Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції Малинников
Доповідач Волошина В.М.
02 грудня 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду міста Києва
Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
«Просто-страхування» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої колісним транспортним
Заслухавши доповідь судді
Волошиної В.М., перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
27 травня 2014 р. позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, третя особа
Приватне акціонерне товариство
«Просто-страхування» про
відшкодування майнової та моральної
дорожнього-транспортною пригодою.
Свої позовні вимоги обгрутовувала
тим, що 27.09.2013 о 21 год. 10 хв. відповідач
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Mitsubishi»,
державний номерний знак НОМЕР_4, по вул.
Дегтярівській в м. Києві, не врахував
дорожню обстановку, не вибрав безпечну
швидкість руху, не впорався із
керуванням та здійснив наїзд на
бардюрний камінь, після чого сталось
зіткнення з приналежним позивачу
автомобілем Ford Scorpio, державний номерний
знак НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_3, що призвело до пошкоджень
транспортних засобів та матеріальних
збитків. Тому позивач просила суд
стягнути з відповідача в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 26 374
грн., як збитки, вчинені пошкодженням
автомобіля, а також витрати на
проведення товарознавчого дослідження
1600 грн. згідно квитанції №224259 від
04.10.2013, за надання правових послугу 1 400
грн. згідно квитанції №224360 від 10.10.2013.
Окрім того, просила стягнути в рахунок
відшкодування моральної шкоди 6 090 грн.,
посилаючись на душевні страждання, які
дорожньо-транспортною пригодою.
Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 вересня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне
акціонерне товариство
«ПРОСТО-страхування» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди завданої колісним транспортним
засобом відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду
ОСОБА_1 подала на нього апеляційну
скаргу, посилаючись на його
незаконність та необгрунтованість,
порушення норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні. Просила рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 305 ЦПК
України апеляційний суд відкладає
розгляд справи в разі неявки у судове
засідання особи, яка бере участь у
справі, щодо якої немає відомостей про
вручення їй судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Позивач та 3-я особа в судове
засідання апеляційного суду не
з'явилися двічі, про день та час
розгляду справи повідомлялися
належним чином, причину неявки суду не
повідомили, тому колегія суддів у
відповідності до вимог ст. 305 ЦПК
України вважає за можливе розглядати
справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Положенням п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За змістом ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ОСОБА_1 матеріальної шкоди, яка
становить різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою у
розмірі 23 374,04 грн., а також понесені
витрати на проведення товарознавчого
дослідження 1600 грн., за надання
правових послугу 1 400 грн. та
моральної шкоди 6 090 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що правові
підстави для задоволення позову
відсутні.

Проте, з такими висновками суду
повністю погодитися не можна виходячи
з наступного.

Рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим (ст.213 ЦПК
України).

Згідно правил ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; 6)
як розподілити між сторонами судові
витрати.

Зазначеним вимогам судове рішення
не відповідає; при його ухваленні суд
першої інстанції порушив норми як
процесуального, так і матеріального
права.

Як вбачається із матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
27 вересня 2013 року о 21 год. 10 хв. сталась
ДТП за участю відповідача ОСОБА_2 який
керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний
номерний знак НОМЕР_4, по вул.
Дегтярівській в м. Києві, не
врахував дорожню обстановку, не вибрав
безпечну швидкість руху, не впорався із
керуванням та здійснив наїзд на
бордюрний камінь, після чого сталось
зіткнення з належним позивачу
автомобілем Ford Scorpioдержавний номерний
знак НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_3. Внаслідок ДТП автомобіль Ford
Scorpio державний номерний НОМЕР_1, зазнав
матеріального збитку.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва відповідача
ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, ч. І ст.130 КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 2 550 грн. 00 коп.,
на користь держави.

Положенням статті З Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) визначено, що
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 6 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
визначено, що страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час дорожньо-
транспортної пригоди, яка сталася за
участю забезпеченого транспортного
засобу і внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована за договором.

Згідно полісу №АС/7953009
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів автомобіль «Mitsubishi»,державний
реєстраційний номер НОМЕР_4, яким
керував відповідач та скоїв ДТП, 26.09.2013
застрахувала цивільно-правову
відповідальність у ПАТ «Просто
страхування» ОСОБА_4 - власник
автомобіля.

Відповідно до ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» № 1961-IV
для отримання страхового
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування, подає страховику
відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було здійснено всі
необхідні дії, визначені положеннями
вказаної статті закону.

