АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
третьої особи Гой Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою Служби у
справах дітей Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації,
поданої в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, на рішення Печерського
районного суду м.Києва від 15 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, третя
особа - Служба у справах дітей
Печерської районної у м.Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні квартирою шляхом
виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
належною їй квартирою шляхом виселення
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1;
зобов»язання ОСОБА_3 та ОСОБА_5
звільнити квартиру від належних їм
речей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на
підставі договору дарування квартири
від 17 вересня 2008 року вона є власником
квартири АДРЕСА_1, що за час життя
подарована її батьком ОСОБА_7

У квартирі проживає та зареєстрована
колишня дружина батька - ОСОБА_3, а також
онук ОСОБА_5, якого вона опікує та який
не має реєстрації місця проживання у
цій квартирі. Зазначає, що за дитиною
закріплено право користування іншим
житлом.

Відповідач чинить перешкоди у
здійсненні права власності, не дає
можливості входу до квартири,
можливості проживання та користування
нею. Добровільно звільнити помешкання
відповідач відмовляється.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 15 вересня 2014 року позовні
вимоги задоволено, вирішено усунути
ОСОБА_6 перешкоди у користуванні та
розпорядженні належною їй квартирою
шляхом виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 із
квартири АДРЕСА_1. Зобов»язано ОСОБА_3
та ОСОБА_5 звільнити квартиру від
належних їм речей. Вирішено питання
щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, в
інтересах малолітнього ОСОБА_5 Службою
у справах дітей Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації подано
апеляційну скаргу, у якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
малолітній ОСОБА_5 перебуває на
первинному обліку дітей-сиріт та дітей,
позбавленого батьківського піклування
в Печерському районі м.Києва з 2005 року.
Розпорядженням Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації №1261
від 10 жовтня 2005 року ОСОБА_3 призначено
опікуном малолітнього.

Вважають, що оскільки ОСОБА_3 була
поселена та зареєстрована у квартирі, з
приводу користування якої виник спір,
як член сім»ї власника, остання не може
втратити права проживання у квартирі. З
тих підстав, що остання є опікуном
ОСОБА_5, то за ним також закріплюється
право проживання.

Зазначають, що малолітній ОСОБА_5
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2.
Разом з тим, у вказаній квартирі також
зареєстровані та проживають семеро
осіб, які є неблагополучними. У разі
виселення малолітнього ОСОБА_5, він
втратить місце проживання та право на
проживання разом із опікуном, що
негативно вплине на його розвиток.

В судовому засіданні представник
третьої особи та відповідач апеляційну
скаргу підтримали.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував. Посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
з»явившихся осіб, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що
позивач є власником трикімнатної
квартири квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування квартири від 17
вересня 2008 року. Дарувальником
квартири є батько позивача - ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У квартирі зареєстрована з 27 березня 1993
року та проживає ОСОБА_3, дружина
ОСОБА_7

У квартирі також проживає малолітній
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук ОСОБА_3, над
яким Розпорядженням Печерської
районної у м.Києві державної
адміністрації №1261 від 10 жовтня 2005 року
встановлено опіку та призначено
опікуном ОСОБА_3

Мати малолітнього померла в травні 2005
року, батько вироком суду від 17 лютого
2003 року засуджений до довічного
позбавлення волі.

Судом першої інстанції також
установлено, що малолітній ОСОБА_5
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
право членів сім»ї власника на
проживання у житловому приміщенні
залежить від прав самого власника.
Проте, оскільки право власності було
відчужене шляхом дарування, тобто
припинилося, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_3 втратила кореспондоване їй
право на проживання у квартирі, а
відтак підлягає виселенню за вимогою
нового власника, який обмежений у праві
здійснення права власності.

При цьому судом також установлено, що
виселення малолітнього не призведе до
порушення будь-чиїх прав, зокрема
самого малолітнього, оскільки за ним
закріплено право користування
квартирою АДРЕСА_2 згідно із
Розпорядженням Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації №303
від 12 березня 2008 року, яким внесено
відповідні зміни до Розпорядження
Печерської районної у м.Києві
державної адміністрації №1261 від 10
жовтня 2005 року.

З такими висновками колегія суддів
погоджується.

Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК
України, власник має право звернутися
до суду з вимогою про захист порушеного
права будь-яким способом, що є
адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням у
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Як убачається з матеріалів справи,
угоди між відповідачами та позивачем
щодо порядку користування вказаною
квартирою не було.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 Житлового
кодеру Української PCP, а саме: дружина
наймача (власника), їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача (власника) може
бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем
(власником) і ведуть з ним спільне
господарство.

Тобто, ураховуючи вищезазначені норми
матеріального права, право члена сім'ї
власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно. Виникнення права
членів сім'ї власника будинку
(квартири) на користування цим будинком
та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку
(квартири) права власності на це житло,
а відтак припинення права власності
особи на будинок (квартиру) припиняє
право членів її сім'ї на користування
цим житлом.

Тобто, права відповідача на проживання
у квартирі похідні від прав колишнього
власника квартири ОСОБА_7, членом сім'ї
якого була відповідач та за згодою
якого проживала у квартирі. Проте,
новим власником квартири з 2008 року є
ОСОБА_6 і відповідно до ст.391 ЦК України
вона має право вимагати від
відповідача усунути перешкоди у
користуванні її власністю.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що ОСОБА_3 була зареєстрована у
спірній квартирі як член сім»ї
власника відхиляються колегією суддів,
ураховуючи, що власник на власний
розсуд розпорядився належною йому
власністю, а сама по собі реєстрація
особи за певною адресою не є
підтвердженням її права на
користування житлом, оскільки таке
право виникає та може бути
підтверджене на інших підставах, таких
як право власності, сімейні відносини,
оренда і ін.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення прав малолітнього ОСОБА_5
відхиляються колегією суддів, оскільки
установлено, що за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідно до розпорядження
Печерської районної у місті Києві
державної адміністрації від 10 жовтня
2005 року № 1261, із змінами внесеними
розпорядженням від 12 березня 2008 року №
303, закріплене право користування іншим
житлом, а саме: квартирою, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а. с.
12-13).

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
установлено.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Служби у справах
дітей Печерської районної у м.Києві
державної адміністрації, поданою в
інтересах малолітнього ОСОБА_5,
відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м.Києва від 15 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов