Справа №717/1695/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Кельменецький
районний суд Чернівецької області в
складі:

головуючого - судді:
Туржанського В.В.

при секретарі:
Дворському А.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кельменці
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" подало до
Кельменецького районного суду позовну
заяву у якій просить стягнути з
відповідача - ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк" заборгованість у розмірі
83683,01 (Долар США), що за курсом 13,52
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 23.09.2014 року
складає 1131394 гривні 24 копійки за
кредитним договором № CVKWGA від
02.09.2008 року. Стягнути з відповідачки
судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася будучи належним
чином повідомленою про час і місце
розгляду справи.

Представник позивача Бабічук А.С. до
суду не з'явилася та надіслала заяву у
якій просить розглянути справу без її
присутності, позовні вимоги підтримує
повністю, не заперечує щодо винесення
заочного рішення по справі.

Суд визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутності
відповідачки на підставі наявних у
справі доказів.

Судом досліджено наступні докази:
розрахунок заборгованості за
договором №CVKWGA від 02.09.2008 року
укладеним між ПриватБанком та клієнтом
ОСОБА_1 станом на 23.09.2014 року, копія
кредитного договору №CVKWGA від
02.09.2008 року, копія додатку №1 до
кредитного договору №CVKWGA від
02.09.2008 року, копія додатку №2 до
кредитного договору №CVKWGA від
02.09.2008 року.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
„ПриватБанк", яке в подальшому
реорганізоване в публічне акціонерне
товариство комерційний банк
„ПриватБанк" та відповідачкою ОСОБА_1
02.09.2008 року був укладений кредитний
договір №CVKWGA. Згідно даного
договору відповідачка ОСОБА_1 отримала
кредит в розмірі 23472,65 доларів США зі
сплатою відсотків у розмірі 1,25 % на
місця на суму залишку заборгованості
за кредитом, винагороди на надання
фінансового інструменту у розмірі 3%
від суми наданого кредиту у момент на
дання кредиту, винагороди за
резервування ресурсів у розмірі 4,08 %
річних від суми зарезервованих
ресурсів, з кінцевим терміном
повернення 02.09.2018 року. Отже, між
позивачем та відповідачкою відповідно
до ст. 1046 Цивільного кодексу України
склалися зобов'язальні правовідносини
з приводу позики грошей, тобто грошові
зобов'язання. Згідно даного договору
відповідачка зобов'язалася щомісячно,
в числа вказані у додатку до кредитного
договору, тобто в період з 20 по 24 число
кожного місяця, сплачувати відповідні
платежі за цим договором в загальній
сумі 394,14 доларів США.

В порушення умов договору відповідачка
не своєчасно сплачувала необхідні
платежі.

У зв'язку з цим утворилася прострочена
заборгованість.

Згідно п.5.3 договору при порушенні
позичальником строків платежів за будь
- яким з грошових зобов'язань ,
передбачених даним договором більш ніж
на 30 днів , позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 250
гривень +5% від суми позову.

Згідно п.8.4 договору при порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту , позичальник сплачує банку
пеню у розмірі 0,15 % від суми
простроченої заборгованості по
кредиту за кожний день прострочки, але
не менше 1 гривні.

Таким чином, станом на 23.09.2014 року
відповідачка ОСОБА_1 не виконала в
повному обсязі свої зобов'язання за
кредитним договором, щодо оплати
частки боргу у встановлений договором
строк та не повернула позивачу
основний борг в сумі 21074,38 доларів США, а
також не сплатила відсотки в сумі 15050,78
доларів США, та комісію (винагороду за
резервування ресурсів) в сумі 3945,90
доларів США.

Відповідно до умов договору
відповідачу нараховані штрафи: 18,49
доларів США штрафу (фіксована частина),
3984,02 доларів штраф (процентна складова)
та пеня за несвоєчасність виконанням
зобов'язань за договором в сумі 39609,46
доларів США.

Вказані обставини стверджуються
дослідженими судом доказами.