Відповідно до п. 36.2. статті 36
вищеназваного Закону страховик
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
та виплатити його.

Судом встановлено, що позивач
подала відповідні документи до
Приватного акціонерного товариства
«Просто-страхування» - третьої особи
по справі, де було застраховано
автомобіль, яким керував ОСОБА_2 та
отримала страхове відшкодування у
розмірі 9787,79 грн. за мінусом франшизи
відносно якої позовні вимоги
позивачем не були заявлені.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України
встановлює, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до Звіту № 9842 з оцінки
транспортного засобу від 11 жовтня 2013
року вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу Ford Scorpio
державний номерний знак НОМЕР_1
становить 77 065,64 гривень.

Вартість транспортного засобу Ford
Scorpio, державний номер НОМЕР_1 до ДТП
становила 33 890,62 гривень.

Відповідно Звіту № 10201-залишкова
вартість придатних залишків
транспортного засобу Ford Scorpio державний
номер НОМЕР_1 становить 22 451,27 грн.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону
України " Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю майну третьої особи.

Транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт
технічно неможливим чи економічно
необгрунтованим та власник
транспортної засобу згоден з визнанням
його фізично знищеним. Ремонт
вважається економічно
необгрунтованим, якщо передбачені
згідно з експертизою проведеною
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо власник транспортного
засобу не згоден з визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати по евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб визнано
фізично знищеним, відшкодування шкоди;
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу дорожньо-транспортної пригоди
та витратам по евакуації транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди. Право на залишки
транспортного засобу отримує
страховик чи МТСБУ п.п.30.1., 30.2., 30.3. ст. 30
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземні
транспортних засобів ".

Позивач погодилася із визначеною
сумою страхового відшкодування у 9787,79
грн., а пошкоджений автомобіль
залишила у себе, тому ПАТ «Просто
страхування» законно та обгрутовано
відшкодувало заподіяну шкоду у розмірі
різниці між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди .

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Обов'язок відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
покладено на володільця джерела
підвищеної небезпеки, тобто особу, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Підставами відшкодування шкоди
за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б)
протиправна дія заподіювача шкоди; в)
наявність причинного зв'язку між
протиправною дією та шкодою. Вина
заподіювача шкоди не вимагається.
Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає й за
випадкове її завдання (незалежно від
вини).

Проте, цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами відповідача ОСОБА_2 (винної
особи в ДТП) була застрахована у
Приватному акціонерному товаристві «
Просто страхування » відповідно до
полісу №АС/7953009 і ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну становив 50 000 грн. Позивач
звертаючись до страхового товариства
сама визначила спосіб щодо
відшкодування страхової суми, що не
суперечить вимогам закону та отримала
9787,79 грн. в межах ліміту страхового
полісу. За таких обставин, відповідач
не несе матеріальної відповідальності
за шкоду спричинену 3-м особам, якщо
вона відповідає ліміту страхової суми.

Розглядаючи спір суд першої
інстанції в межах доводів позову повно
і всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку зібраним по справі
доказам, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює і у відповідності з
вимогами закону прийшов до
правильного висновку про те, що позовні
вимоги в частині відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 26 374 грн.
недостатньої для ремонту автомобіля у
відповідності до вимог ст. 1194 ЦК
України не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не
може погодитися із висновком суду щодо
відмови у задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди
дивлячись на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншими ушкодженнями здоров'я; у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України
встановлено, що моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, не можна
визнати рішення суду законним та
обгрунтованим в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Зваживши на наведене, та
враховуючи характер завданих
моральних страждань і первісні вимоги
позивача щодо розміру моральної шкоди,
судова колегія вважає , що розмір
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню з відповідача на
користь позивача слід визначити у
розмірі 1000 грн. А тому, рішення суду в
частині позовних вимог про стягнення
моральної шкоди підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Визначаючи розмір моральної
шкоди та покладаючи обов'язок по його
відшкодуванню у розмірі 1000 грн. на
відповідача, колегія суддів враховує
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, даних у п.9 постанови „ Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної / немайнової /
шкоди", згідно з якими розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації.

Судом також враховується, що
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини відповідача, який перебував в
стані алкогольного сп'яніння, про що
свідчить постанова про притягнення
його до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати
присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути витрати на
оплату судового збору у розмірі 243,60
грн.

В іншій частині рішення суду є
законним та обгрунтованим і правових
підстав до його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313,
314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 вересня 2014
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення. Позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
та 243,60 грн. витрати по сплаті судового
збору.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: