Провадження № 2/267/491/14
Справа № 2/267/8127/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Гірницький районний
суд міста Макіївки Донецької області

у складі:
головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі _ Хорхордіної О.О.

з участю
представника

позивача-ПАТ КБ

«Приватбанк»
_ Дудниченко К.Ю.

з участю
відповідача _ ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Макіївки
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства ( ПАТ )
Комерційний Банк (КБ) «Приватбанк»
міста Дніпропетровська до ОСОБА_3 , як
до спадкоємця померлого позичальника,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в
и в :

12 листопада 2013 року
від ПАТ КБ «Приватбанк» м.
Дніпропетровська до суду надійшов
позов до ОСОБА_3, як до спадкоємця
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, з яким
01.07.2006 року Банком було укладено
споживчий кредитний договір № DNH4KP39270305,
відповідно до якого померлий отримав
кредит у розмірі 2626 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення кредиту 02.07.2007
року, однак, умови кредитного договору
померлий позичальник не виконував і
станом на день його смерті утворилась
заборгованість у розмірі 36582,73 гривень,
яку просили стягнути з відповідачки
ОСОБА_3, яка на час смерті постійно
проживала зі спадкодавцем, а також
стягнути понесені банком судові
витрати у вигляді судового збору
розміром 365,82 гривень.

В судовому засіданні
представник позивача - ПАТ КБ
«Приватбанк» міста Дніпропетровська
Дудниченко К.Ю., діюча на підставі
довіреності (а.с.52), підтримала позовні
вимоги Банку та пояснила, що 01.07.2006 року
між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «Приватбанк» було
укладено споживчий строковий
кредитний договір № DNH4KP39270305, за яким
позичальник отримав кредит у розмірі
2626 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.07.2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_1
позичальник ОСОБА_6 помер і на час його
смерті утворилась заборгованість за
вказаним кредитним договором, яка
складається з наступного: 2626 гривень -
заборгованість за кредитом, 12414,66
гривень - заборгованість за відсотками,
21542,07 гривень - заборгованість з пені, а
загалом борг становить 36582,73 гривень.
Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України,
у зв'язку зі смертю боржника
припиняються лише ті зобов'язання, які
нерозривно пов'язані з його особою і не
можуть бути виконані іншою особою, у
той час, як у результаті спадкування до
спадкоємця переходять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
час відкриття спадщини й не
припинилися у наслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом шестимісячного строку з
часу відкриття спадщини він не заявив
про відмову від спадкування.
Відповідач ОСОБА_3 постійно проживала
разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на момент
смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується даними їхніх
паспортів. Спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю. 07.08.2013 року Банк пред'явив
свої вимоги до спадкоємців померлого
позичальника ОСОБА_6 шляхом
направлення претензії кредитора до
П'ятої державної нотаріальної контори
місця Макіївки. 22.09.2013 року Банк
надіслав претензію до спадкоємця
ОСОБА_3, але ніяких дій не було
здійснено. Так як до складу спадщини ,
відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять
всі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті, то просила стягнути з
відповідачки на користь Банку
заборгованість за договором кредиту у
загальному розмірі 36582,73 гривень і
судовий збір 365,82 гривень.

Відповідач ОСОБА_3
позов не визнала і у судовому засіданні
пояснила, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6, її син, дійсно був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в
якій також зареєстровані і вона, як
наймач квартири, та її чоловік ОСОБА_7
Вказана квартира на час смерті ОСОБА_6
перебувала у комунальній власності
міста і тільки 13.11.2013 року вони з
чоловіком приватизували квартиру, яка
їм двом належить у спільній частковій
власності по ? частці кожному. Їхній син
ОСОБА_6 хоч і був зареєстрований з ними
у квартирі, але не проживав в ній
тривалий час у тому числі і на момент
його смерті. Син вживав наркотичні
засоби і загинув десь у Совєтському
районі міста Макіївки. Ніякого
рухомого та нерухомого майно в нього
ніколи не було і не могло бути з цих же
причин. Отже, після його смерті ніяка
спадщина не відкривалась і вона нічого
не успадкувала, тому, не розуміє чому
Банк пред'явив до неї цей позов.

Крім того, ні їй ні батьку померлого
ОСОБА_6 не було відомо, що за життя їхній
син брав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» ,
як і будь-якому іншому банку. З весни 2013
року її чоловіку ОСОБА_7 стали
надходити дзвінки від співробітників
ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогами
погасити кредит, на що вони пояснили, що
ніколи ніякого кредиту не брали, а
чоловік у «Приватбанку» отримує
пенсію. Потім зовсім випадково, коли її
дочка оформляла у «Приватбанку»
допомогу на дитину, в неї поцікавились
щодо померлого ОСОБА_6 і вона передала в
Банк копію свідоцтва про його смерть.
Отже, вони не знали про наявність
боргів померлого ОСОБА_6 і тому не
повідомляли про його смерть у Банк.
Після отримання кредиту її померлим
сином, тобто, наче він купив мобільний
телефон у кредит, пройшло 7 років і Банк
ніколи не пред'являв до нього претензій
за життя. Існують строки позовної
давності і Банк не може вимагати
погашення боргів за збігом такого
строку.

Таким чином, вона не вступала в права
спадкування після смерті її сина
ОСОБА_6, спадщина після його смерті не
відкривалась у зв'язку з відсутністю
будь-якого спадкового майна, пройшли
всі строки на вимогу повернення
споживчого кредиту, тому просила
відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк».

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши надані
докази, приходить до висновку, що позов
ПАТ КБ «Приватбанк» в межах заявлених
позовних вимог до ОСОБА_3 задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що
01.07.2006 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ
«Приватбанк» був укладений договір
споживчого кредиту № DNH4KP39270305, за яким
позичальник отримав кредит у розмірі
2626 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.07.2007 року. При укладанні
договору ОСОБА_6 надав згоду, що заява
разом із запропонованими Банком
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, тарифами складає між
позичальником і Банком
кредитно-заставний договір,
засвідчивши цю заяву своїм підписом. (
а.с. 5 )

Згідно рахунку-фактури
від 01.07.2006 року та Акту прийому-передачі
товару від 01.07.2006 року, банк перерахував
на рахунок СПД ОСОБА_8 вартість
мобільного телефону 2020 гривень, як суми
переданої у кредит ОСОБА_6, а останній
отримав мобільний телефон ( а.с. 6 )

Цей товар є предметом
застави за вказаним споживчим
кредитом.

ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть ( а.с. 20 )

Згідно кредитного
договору ( заяви-анкети) та даних
паспорту померлого ОСОБА_6, останній
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 17)

Місце смерті ОСОБА_6
зазначено у свідоцтві про його смерть -
Україна Донецька область, місто
Макіївка, Совєтський район. ( а.с. 20 )

Згідно зі ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини ) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця ), до
інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

За приписами ст. 1282 ЦК
України, якщо боржник помер, то
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного в спадщину.

Судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 є рідною матір'ю
померлого позичальника ОСОБА_6, та в
силу ст. 1261 ЦК України, вона має право на
спадкування за законом у першу чергу.

Згідно частини 1 ст.1268
ЦК України,спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Частиною 3 цієї статті
передбачено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом зі спадкоємцем
на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Відповідно до ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу…
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивач у своєму
позові і в судовому засіданні на
обґрунтування заявлених вимог саме до
відповідачки як до спадкоємця
померлого боржника, зазначив, що
відповідач ОСОБА_3 постійно проживала
зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час його
смерті за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копіями паспортів
відповідача та померлого позичальника.

Проте, не послався
навіть на ступінь їх споріднення і не
визначив черговість спадкування, якщо
б таке мало місце.

Отже, істотне значення
для ухвалення рішення у справі мають
обставини: наявності спадкового майна
і відкриття спадщини після померлого
позичальника ОСОБА_6, наявність
спадкоємців та їх дії по спадкуванню (
прийняття або неприйняття спадщини ),
вартість майна, одержаного в спадщину
кожним із спадкоємців.

Згідно довідки КП
«Житловик -2» м. Макіївки на момент
смерті зареєстрованого члена сім'ї
наймача квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_6, 1981
року народження, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, вказана квартира мала
статус державної власності. (а.с. 49)

Як вбачається з копії
Свідоцтва про право власності на житло
№ 49586 від 13.11. 2013 року, виданого
Управлінням по обліку та приватизації
житла Макіївської міської ради,
суб'єктами права спільної часткової
власності квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, є громадяни України :
ОСОБА_3 на ? частку і ОСОБА_7 на ? частку.
Квартира приватизована згідно із
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» . ( а.с. 57 )

Право власності на
вказану квартиру за відповідачкою і її
чоловіком ОСОБА_7 внесено до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
про що свідчить Витяг. ( а.с. 58-59 )

Згідно повідомлення
завідуючої П'ятої макіївської
державної нотаріальної контори і
Інформаційної довідки зі спадкового
реєстру , встановлено, що після ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справ
не заводилась. (а.с. 50-51 )

Відповідач наполягала
на тому, що у померлого її сина ОСОБА_6
немає ніякого рухомого і нерухомого
майна і тому вона не могла нічого
спадкувати після його смерті.

Позивач не надав
жодних доказів на спростування цієї
заяви і щодо наявності у померлого
позичальника ОСОБА_6 будь-якого майна
або права на будь-яке майно, що
урозумінні ст. 1216 ЦК України, складало б
спадщину.

Крім того, пред'являючи
цей позов до ОСОБА_3, позивач не
визначив вартість майна, прийнятого
нею у спадщину від померлого ОСОБА_6, що
унеможливлює її відповідальність за
борги позичальника.

Відповідно до ст. 607 ЦК
України зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає.

Враховуючи, що
спадкоємці відповідають за борги
спадкодавця в межах вартості майна,
одержаного в спадщину, то при
відсутності чи недостатності
спадкового майна кредитне зобов'язання
припиняється неможливістю виконання
чи недостатністю спадкового майна.

Отже, судом
встановлено, що після смерті ОСОБА_6
спадщина не відкривалась і ніким не
була прийнята.

Відповідно до приписів
ст.1281 ч.2 ЦК України,кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

Оскільки не
встановлено ані спадкове майно, ані
спадкоємці, які б прийняли спадщину
після смерті позичальника за кредитним
договором ОСОБА_6, і таким спадкоємцем
не являється, зокрема і відповідач
ОСОБА_3, то вимоги кредитора до
відповідачки погасити виниклу
заборгованість за кредитним договором
померлого ОСОБА_6, не ґрунтуються на
законі.

Так як відповідач
ОСОБА_3 не прийняла після смерті ОСОБА_6
ніякого майна, то в неї не виникло
обов'язку як у спадкоємця задовольняти
вимоги кредитора.

Таким чином,
аналізуючи всі докази у їх сукупності,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов ПАТ КБ «Приватбанк» до
відповідача ОСОБА_3, як до спадкоємця
померлого позичальника за кредитним
договором,- ОСОБА_6, задоволенню не
підлягає, як необґрунтований.

На підставі
викладеного, ст. ст.1216 ,1218, 1220, 1223, 1226, 1258,
1261, 1268, 1269, 1270,
1281, 1282, 1054, 526-528,598,607,608 ЦК
України,

керуючись ст. ст. 209,
212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства (ПАТ )
Комерційний Банк (КБ) «Приватбанк»
міста Дніпропетровська до ОСОБА_3, як
до спадкоємця померлого позичальника
ОСОБА_6, про стягнення заборгованості
за кредитним договором № DNH4KP39270305 від
01.07.2006 року.

На рішення може бути
подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд м.
Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: