Провадження №2/761/7974/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

24 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової
І.В.,

при секретарі - Вітріщаку
Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Зангас-НГС» про стягнення заробітної
плати за фактично відпрацьований час,
компенсації за невикористану
відпустку, вихідної допомоги та
середньої заробітної плати за час
затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В
И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Зангас-НГС» (надалі - відповідач), у
якому просив стягнути з відповідача на
його користь нараховану, але не
виплачену заробітну плату за фактично
відпрацьований час, компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну
допомогу на загальну суму 17 067,12 грн., а
також середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати у
сумі 1 125 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01
червня 2005 року ОСОБА_1 був прийнятий на
посаду керівника представництва у
спільному Українсько-російському
підприємстві акціонерне товариство
закритого типу «Зангас-НГС», яке 23
березня 2011 року перейменоване в
Приватне акціонерне товариство
«Зангас-НГС». З 01 листопада 2005 року
позивача було переведено на посаду
начальника виробничої дільниці № 4. 21
квітня 2009 року у зв'язку зі скороченням
штату ОСОБА_1 було звільнено на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 23
березня 2010 року позивач знову був
прийнятий на роботу до відповідача на
посаду начальника виробничої дільниці
№ 4. 23 липня 2014 року ОСОБА_1 було
звільнено із займаної посади на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. На день
звільнення з роботи відповідач
нарахував позивачеві 17 067,12 грн.
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати за фактично
відпрацьований час, компенсації за
невикористану відпустку, вихідної
допомоги, але фактично кошти виплачені
не були, на підставі чого позивач
звернувся з позовом до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду подав заяву, у якій позов
підтримав у повному обсязі та просив
його задовольнити, посилаючись на
доводи, викладені у позовній заяві.
Проти заочного розгляду справи не
заперечував.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений судом належним
чином (а.с. 16, 20).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача на
підставі наявних в справі доказів,
ухваливши заочне рішення, отримавши на
це згоду позивача.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги є такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1
серії НОМЕР_1, останній 01 червня 2005 року
прийнятий на посаду керівника
представництва у спільному
Українсько-російському підприємстві
акціонерне товариство закритого типу
«Зангас-НГС» (23 березня 2011 року
перейменоване в Приватне акціонерне
товариство «Зангас-НГС») у
відповідності до наказу № 320-к від 31
травня 2005 року.

З 01 листопада 2005 року позивача було
переведено на посаду начальника
виробничої дільниці № 4 згідно наказу
№ 541-к від 26 жовтня 2005 року.

Наказом № 85-к від 16 квітня 2009 року з 21
квітня 2009 року у зв'язку зі скороченням
штату ОСОБА_1 було звільнено на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

23 березня 2010 року позивача прийнято на
посаду начальника виробничої дільниці
№ 4 у Закритому акціонерному
товаристві «Зангас-НГС» (наказ № 25-к
від 23 березня 2010 року).

23 березня 2011 року Закрите акціонерне
товариство «Зангас-НГС» перейменоване
в Приватне акціонерне товариство
«Зангас-НГС».

Згідно наказу № 224-к від 23 липня 2014 року
ОСОБА_1 звільнений з займаної посади у
зв'язку зі скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно Довідки про нараховані суми, що
належать працівникові при звільненні
№ 02/236 від 23 липня 2014 року ОСОБА_1
нараховано заробітну плату за фактично
відпрацьований час - 4 713,72 грн.,
компенсацію за невикористану
відпустку - 263,68 грн., вихідну допомогу -
15 414,08, а всього - 20 391,48 грн. З
урахуванням утримань на загальну суму 3
324,36 грн., при звільненні позивачеві
належить до сплати 17 067,12 грн.

Як зазначив представник позивача у
судовому засіданні, зазначені грошові
кошти відповідачем не були виплачені.

Факт цього підтверджується, зокрема,
тим, що відповідач не використав свого
права на подачу письмових заперечень
проти позову та не з`явився у судове
засідання для спростування викладених
у позові обставин.

Статтею 47 ч.1 КЗпП України передбачено,
що власник або уповноважений ним орган
зобов`язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст.116
цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації провадиться в
день звільнення.

Таким чином, у відповідності до Довідки
№02/236 від 23 липня 2014 року, відповідач
зобов'язаний виплатити ОСОБА_1
заробітну плату за фактично
відпрацьований час, компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну
допомогу з урахуванням утримань на
загальну суму 17 067,12 грн.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
(ч.1 ст.117 КЗпП України).

Середній заробіток розраховується
відповідно до Постанови кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати».

Відповідно до п.2 зазначеної Постанови
середня заробітна плата обчислюється
виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов`язана виплата.

У відповідності до вказаної Постанови
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а випадках,
передбачених чинним законодавством,
календарних днів, які мають бути
оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна
плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьованих протягом двох місяців
робочі (календарні_ дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Таким чином, середньоденна заробітна
плата позивача складає: 1 200 грн.
(нарахована заробітна плата за останні
два місяці) / 16 (кількість фактично
відпрацьованих днів протягом останніх
двох місяців роботи) = 75 грн.
(середньоденна заробітна плата).

Станом на 18 вересня 2014 року середній
заробіток позивача за час затримки у
виплаті належних йому сум складає 75
(середньоденна заробітна плата) * 15
(кількість робочих днів за період з 23
липня 2014 року по 18 вересня 2014 року) = 1 125
грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 159, 208, 209, 212,
213-215, 222, 223, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Зангас-НГС»
про стягнення заробітної плати за
фактично відпрацьований час,
компенсації за невикористану
відпустку, вихідної допомоги та
середньої заробітної плати за час
затримки розрахунку при звільненні -
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Зангас-НГС» на користь
ОСОБА_1 суму нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати за
фактично відпрацьований час,
компенсації за невикористану
відпустку, вихідної допомоги на
загальну суму 17 067,12 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Зангас-НГС» на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати у
сумі 1 125 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Зангас-НГС» в дохід
держави суму судового збору у розмірі
243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення заробітної плати,
але не більше, чим за один місяць.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: