Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу, у складі головуючого судді -
КУЛІГІНОЇ Т.Д., при секретарі - ХАРЧЕНКО
Є.А., представника позивача, адвоката -
ОСОБА_2, представника відповідача,
адвоката - ОСОБА_3, за участю
представників третіх осіб без
самостійних вимог щодо предмету спору
- ГРАБАРЧУК О.М., ПИЛИПЕНКО Ю.М.,
прокурора прокуратури Жовтневого
району м. Кривого Рогу - ЛЕТЮЧОЇ К.А.,
ПЛЮЩАКОВОЇ Л.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кривому Розі цивільну справу
за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті
особи, що не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору: Служба у
справах дітей Жовтневої районної у
місті ради м. Кривого Рогу, Служба у
справах дітей Дзержинської районної у
місті ради м. Кривого Рогу, про
визначення місця проживання дитини, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_8 звернулась з позовом
до відповідача ОСОБА_9, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Служба у справах дітей
Жовтневої районної у місті ради м.
Кривого Рогу, Служба у справах дітей
Дзержинської районної у місті ради м.
Кривого Рогу, про визначення місця
проживання дитини, який доповнила, та
згідно якого просила суд визначити
місце проживання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з нею - ОСОБА_8, відібрати малолітню
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_9
та повернути її за місцем проживання
матері дитини ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_9, в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_8 не
визнав, посилаючись на те, що він не
викрадав дочку, але відмовляє ОСОБА_8 у
спілкуванні з дитиною, яка проживає з
серпня 2012 року. До теперішнього часу
позивачка про доньку навіть не
згадувала і сама з нею не бажала
спілкуватись. Під час сумісного життя
ОСОБА_8 вживала спиртні напої, в сім'ї
влаштовувала скандали, виражалась
нецензурною лайкою, розбивала меблі,
телевізор і все, що їй попадалось під
руку, била дитину. Дитина її боїться,
кричить та плаче. Неадекватна
поведінка ОСОБА_8 відбувалась на очах
дитини, яка налякана до теперішнього
часу ОСОБА_8 В серпні 2012 року ОСОБА_8
сама виштовхнула дитину з квартири,
сказавши, щоб відповідач її забирав,
вона їй не потрібна. Така поведінка
позивачки була на протязі всього
сумісного проживання, вона розбивала
речі та майно, а відповідач знову
купував нові і заради дитини терпів від
неї такі вибрики. Починаючи з серпня 2012
року ОСОБА_8 нікуди не зверталась з
приводу начебто, крадіжки дитини і сама
не спілкувалась з донькою. Він вважає,
що виховання дитини неможна довіряти
ОСОБА_8, через її неадекватну поведінку.
ОСОБА_8 ніколи не працювала і
матеріально утримувати дитину не
зможе. Донька проживає з відповідачем,
в квартирі, де він зареєстрований, в
Дзержинському районі. Для дитини
створені всі необхідні умови для
виховання та розвитку.

Представник третьої особи без
самостійних вимог: Служба у справах
дітей Жовтневої районної у місті
Кривому Розі ради Грабарчук О.М.
позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
визначення місця проживання дитини
підтримала в повному обсязі, з
посиланням на висновок комісії з
питань захисту прав дитини Жовтневої
районної і місті ради м. Кривого Рогу.

Представник третьої особи без
самостійних вимог: Служба у справах
дітей Дзержинської районної у місті
Кривому Розі ради, Пилипенко Ю.М.
позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
визначення місця проживання дитини
підтримала в повному обсязі, з
посиланням на висновок комісії з
питань захисту прав дитини
Дзержинської районної і місті ради м.
Кривого Рогу.

Прокурори, які приймали участь в
судовому засіданні - Летюча К.А. та
Плющакова Л.М., одностайно підтримали
позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
визначення місця проживання дитини.

Дослідивши надані суду письмові
докази, вислухавши представника
позивача, та з урахуванням письмового
заперечення відповідач, та думки
третьої особи без самостійних вимог,
суд прийшов до висновку про те, що позов
ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті особи без
самостійних вимог: Служба у справах
дітей Жовтневої районної у місті
Кривому Розі ради, Служба у справах
дітей Дзержинської районної у місті
Кривому Роті, про визначення місця
проживання дитини - підлягає
задоволенню частково, за наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_9
знаходилися в зареєстрованому шлюбі з
05.09.2009 року.

За рішенням Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 28.08.2013 року шлюб,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було
розірвано, що підтверджено копією
судового рішення, яке набрало законної
чинності 08.09.2013 року.

Крім цього, звертаючись до суду з
позовом про розірвання шлюбу 02.08.2013
року (вх..№ 21084), відповідач ОСОБА_9
особисто зазначав, що спір про місце
проживання дитини не виникає, що
спростовує його пояснення в судовому
засіданні про те, що дитини проживає з
ним з серпня 2012 року.

Від шлюбу сторони мають доньку -
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 10.10.2010 року виданого
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Криворізького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, відповідно
до актового запису №877.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка має також і
сина від першого шлюбу, який станом на
теперішній час проживає разом з нею.

За рішенням Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 16.03.2012 року на
користь позивачки стягнуто з
відповідача на утримання доньки
аліменти, та встановлено факт
проживання дитини з матір'ю, під час
розгляду справи про розірвання шлюбу
питання про визначення місця
проживання дитини не ставилось.

Крім того, встановлено, що дочка
позивачки відвідувала дитячий садок до
01.07.2013 року, що також спростовує
твердження відповідача, що дитина
мешкає за його постійним місцем
проживання з серпня 2012 року.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_9 зазначив, що дитина проживає в
ним з серпня 2012 року, але відповідно до
листа від 27.08.2013 року Жовтневого РВ
Криворізького МУ УМВС України в
Дніпропетровській області зазначено,
що в ході перевірки проведеної за
заявою позивачки від 20.06.2013 року, дитина
проживає з батьком з 14.07.2013 року.

Цим письмовим доказом також
спростовується твердження
відповідача, що з приводу викрадення
дитини позивачка нікуди не зверталась.

Однак, в судовому засіданні
встановлено, що з даного приводу
позивачка зверталась у службу у
справах дітей Дзержинської та
Жовтневої районної у місті Кривому
Розі ради.

Таким чином, суд вважає, що місце
постійного проживання малолітньої
дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 16.03.2012 року було встановлено
офіційно: АДРЕСА_1.

Разом з тим, в судовому засіданні
знайшов своє підтвердження той факт, що
відповідач ОСОБА_9 в липні 2013 року
викрав доньку та утримує її у себе,
відмовляючи позивачці у спілкуванні із
нею та не повертаючи її матері.

На теперішній час позивачка продовжує
отримувати від відповідача аліменти,
про що пояснили в судовому засіданні як
позивач так і відповідач.

До матеріалів цивільної справи
позивачкою ОСОБА_8 надано письмові
підтвердження по те, що позивачка
ОСОБА_8 не вживає алкоголю та
наркотичних препаратів, піклується про
дитину та завжди доглядає її, працює,
маючи можливість утримувати свою
дитину, яка завжди є під її наглядом.

Позивачка ОСОБА_8 працює продавцем
продовольчих товарів в ПП ОСОБА_11, та
постійний заробіток, що спростовує
пояснення відповідача про те, що ОСОБА_8
не працює, та не належним чином
ставиться до виховання дитини.

Згідно акту обстеження умов
проживання та акту про проживання
встановлено, що позивачка та її дочка
мешкали спільно за адресою: АДРЕСА_1, і
дана квартира належить позивачці на
праві приватної власності, що
підтверджується відповідними
документами.

Згідно побутових та виробничих
характеристик позивачка та відповідач
характеризуються позитивно.

Згідно характеристики наданої
завідуючою ККДНЗ №320, який знаходиться
на території району, де мешкає її мати;
позивачка характеризується як
відповідальна та уважна мати, яка
сумлінно виконувала свої материнські
обов'язки.

Відповідно до висновку комісії з
питань захисту прав дитини Жовтневої
районної і місті ради м. Кривого Рогу -
комісія з питань захисту прав дитини
вважає за доцільне визначити місце
проживання малолітньої дитини ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_8, за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку комісії з
питань захисту прав дитини
Дзержинської районної і місті ради м.
Кривого Рогу - комісія з питань захисту
прав дитини вважає за доцільне
визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_8, за
адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні також
встановлено, що відповідач ОСОБА_9
звертався до

Частиною першою статті 162 Сімейного
кодексу України визначено, що якщо
один з батьків або інша особа
самочинно, без згоди другого з батьків
чи інших осіб, з якими на підставі
закону або рішення суду проживала
малолітня дитина, або дитячого закладу
(установи), в якому за рішенням органу
опіки та піклування або суду проживала
дитина, змінить її місце проживання, у
тому числі способом її викрадення, суд
за позовом заінтересованої особи має
право негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
місцем проживання.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати і батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу
України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно.

Якщо мати та батько, проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина,
згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу
України, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо, про те, з ким із них
залишаються проживати діти, суд,
виходячи з рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
повинен ухвалити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд ураховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально - побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, зокрема, у принципі 6,
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Твердження відповідача про неналежне
виконання позивачкою своїх
материнських обов'язків протирічать
письмовим доказам наданим до
матеріалів справи, та не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

В порушення вимог ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України,
відповідач не надав суду докази про
існування виняткових обставин, які
могли б стати підставами для
розлучення малолітньої дитини з
матір'ю.

Частиною першою статті 162 Сімейного
кодексу визначено, що якщо один з
батьків або інша особа самочинно, без
згоди другого з батьків чи інших осіб, з
якими на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, або
дитячого закладу (установи), в якому за
рішенням органу опіки та піклування
або суду проживала дитина, змінить її
місце проживання, у тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
місцем проживання.

Приймаючи рішення, суд виходить з
того, що відповідач ОСОБА_9 самовільно
змінив місце проживання малолітньої
дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
відповідно до закону проживала з
позивачкою, та згоди на проживання її з
батьком не давала, і таким чином,
продемонстрував очевидні дії,
направлені на визначення місця
проживання дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, в
їх сукупності, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Служба у справах дітей
Жовтневої районної у місті ради м.
Кривого Рогу, Служба у справах дітей
Дзержинської районної у місті ради м.
Кривого Рогу, про визначення місця
проживання дитини підлягають
задоволенню частково, а саме, слід
визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
позивачкою - ОСОБА_8 та повернути
малолітню ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем її постійного проживання за
адресою: АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 162 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 79, 212, 214, 215,
218 Цивільно-процесуального Кодексу
України суд, -

В И Р
I Ш И В :

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Служба у справах дітей
Жовтневої районної у місті ради м.
Кривого Рогу, Служба у справах дітей
Дзержинської районної у місті ради м.
Кривого Рогу, про визначення місця
проживання дитини - задовольнити
частково.

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з її матір'ю - ОСОБА_8, за
місцем її постійного проживання за
адресою: АДРЕСА_2.

Повернути малолітню дитину ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до місяця проживання її
матері ОСОБА_8, за місцем її постійного
проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржена в
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
міста Кривого Рогу протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КУЛІГІНА Т.Д.