Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,
з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,
pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в мiстi Рiвне
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, в якому просить суд в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № НКЛ-2007235 від 19 серпня 2011
стягнення на предмет іпотеки, а саме, на
квартиру № 8, що складається з двох
житлових кімнат, загальною площею 72,9
кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., що
розташована за адресою АДРЕСА_1, шляхом
продажу предмета іпотеки на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
Представник ПАТ «Дельта Банк» Оверчук
О.М. подала суду письмову заяву, в якій,
підтримавши позов у повному обсязі,
просить суд справу розглянути без
присутності представника позивача і не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином.
Заперечення проти позову не подав.
Повідомлення про причини неявки від
відповідача не надійшло.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, оскільки
позовні вимоги є необґрунтованими та
недоведеними.

Судом встановлено, що 19 серпня 2011 року
між Пат «Дельта Банк» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 був
укладений договір кредитної лінії №
НКЛ-2007235 (далі - кредитний договір),
відповідно до якого позивач надав
ОСОБА_4 у тимчасове платне користування
на умовах повернення, строковості,
платності, забезпеченості та цільового
характеру використання грошові кошти у
сумі 164000 грн з кінцевим терміном
повернення заборгованості до 18 серпня
2014 року та зі сплатою за користування
кредитом процентів у розмірі 25,99%
річних (у разі невиконання будь-якого
із визначених кредитним договором
зобов'язань - 30% річних).

На забезпечення виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором, 19
серпня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та
ОСОБА_2, як майновим поручителем, був
укладений іпотечний договір,
відповідно до якого ОСОБА_2 передав у
іпотеку позивачу нерухоме майно, а
самеАДРЕСА_1, що складається з двох
житлових кімнат, загальною площею 72,9
кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., що
розташована за адресою АДРЕСА_1. За
погодженням сторін іпотечного
договору, вартість предмета іпотеки
визначена у сумі 410000 грн.

Відповідно до п.7.1. іпотечного договору
іпотекодержатель набуває право на
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки у випадку, якщо в
момент настання строку (терміну)
виконання зобов'язань, вони не будуть
виконані (виконані неналежним чином) та
у випадку, якщо інформація або
документи, надані іпотекодавцем при
укладенні цього договору, виявляться
недостовірними та/або недійсними, у
випадку невиконання та/або неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором та цим договором, а також у
інших випадках, передбачених кредитним
договором, цим договором та чиним
законодавством України.

В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк»
вказує на те, що в порушення умов
кредитного договору, відповідач свої
зобов'язання належним чином не виконав,
в результаті чого має загальну
заборгованість по сплаті кредиту,
відсотків за користування ним, яка
станом на 09 вересня 2013 року складає
93549,08 грн і складається з:
заборгованості за кредитом у сумі 0,00
грн, заборгованості по процентам у сумі
2451,64 грн, пені за несвоєчасне
повернення кредиту у розмірі 67536,81 грн,
пені за несвоєчасне повернення
процентів у розмірі 18640,63 грн та штрафу
згідно п.9.2. кредитного договору у сумі
4920,00 грн.

Разом з тим, як слідує з позовної заяви
та доданих до неї документів,
відповідач ОСОБА_2 кредитний договір з
позивачем не укладав і кредит не
отримував, а виступив лише майновим
поручителем по кредиту, який був
отриманий ОСОБА_4, а тому твердження про
порушення саме відповідачем умов
кредитного договору та наявність у
нього заборгованості за кредитним
договором є безпідставними і не можуть
братися до уваги.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості за кредитним договором
слідує, що станом на 30 квітня 2013 року
кредит ОСОБА_4 був сплачений повністю, а
заборгованість по процентам становила
лише 2451,64 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що на
час повернення кредитних коштів у
повному обсязі (30 квітня 2013 року)
кінцевий термін повернення кредиту (18
серпня 2014 року) не настав, як не настав
він і на час звернення позивача до суду
з даним позовом та на час ухвалення
рішення по справі. Відомості про
звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду з
позовом до ОСОБА_4, як позичальника, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, позивачем суду не надані.

Відповідно до умов кредитного договору
та вимог ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, у
разі порушення позичальником
зобов'язання щодо повернення чергової
частини кредиту позивач, як
позикодавець, має право вимагати
дострокового повернення частини суми
кредиту, що залишилася, а також сплати
належних процентів.

Разом з тим, як встановлено судом, з
вимогами про дострокове повернення
будь-яких заборгованостей за кредитним
договором позивач не звертався.

Відповідно до визначення термінів,
наведених у ст.1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки.

Згідно ч.5 ст.3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору. Частина 6 цієї ж
статті встановлює, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або у частині, встановленій
іпотечним договором.

Згідно ст.11 Закону України «Про
іпотеку» майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. У разі задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним
зобов'язанням.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень,
наведених у п.41 Постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Оскільки вказане положення закону є
оціночним, то суд має належним чином
його мотивувати, співставити обставини
зі змістом цього поняття, визначитись,
чи не суперечить його застосування
загальному змісту та призначенню
права, яким урегульовано конкретні
відносини (зокрема про право на
першочергове задоволення вимог за
рахунок предмета застави), та врахувати
загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (пункт 6
частини першої статті 3 ЦК).

Враховуючи загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність, та
приймаючи до уваги розмір та структуру
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором № НКЛ-2007235 від 19 серпня 2011
року, вартість іпотечного майна, а
також ту обставину, що строк дії
вказаного кредитного договору ще не
закінчився, суд не вбачає підстав для
задоволення позову, а саме, для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,224,225,226,233,292,294 ЦПК
України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відмовити за недоведеністю та
безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
за письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя:
Куцоконь Ю.П.