АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 608/2246/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Квятковська Л.Й. Провадження
№ 22-ц/789/143/14 Доповідач - Шевчук
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщія О. Я.,

при секретарі - Дудіна Т.В.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

представника апелянта - ОСОБА_2

позивачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Чортківського районного
суду від 24 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Чортківської міської
ради, ОСОБА_1, третіх осіб Чортківської
районної державної нотаріальної
контори, відділу Держземагенства
України у Чортківському районі про
скасування державного акту на право
власності на землю,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Чортківського
районного суду від 24 жовтня 2013 року
позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано
Державний акт на право приватної
власності на землю серія TP -1582 виданий 27
липня 2001 року ОСОБА_4 на земельну
ділянку площею 1308 кв.м., яка знаходиться
по АДРЕСА_1 та Державний акт на право
приватної власності на землю серія ЯЕ
№ 303402 виданий 27 серпня 2008 року ОСОБА_1
на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка
знаходиться по АДРЕСА_1 кадастровий №
:01:006:0241.

Визнано незаконним та скасовано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане Чортківською
районною державною нотаріальною
конторою 10 квітня 2006 року ОСОБА_1 в
частині спадкування земельної ділянки
площею 1308 кв.м, яка знаходиться по
АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням
Чортківського районного суду від 2
грудня 2013 року позовні вимоги в
частині стягнення судових витрат
задоволено.

Стягнуто в рівних частках з
ОСОБА_1 та Чортківської міської ради в
користь ОСОБА_3 судові витрати по
справі в сумі 114 (сто чотирнадцять )
гривень 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права. В обгрунтування вимог зазначає,
що суд неповно з'ясував обставини
справи, які мають значення для
вирішення справи та не дослідив всі
докази.

У судовому засіданні апелянт
апеляційну скаргу підтримав,
зіславшись на доводи, викладені в ній.

Позивачка апеляційну скаргу
заперечила, рішення суду вважає
законним .

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом установлено, що на підставі
договору купівлі-продажу серії ААВ
№700232, укладеного 25 листопада 1996 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, остання набула
право власності на цілий житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії TP
1582, зареєстрованого 27 липня 2001 року,
власником земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 1308 кв.м. є ОСОБА_4.

10 квітня 2006 року Чортківською
районною державною нотаріальною
конторою ОСОБА_1 видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку
площею 1308 кв.м., яка знаходиться по
АДРЕСА_1

Згідно державного акта серії ЯЕ №
303402 ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки площею 0,1000 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
права ОСОБА_3 порушено, оскільки з
переходом до позивача права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями, що розташований за адресою
АДРЕСА_1 до неї перейшло право
користування земельною ділянкою на тих
же умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього власника будинку ОСОБА_4

З такими висновками суду колегія
погоджується з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК України
(1990 року), яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин при переході
права власності на будівлю і споруду
разом з цими об'єктами переходить у
розмірах, передбачених статтею 67 цього
Кодексу, і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Посилання апелянта на те, що суд
безпідставно задоволив позовні
вимоги, оскільки він є добросовісним
набувачем земельної ділянки і
порушуються його права, колегія суддів
не приймає до уваги як безпідставні.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України
власник або землекористувач може
вимагати усунення порушень його прав
на землю.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.18 постанови пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», при
переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з
положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК
до набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 року в
таких випадках право власності на
земельну ділянку або її частини могло
переходити відповідно до ст.120 ЗК 2001
року на підставі цивільно правових
угод, а право користування - на підставі
договору оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем.

З матеріалів справи вбачається,
що до укладення договору купівлі
продажу будинку від 25 листопада 1996
року ОСОБА_4 користувався земельною
ділянкою загальною площею 1308 кв.м., яка
рішенням Чортківської міської ради
від 17.12.2003 року була передана йому у
приватну власність та користування,
зокрема для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд в користуванні
ОСОБА_4 знаходилось 0,1000 га.

Після укладення договору купівлі
продажу від 25 листопада 1996 року
ОСОБА_4 без відома нового власника
будинку 27 липня 2001 року виготовив на
своє ім'я державний акт на право
приватної власності на землю.

Таким чином, з переходом до
позивачки права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями, до
неї перейшло право користування
земельною ділянкою на тих же умовах і в
тому ж обсязі, що були у попереднього
власника будинку.

Виходячи з наведеного, судова
колегія прийшла до висновку, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, суд першої
інстанції повно та правильно з'ясував
характер спірних правовідносин,
правильно застосував зазначені норми
матеріального права, а тому підстав для
його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307,ч.1,п.1; 308; 313; 314;
317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів ,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити .

Рішення Чортківського районного суду
від 24 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

з оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.М. Шевчук