№ справи:124/8699/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Іванов С.С. №
провадження:22-ц/190/1534/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Пономаренко А. В.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Пономаренко А.В.
суддів:Болотова Є.В., Сокола В.С. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до магазину
«Фокстрот» та компанії «Фокстрот-ІТ»
про захист прав споживача,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Центрального районного суду
Автономної Республіки Крим від 17 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з зазначеним позовом в поряду
захисту прав споживача, який згодом
змінила , посилаючись на те, що 25 січня
2013 року позивачка у магазині
«Фокстрот» придбала за 2037 грн.
холодильник «Веко» з гарантійним
строком експлуатації . Через неналежну
якість і поломку товару 20 серпня 2013
року вона була вимушена звернутися до
Сервісного центру ТОВ «НК Центр», де в
ході ремонту був виявлений істотний
дефект холодильника, але після
проведеного ремонту 10 вересня 2013 року
холодильник був доставлений на адресу
позивачки з пошкодженнями у вигляді
глибоких подряпин на зовнішній стороні
двері, у зв,язку з чим ОСОБА_6
відмовилася його отримувати . На
наступні численні звернення і скарги
позивачки щодо обміну товару на
аналогічний товар належної якості
працівники магазину відповіли
відмовою і пропонували холодильник з
зіпсованим зовнішнім виглядом.

Зазначивши ці обставини, в
остаточної редакції позову ( а.с.
46-50)ОСОБА_6 просила відшкодувати
матеріальну шкоду в сумі 4459,34 грн., яку
складають неустойка за кожен день
прострочення усунення недоліків
неякісного товару 1059 грн., вартість
холодильнику 2037грн., послуги сервіс
-центру 299,17грн. , ПДВ -474грн., несплачений
кредит 517 грн., штрафні санкції банку за
несплачений кредит -250грн. , а також
компенсувати 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного
суду АР Крим від 17 січня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі на вказане
рішення ОСОБА_6 просить його скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що суд однобічно розглянув справу,
не дослідив належним чином надані
позивачкою докази і не дав їм
відповідної правової оцінки, а також не
врахував фактичні обставини справи ,
внаслідок чого дійшов помилкового
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову та ухвалив
незаконне рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення відповідає
зазначеним вимогам процесуального
закону.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
недоведеності викладених у позовній
заяві обставин.

З таким висновком погоджується
колегія суддів, оскільки він
відповідає вимогам чинного
законодавства та узгоджується з
матеріалами справи.

За змістом статті 3 ЦПК України
право на звернення до суду закон
пов'язує із захистом порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 12
Цивільного кодексу( далі - ЦК) України
особа здійснює свої цивільні права
вільно, на власний розсуд і власник
порушеного права має самостійно
вирішувати, який саме спосіб захисту
порушеного права застосовувати у
конкретній ситуації.

Власник порушеного права не
обмежений у виборі способу захисту
порушеного права і може скористатися
цілком конкретним способом захисту
свого права, загальний перелік яких
дається у статі 16 ЦК України,
відповідно до вказаної норми
матеріального закону, суд також може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

З матеріалів справи вбачається і
не заперечується сторонами , що 25 січня
2013 року ОСОБА_6 на умовах товарного
кредиту в магазині «Фокстрот» був
придбаний холодильник ВЕКО CS 329020
вартістю 2444,04 грн. з гарантійним
строком експлуатації у два роки .

У зв'язку з поломкою товару
Сервісним центром ТОВ «НК Центр» 20
серпня 2013 року було виявлено і
зафіксовано актами № 59387 від 20 серпня
2013 року і № 13-59387 від 28 серпня 2013 року
несправність холодильника (порушення
роботи гідросистеми - втеча хладогенту
) та встановлено, що для відновлення
працездатності виробу необхідно
здійснити ремонт гідросистеми
холодильника у умовах цеха КБТ
(складний дефект), від проведення
гарантійного ремонту позивачка
відмовилася, наполягаючи на заміні
неякісного товару (а.с.5-7).

Після проведеного ремонту
холодильник 10 вересня 2013 року був
доставлений на адресу позивачки, але не
був переданий ОСОБА_6 за її відмовою,
оскільки під час його передачі були
виявлені дефекти у вигляді подряпин на
внутрішній стороні двері холодильника
(а.с.8-9)

При апеляційному перегляді справи
встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_6
обґрунтовані порушенням її прав як
споживача внаслідок передачі
продавцем товару неналежної якості, що
має істотний недолік, який виник після
його ремонту та спотворив зовнішній
вигляд товару.

Статтею 8 Закону «Про захист прав
споживачів» товари неналежної якості
розмежовані на такі категорії: товари,
що мають недоліки; товари, що мають
істотні недоліки; фальсифіковані
товари.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону
недолік - це будь-яка невідповідність
продукції вимогам нормативно-правових
актів і нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем).

Якщо через недолік неможливе чи
недопустиме використання товару
відповідно до його цільового
призначення, виник він із вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення був виявлений знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з таких
ознак: взагалі не може бути усунутий;
його усунення потребує понад 14
календарних днів; робить товар суттєво
іншим, ніж передбачено договором - то це
істотний недолік товару.

Продукція, виготовлена з порушенням
технології або неправомірним
використанням знака для товарів і
послуг, чи копіюванням форми, упаковки,
зовнішнього оформлення, а також
неправомірним відтворенням товару
іншої особи - це фальсифікований товар.

Істотні недоліки, що виникли з вини
виробника (продавця, виконавця), чи
фальсифікований товар у разі
виникнення потреби у визначенні
причини втрати якості товару,
гарантійний термін якого не
вичерпався, підтверджуються висновком
експертизи, яку продавець відповідно
до п. 13 Порядку гарантійного ремонту
(обслуговування) або гарантійної
заміни технічно складних побутових
товарів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 11
квітня 2002 р. N 506 "Про затвердження
Порядку гарантійного ремонту
(обслуговування) або гарантійної
заміни технічно складних побутових
товарів", зобов'язаний організувати у
триденний термін із дня одержання
письмової заяви від споживача.

Відповідно до частини 2 статті 678
Цивільного кодексу (далі-ЦК) України
покупець неякісного товару, незалежно
від можливості використання товару за
призначенням у разі істотного
порушення вимог щодо якості товару
(недоліки не можна усунути, усунення
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу , недоліки виявилися
неодноразово чи з'явилися знову після
їх усунення ) має право вимагати за
своїм вибором, зокрема, розірвання
договору і повернення сплаченої за
товар грошової суми.

Положеннями частини 1 статті 8 Закону
України "Про захист прав споживачів"
(далі-Закону) чітко визначені права
споживача у разі виявлення недоліків
товару протягом гарантійного строку,
зокрема, вимагати від продавця або
виробника товару пропорційного
зменшення ціни, безоплатного усунення
недоліків товару у розумний строк або
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару, а у разі виявлення
істотних недоліків товару з вини
виробника (продавця,виконавця)
споживач має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника
розірвання договору і повернення
сплаченої за товар грошової суми,
заміни товару на такий же товар або
аналогічний з числа наявних у продавця.

Таким чином право споживача вимагати
розірвання договору і повернення
сплаченої за товар грошової суми
обумовлено наявністю істотних
недоліків придбаного товару, що
виключає можливість використання його
споживачем за цільовим призначенням, а
однією із умов застосування статті 8
названого закону є встановлення вини
виробника, продавця чи виконавця у
наявності істотного недоліку товару.

Між тим, всупереч вимог статей 10 і 60 ЦПК
України позивачкою не було надано
належних та безперечних доказів на
підтвердження своїх позовних вимог, а
саме: наявності визначених законом
ознак істотних недоліків, які були
виявлені у холодильнику після ремонту
і роблять неможливим використання
даного товару за його цільовим
призначенням.

При цьому, посилаючись на істотне
порушення відповідачами вимог щодо
якості придбаного холодильника як на
підставу повернення сплаченої
вартості товару та відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
позивачка ОСОБА_6 не вимагала розірвати
договір купівлі-продажу холодильника,
що є обов'язковою передумовою
повернення сплачених за товар грошових
коштів у розумінні статті 8 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Крім того, згідно з частиною 3 статті 8
вищезгаданого Закону споживач має
право пред'явити одну з вимог,
передбачених частиною 1 цієї статті, а в
разі її невиконання заявити іншу
вимогу, передбачену даною нормою
закону.

Таким чином, законом не передбачено
право споживача одночасно вимагати
повернення сплаченої за придбаний
товар суми і стягнення неустойки за
затримку усунення недоліків товару, а
також відшкодування інших витрат, а
саме: послуг сервіс - центру, ПДВ,
несплаченого кредиту та штрафних
санкцій банку за несплачений кредит.

Згідно зі статтею 611 ЦК України
моральна шкода підлягає відшкодуванню
у разі порушення зобов'язання, якщо
таке відшкодування встановлено
договором або законом.

За змістом частини 2 статті 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
питання щодо відшкодування моральної
(немайнової) шкоди вирішується судом
одночасно при задоволенні вимог
споживача.

Отже, моральна шкода за своєю правовою
природою має похідний від основних
вимог характер та відшкодовуватися
лише у разі задоволення первісних
вимог.

З огляду на наведене, у справі не
встановлено обставин, з якими закон
пов'язує право споживача на розірвання
договору купівлі-продажу і повернення
сплаченої за товар суми, а також
стягнення неустойки за затримку
усунення недоліків товару та
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, тому суд першої
інстанції при вирішенні справи
правильно виходив з необґрунтованості
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не спростовують такого
висновку і не містять підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду.

Також не заслуговують на увагу
посилання ОСОБА_6 на положення частини 7
статті 15 Закону України «Про захист
прав споживачів», якими передбачено
право споживача вимагати розірвання
договору та відшкодування завданих
збитків за ненадання доступної,
достовірної, повної та своєчасної
інформації про продукцію та про
виробника (виконавця, продавця), що
спричинило неможливість використання
придбаної продукції за призначенням та
якщо цю інформацію не було надано в
обумовлений строк, оскільки наведена
норма Закону розповсюджує свою дію на
правовідносини, що виникають між
споживачем та продавцем безпосередньо
під час продажу товару та не може
застосовуватися до деліктних
правовідносин, які виникли з приводу
наявних в товарі дефектів, виявлених
вже після його придбання.

За даних обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення
Центрального районного суду АР Крим
від 17 січня 2014 року ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення суду без
змін.

На підставі наведеного та
керуючись статтями 303, пунктом 1 частини
1 статті 307, частиною 1 статті 308,
статтями 313, 315 та 316 Цивільного
процесуального кодексу України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Центрального районного суду
Автономної Республіки Крим від 17 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у день
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання чинності.

Судді:

Болотов Є.В. Пономаренко А.В.
Сокол В.С.