У справі немає будь-яких фактичних
даних про те, що відповідачка ОСОБА_1
своєчасно виконала своє грошове
зобов'язання за вказаним вище
договором і не порушувала умов
договору, а відповідачка не надала
відповідно до ст. 60 ЦПК України суду
доказів, які б підтвердили ту
обставину, що вона повернула позивачу
борг за кредитним договором.

Таким чином, між сторонами склалися
правовідносини з приводу укладення та
виконання вимог кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1050 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Згідно ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Проте,
відповідачка в порушення умов
договору, який згідно ст. 629 Цивільного
кодексу України є обов'язковим до
виконання, в порушення ст. 525 Цивільного
кодексу України односторонньо
відмовилася від своїх зобов'язань за
цим договором, порушила свої
зобов'язання по поверненню суми позики
за цим договором. Згідно ст. 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив
зобов'язання якщо він не виконав його у
строк встановлений договором.

Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Разом з тим, положення частини третьої
статті 551 ЦК України про зменшення
розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка.

Відповідачка не просили суд зменшити
розмір неустойки.

Таким чином, суд не вважає за можливе
зменшити розмір неустойки, нарахованої
позивачем.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей,
штраф є відповідальністю, яка залежить
лише від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання й у
часі визначається з настанням однієї з
подій як невиконання або неналежне
виконання зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами
неустойки як засобу юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій.

Штраф має разовий характер, тобто
вичерпується з настанням самого факту
порушення зобов'язання.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Правова природа пені така, що строк
позовної давності щодо її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожень
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Згідно ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі. Позовна давність, встановлена
законом, не може бути лише скорочена за
домовленістю сторін.

Згідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Разом з тим, відповідачка до суду не
з'явилася і відповідної заяви до суду
не подала.

Вказані вище обставини стверджується
взаємним зв'язком доказів, досліджених
судом у їх сукупності. Дані докази є
належними та допустимими.

Враховуючи викладене вище суд вважає,
що позовну заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості слід
задовольнити частково і з
відповідачки слід стягнути на користь
позивача борг в сумі 83664,52 долара США.
Зокрема основний борг в сумі 21074,38
долара США, заборгованість по
відсотках в сумі 15050,75 доларів США,
комісію (винагороду за резервування
ресурсів) в сумі 3945,9 доларів США, пеню в
сумі 39609,46 доларів США, штрафи: 250
гривень штрафу (фіксована частина), та
3984,02 штраф (процентна складова).

При цьому суд враховує, що згідно умов
договору між сторонами, розмір штрафу
в фіксованій частині визначено в сумі
250 гривень, а не 18,49 доларів США як
зазначено у позовній заяві.

Суд вважає, що з відповідачки на
користь позивача слід стягнути 3653
гривні 92 копійки в рахунок
відшкодування витрат понесених по
сплаті судового збору пропорційно до
задоволених позовних вимог.

Офіційний курс гривні щодо долара США
станом до 14 години 27 листопада 2014 року
становить 1497,3062 гривень за 100 доларів
США.

Згідно до ст. 533 ЦК України грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу.

Таким чином 83664,52 долара США складає
1252714 гривень 05 копійок.

На підставі ст. ст.ст. 11, 16, 526, 530, 533, 1046,
1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 3,
8, 10, 15, 79, 80, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" 1252964 (один мільйон
двісті п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот
шістдесят чотири) гривні 5 (п'ять)
копійок в рахунок стягнення
заборгованості за кредитним договором
№CVKWGA від 02.09.2008 року за період
по 23 вересня 2014 року, пені та штрафів і
3653 (три тисячі шістсот п'ятдесят три)
гривні 92 (дев'яносто дві) копійки в
рахунок відшкодування витрат
понесених на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Чернівецької
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Кельменецький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Це заочне рішення може бути
переглянуте Кельменецьким районним
судом Чернівецької області за
письмовою заявою відповідачки. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: