печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9677/13-ц
У Х В А Л А

11 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С.В.,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця у цивільній
справі № 757/9677/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Спеціалізоване управління
протизсувних підземних робіт» про
стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 23.05.2013 року
позов ОСОБА_1 до ПАТ «Спеціалізоване
управління протизсувних підземних
робіт» задоволено, стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_1 суму у
розмірі 24743,77 грн.

За вказаним рішенням суду видано
виконавчий лист, який перебуває на
виконанні ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві.

12.02.2014 р. ОСОБА_1 подала до суду скаргу в
якій просить визнати незаконною
постанову державного виконавця ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві від 28.01.2014 у
виконавчому проваджені № 3866657 про
закінчення виконавчого провадження й
припинення чинності арешту майна
боржника.

Доводи скарги ОСОБА_1 полягають в
площинні того, що державний виконавець
помилково пов'язує обставину
надходження заяви Голови
ліквідаційної комісії боржника від
27.01.2014 продобровільну ліквідацію та
обрання ліквідаційної комісії як
підставу для закінчення виконавчого
провадження й скасування чинності
арешту майна боржника в зв'язку із
банкрутством боржника, оскільки
процедура банкрутства регулюється
спеціальним Законом «Про відновлення
пратоспроможності боржника й визнання
його банкрутом».

У постанові про закінчення виконавчого
провадження від 28.01.2014 зазначено, що
рішенням загальних зборів ПАТ
«Спеціалізоване управління
протизсувних підземних робіт»
добровільно ліквідовано та обрану
ліквідаційну комісію.

Приймаючи вказану постанову державний
виконавець керувався полоденням п. 7 ч. 1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якого виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
визнання боржника банкрутом.

Державний виконавець приймаючи
постанову про закінчення виконавчого
провадження 28.01.2014 не перевірив
відомостей про визнання боржника ПАТ
«Спеціалізоване управління
протизсувних підземних робіт»
банкрутом.

Рішення загальних зборів ПАТ
«Спеціалізоване управління
протизсувних підземних робіт» про
добровільну ліквідацію та обрання
ліквідаційної комісії не є тотожним
процедурі визнання боржника банкрутом.

Зазначене вказує на передчасність
прийнятого рішення шляхом винесення
постанови від 28.01.2014 та не узгодження
дій дежвиконавця із обов'язками, які
покладаються на нього Законом України
«Про виконавче провадження», а саме
здійснення заходів, необхідних для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення.

Належним способом відновлення
порушеного права боржника ОСОБА_1 є
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 28.01.2014, що
дасть змогу подальшого продовження
виконавчих дій.

Отже, скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця у цивільній справі № 757/9677/13-ц
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Спеціалізоване управління
протизсувних підземних робіт» про
стягнення заробітної плати -
задовольнити частково.

Постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Трухановського О.Д.
про закінчення виконавчого
провадження № 38666574 від 28.01.2014, яким
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 757/9677/13-ц,
виданого 25.06.2013 Печерським районним
судом м. Києва про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Спеціалізоване управління
протизсувних підземних робіт» на
користь ОСОБА_1 суми у розмірі 24743,77 грн.,
закінчено, та припинено чинність
арешту майна боржника та скасовано
інші заходи примусового виконання
рішення, - скасувати.

В решті задоволення вимог скарги
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
С.В.Вовк