Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5251/14
Головуючий у 1-й інстанції: Бойчева Н.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, Давидівська
сільська рада Якимівського району
Запорізької області про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на частку у праві спільної
часткової власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_13 на
рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 16 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом в
обґрунтування якого зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_18,
який являвся співвласником рухомого і
нерухомого майна колишнього КСП
«Південий», і його частка становила 7,29
%. В установленому законом порядку він
прийняв спадщину і через нотаріальну
контору оформив право власності на
земельну ділянку. Проте оформити право
власності на інше майно, що припадає на
майновий пай померлого він не може
через відсутність правовстановлюючих
документів. Посилаючись на те, що
відповідачі як спадкоємці першої черги
на спадщину не претендують, просив про
задоволення позову.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 16 жовтня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_18, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
на частку у розмірі 7,29% у праві спільної
часткової власності на рухоме та
нерухоме майно, яке виділене з майна
колишнього КСП «Південний» (село
Давидівка Якимівського району
Запорізької області) та належить
громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_18,
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_19, ОСОБА_11, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_12, ОСОБА_22, ОСОБА_13, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_23, ОСОБА_17 на підставі
укладеного 05 січня 2002 року Договору про
спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності, який
зареєстрований Давидівською сільською
радою Якимівського району Запорізької
області в Журналі реєстрації договорів
за №4.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про відмову у позові третя особа по
справі ОСОБА_13 зазначає, що судом
першої інстанції порушені спадкові
права дружини померлого ОСОБА_5, яка
фактично прийняла спадщину після
смерті свого чоловіка. Крім того, суд
першої інстанції допустився порушень
норм матеріального права, оскільки при
вирішенні спору застосував норми ЦК
України, який набув чинності 1 січня 2004
року, тоді як спадщина відкрилася у 2002
році і суд мав застосувати норми ЦК
УРСР 1993 року.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_18 -батько позивача, після смерті
якого залишилася спадщина у вигляді
земельної ділянки
сільськогосподарського виробництва і
право на частку у розмірі 7,29% у
спільному рухомому і нерухомому майні,
яке виділене з майна колишнього КСП
«Південний» (Запорізька область.
Якимівський район, село Давидівка) та
передане групі громадян в кількості 19
осіб (третіх осіб у справі) на підставі
укладеного 05.01.2002 року Договору про
спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності. До
зазначеного Договору додається
перелік майна, виділеного з пайового
фонду в спільну часткову власність
(Додаток № 2) та список співвласників
майна з вказанням розміру часток у
майновому комплексі (Додаток № 3),
згідно з яким ОСОБА_18 належить частка у
розмірі 7,29%, вартістю 12 978,00 грн. (а.с.8,
15-19, 27).

Спадкоємцями першої черги відповідно
до ст. 529 ЦК України крім позивача
ОСОБА_3 являлися відповідачі по справі
дружина померлого ОСОБА_5 і діти ОСОБА_6,
ОСОБА_4, які на спадщину не претендують,
про що подали відповідні заяви до
Якимівської державної нотаріальної
контори (а.с.30-34).

13 квітня 2006 року Якимівська державна
нотаріальна контора видала позивачеві
ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину,
що складається із земельної ділянки,
на цілу частку майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_18 (а.с.28).

У видачі свідоцтва про право на
спадщину на інше спадкове майно
спадкоємцеві відмовлено через
відсутність право установчих
документів (а.с.9).

Оскільки ОСОБА_3 є спадкоємцем всіх
прав та обов'язків померлого ОСОБА_18,
ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 529, 548 ч.2 ЦК
УРСР також успадкував частку у розмірі
7,29%, яка належала ОСОБА_18 у праві
спільної часткової власності на майно
за Договором про спільне володіння,
користування і розпорядження майном
від 05.01.2002 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 і визнаючи
за ним право на спадщину на частку
майна після смерті батька, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
являється єдиним спадкоємцем за
законом першої черги на спадщину,
оскільки інші спадкоємці відмовилися
від належних їм прав.

Дійшовши правильного висновку про те,
що позивач набув право на спадщину
після смерті свого батька, суд першої
інстанції помилково застосував до
спірних правовідносин правила книги
шостої ЦК України.

Проте, згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України цей
Кодекс застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Правила книги шостої ЦК
України застосовуються також до
спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Тобто відносини спадкування
регулюються за правилами ЦК України,
якщо спадщина відкрилася не раніше 1
січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила ЦУ УРСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до набрання
чинності ЦК України і строк її
прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
цим Кодексом.

Даний висновок знайшов своє
відображення й у роз'ясненнях,
викладених у п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» .

Вказана помилка у застосуванні норми
матеріального права не призвела до
неправильного вирішення спору і не
може бути підставою для скасування
судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції
спадкових прав відповідача ОСОБА_5
являються неспроможними. Як вбачається
із матеріалів справи ОСОБА_5 від свого
права на спадщину відмовилася,
продавши до нотаріальної контори
відповідну заяву (а.с.31-32).

Крім того, судове рішення відповідач
ОСОБА_5 не оскаржила і третю особу
апелянт ОСОБА_13 не уповноважувала на
судовий захист своїх спадкових прав.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи, що мають для неї
значення, висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами судом
визначений правильно.

Оскаржуваним судовим рішенням права
третьої особи апелянта ОСОБА_13 не
порушені, оскільки останній не входить
в коло спадкоємців ОСОБА_18, перехід
права власності до спадкоємця
померлого співвласника майна не
впливає на розмір частки інших
співвласників, в тому числі і на розмір
частки апелянта.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстави для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин апеляційна скарга
відповідно до ст.308 ЦПК України
підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_13 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 16 жовтня 2014
року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: