОСОБА_5,
який познайомив її з ОСОБА_3 та
відрекомендував останню, як «знайому
жінку». А в одній із розмов
безпосередньо ОСОБА_5 зазначив, що в
нього «ніколи не було дружини». Також,
свідок повідомила, що дуже часто
зустрічала ОСОБА_5 на кладовищі біля
могили батьків, бачила його одного без
будь-яких жінок.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку, що
підтвердження тих обставин, що ОСОБА_5
відвідував сестру - відповідачку по
справі ОСОБА_4, курив вранці на сходах
біля квартири відповідачки, та той
факт, що свідок ОСОБА_18 бачила його на
кладовищі одного без жінки, не можуть
вказувати на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_19 не
проживали однією сім'єю як чоловік та
жінка без реєстрації шлюбу.

Суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_18
надавала чіткі пояснення щодо подій,
які стосуються відносин ОСОБА_5 та
ОСОБА_3, тобто надавала свідчення лише
того, що стосується заперечення ОСОБА_4
Разом з тим, а на питання, які не
стосуються предмету спору, але
стосуються життя родини ОСОБА_4 в той же
час, відповісти не могла. Тому, суд
приходить до висновку, що зазначений
свідок намагався дати пояснення на
користь відповідача ОСОБА_4 Крім того,
ОСОБА_18 як вона особисто пояснила в
судовому засіданні, є подругою
відповідачки ОСОБА_4 більше ніж сорок
років. В зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що її пояснення не може бути
об'єктивними.

Крім особистих пояснень про те, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не мешкали однією
сім'єю та між ними не було усталених
стосунків, будь-яких інших доказів в
порядку заперечень представниками
відповідачки суду надано не було.

Доводи представника відповідача
стосовно того, що при укладанні
кредитного договору для придбання
побутової техніки: пральної машинки Candi
CY 2 084 та холодильника LG CR-389 QF, ОСОБА_5
зазначив, що «не проживає однією сім'єю
з будь-якою особою», суд не приймає до
уваги, оскільки вони входять
протиріччя з іншими обставинами справи
та наданими сторонами доказами. Із
матеріалів справи вбачається, що
вказана техніка придбана для сім'ї
«Пушкаренко-Золочевська» і
знаходиться в квартирі, яка належить
позивачці, про що свідчать фотокартки
надані представником позивача
(а.с.162-163).

Жоден зі свідків, допитаних в судовому
засіданні, не підтвердив ту обставину,
що ОСОБА_5 мешкав у своїх батьків до
часу їх смерті за адресою: АДРЕСА_2, а
також у відповідачки за адресою:
АДРЕСА_3. Разом з тим, допитані в
судовому засіданні, свідки: ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_20, ОСОБА_13 та ОСОБА_12, які
спілкувалися з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в
період з 1994 по 2013 рік, підтвердили
обставини, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мешкали
як чоловік та дружина, мали спільний
побут, спільний бюджет, вели спільне
господарство, разом відпочивали,
відзначали свята.

Також, на підтвердження того, що ОСОБА_5
та позивачка ОСОБА_3 мешкали однією
сім'єю, разом відпочивали, відзначали
свята, представником позивача надані
до суду фотокартки (а.с.100-108). Суд
звертає увагу на той факт, що на деяких
фотокартках, наданих до суду (а.с.104, 106),
поряд з ОСОБА_5 та позивачкою ОСОБА_3
зображена ОСОБА_12, яка допитана в
судовому засіданні у якості свідка, що
в свою чергу підтверджує свідчення
останньої щодо спільного відпочинку
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та святкування
сімейних свят.

Крім того, всі документи, які
безпосередньо стосуються особистості
ОСОБА_5 зберігаються у позивачки ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_5, що також
підтверджує ту обставину, що ОСОБА_5
мешкав разом з позивачкою.

Тобто, навіть за виключенням часу, який
ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому
шлюбі з 22 квітня 1992 року по 19 березня 1997
року, свідками підтверджено той факт,
що з 1997 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали
разом однією сім'єю.

Під час проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3
однією сім'єю, був побудований гараж в
гаражному кооперативі «Патрон» (а.с.8-9).
Також, 01 березня 2004 року була придбана
двокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_1, право власності на яку
зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.5).

В порядку заперечень, представники
відповідача,посилалися на те, що
придбана квартира є особистою
власністю ОСОБА_5, оскільки придбана
після продажу квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_4, яка йому належала.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов
наступного висновку, що та обставина,
що ОСОБА_5 продав квартиру, розташовану
за адресою: АДРЕСА_4, не свідчить, що
саме на ці кошти була придбана квартира
за адресою: АДРЕСА_1. Тому цей довід
судом не приймається як належний доказ,
тому, що є припущенням. А відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, представники відповідача,
посилалися на свідка, який надасть
свідчення щодо грошових та фінансових
обставин щодо запозичення коштів для
придбання квартири. Допитаний в якості
свідка ОСОБА_21 пояснив, що він в займав
ОСОБА_5 гроші одна тисяча доларів в
січні - лютому 2000 року, які останній
повернув грудні того ж року.

Проаналізувавши покази свідка ОСОБА_21,
суд не може дійти висновку, що ці
займані кошти не мають відношення до
придбання спірної квартири, оскільки
на чотири роки передували
купівлі-продажу квартири.

Відповідачка та її представники не
оспорили пояснення представника
позивача, не спростували пояснення
свідків щодо спільного проживання
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, як чоловік та жінка
без реєстрації шлюбу, щодо ведення ними
спільного господарства, щодо спільної
участі у ремонті придбаної квартири, а
також не надали докази на
підтвердження своїх тверджень.

Тобто, доводи представників
відповідача про те, що ОСОБА_5 не мешкав
разом з ОСОБА_3, не мав з нею усталених
відносин, а як наслідок спірне майно не
є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебували у шлюбі між собою, не
знайшли свого підтвердження в ході
розгляді справи.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Допитана в судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_22, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_9, повідомила, що безпосередньо
ОСОБА_5 розповідав, їй як сусідці, що
«вони придбали квартиру і будуть її
сусідами». ОСОБА_5 познайомив її з
ОСОБА_3, відрекомендував останню як
свою дружину. Також, свідок пояснила, що
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та молодший син ОСОБА_3 в
квартирі робили ремонт, завозили строй
матеріали. Крім того, свідок ОСОБА_22
розповіла, що ОСОБА_5 розповідав їй, що
квартира куплена для молодшого сина
позивачки, тому безпосередньо останній
допомагає та старається робити ремонт.

ОСОБА_22 попереджена про кримінальну
відповідальність та не зацікавлена в
результаті розгляду справи, так як не є
родичкою сторін по справі. Тому у суду
відсутні підстави сумніватися в
правдивості її пояснень.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що між ОСОБА_23 та ОСОБА_3 були
укладені письмові договори щодо
розподілу майна нажитого за період
спільного проживання. Тобто, у разі
відсутності таких договорів, все майно,
набуте жінкою та чоловіком, які
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Сімейного
Кодексу на майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8
Сімейного Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Таким чином, аналізуючи зібрані по
справі докази суд вважає, що вимога
позивача щодо визнання за нею права
власності право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, та на ? частину гаража
НОМЕР_1, розташованого на території
гаражного кооперативу «Патрон» за
адресою м. Харків, вул. Соціалістична №
77, які є об'єктами права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебували у шлюбі між собою. При
цьому позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що вона та ОСОБА_5 з 1994 року
проживали як чоловік та дружина однією
сім'єю, обґрунтована, підтверджується
наданими суду доказами та підлягає
задоволенню в повному обсязі на
підставі ст.ст. 70, 74 Сімейного Кодексу
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215,
218, 223, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 70, 74
Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_3 - задовольнити в
повному об'ємі.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме: період з 01 січня 2004
року по 04 липня 2013 року визнати
періодом проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5,
які проживали як чоловік та дружина
однією сім'єю, але не перебували у шлюбі
між собою.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на 12 частину квартири АДРЕСА_1, який є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебували у шлюбі між собою.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 12
частину гаража НОМЕР_1, розташованого
на території гаражного кооперативу
«Патрон» за адресою: м. Харків, вул.
Соціалістична № 77, який є об'єктом
права сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Ленінський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: