Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневій районний суд міста
Кривого Рогу у складі: Головуючого ,
судді: Водоп'янова С.М., при секретарі;
Василенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Кривого
Рогу за участю сторін - представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника
відповідача - Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» Литовченко Тетяни
Миколаївни цивільну справу за позовом,
-

ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» про відшкодування моральної
шкоди заподіяної при виконанні
трудових обов'язків ,-

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого
районного суду міста Кривого Рогу з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат», про стягнення моральної
шкоди, заподіяної при виконанні
трудових обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_3 у своїй позовній заяві суду
зазначив, що він працював на
підприємстві - Відповідача в шахті
«Родіна» в період з 24.12.1997 року по
професії - підземним черговим
електрослюсарем 4 розряду, 10.11.2011 року -
звільнений з підприємства в зв'язку з
виходом на пенсію.

Працюючи у Відповідача в умовах
виробництва, з перевищенням показників
шкідливих факторів за вищевказаною
професією, яка в наступному стала
основною та відповідальною за розвиток
у нього професійних захворювань, а
саме: 31.01.2013 року (протокол № 229)
Рішенням лікувальної-експертної
комісії Українського науково -
дослідного інституту промислової
медицини йому було встановлено
діагноз: 1. Радикулопатія з вираженими
статико - динамічними порушеннями,
стійким больовим і периферичним
нейросудинним синдромами,
нейродистрофією у вигляді
остеоартрозу, в поєднанні з пері
артрозом, колінних суглобів. 2.
Вегетативно - сенсорна полінейропатія
рук помірно - виражена з периферичним
ангіодистонічним синдромом та
трофічними порушеннями на кистях,
двостороннім плечолопатковим
періартрозом, остеоартрозом, в
поєднанні з періартрозами, ліктьових
суглобів.

Він вважає, що винним в отриманні
профзахворювань є Відповідач -
Публічне акціонерне товариство
«Криворізький залізорудний комбінат»
оскільки відповідно статті 153 Кодексу
Законів про Працю України,
«забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган» та згідно
статті 13 Закону України «Про охорону
праці» цитую «обов'язок створити
безпечні умови праці покладено на
роботодавця», підприємство не
притримувалося та не виконує вказані
норми, ігноруючи свої законодавчі
обов'язки, що й призвело до ушкодження
його здоров'я. Вказані факти - про
перевищення гранично - допустимі норми
на його робочому місці - є Інформаційна
довідка про умови праці № 2/2 - 11 - 5 - 2315 та
Акт розслідування професійного
захворювання.

Відповідно Акту розслідування
хронічного професійного захворювання,
складений 27.06.2013 року, в пункті 17
встановлено, що причиною отримання
профзахворювань явилась робота в
умовах перевищення гранично -
допустимого рівня небезпечних та
шкідливих факторів виробничого
середовища та трудового процесу, а саме
рівня фізичного перевантаження -
підіймання та переміщення вантажів 45
разів при нормі 30, робоча поза у
похилому положенні 62/4 при
гранично допустимій до 25/0, вимушені
нахили корпусу за зміну 196 при
допустимих 100.

Згідно Санітарно - гігієнічної
характеристики умов праці
Саксаганського району складеною від
21.11.2012 року на його робочому місці
встановлено перевищення норм праці в
декілька разів.

Безстрокові душевні страждання та
переживання спричиняють йому наступні
факти -

За висновком медико - соціально
експертною комісією 30.07.2013 року йому
встановлено первинно 40% втрати
професійної працездатності, 20% по
радикулопатії та 20% по ВСП. Наступний
переогляд 01.08.2014 року. Лікарями
встановлено противопоказання: уникати
переохолодження, несприятливий
мікроклімат, пил, вимушена поза, важка
праця.

Він щоденно змушений переносити
хронічні фізичні страждання так -його
турбують болі та обмеження рухів у
хребті, переважно на поперековому
рівні з віддачею в нижні кінцівки, має
утруднену ходу, біль та обмеження рухів
у великих суглобах кінцівок.

Він прикладає багато зусиль для
відновлення та підтримання
залишкового відсотку працездатності. В
зв'язку з проблемами в суглобах він не
має змоги тримати предмети навіть
невеликої важкості, ходити на невелику
відстань, повноцінно фізично
займатися. По причині приступів болю в
спині не має змоги повноцінно
займатися фізичними вправами, вести
домашній побут, відчуваю дискомфорт
серед знайомих в зв'язку зі своєю
неповноцінністю. Все вищевказане
завдає йому нервові потрясіння,
оскільки це загальновідомий факт,
втрата здоров'я, завдає
неповноцінність та безпорадність.

Перебуваючи тривалий час на лікуванні,
він втратив домашній затишок і звичні
нормальні життєві зв'язки. Все це
призводить до вимушених змін і
порушень в його життєвих, особистих,
побутових і виробничих відносинах.

Додаткових моральних страждань та
переживань спричиняє той факт, що по
висновку лікарів йому для підтримання
свого стану здоров'я рекомендовано:
лікування у ортопеда - травматолога,
невропатолога та терапевта, прийом
медикаментів, щорічне реабілітаційне
лікування, оздоровлення в санаторії -
профілакторії, санаторно - курортне
лікування в теплий період року,
приймати препарати, уникати
переохолодження. Це вимагає від нього
додаткових зусиль для продовження
активного життя та підтримання в
належному стані здоров'я.

ОСОБА_3 вважає, що сума компенсації за
заподіяну йому моральну шкоду в
розмірі 229000 гривень дасть можливість
пройти всі необхідні курси лікування з
застосуванням сучасних ефективних
лікарських засобів, що поліпшить стан
здоров'я, дасть можливість придбати
путівку лікування в санаторії, що у
свою чергу зменшить його фізичні і
моральні страждання, зменшить душевний
біль, тому він просить суд постановити
рішення яким стягнути з ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»
на його користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди 229000
гривень 00 копійок. Судовий збір,
податок з доходів фізичної особи та
інші судові витрати, покласти на ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат».

Представник позивача ОСОБА_4, в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача підтримала у повному обсязі,
посилаючись на зазначені у позовній
заяві факти.

Представник відповідача Литовченко
Т.М. позов не визнала повністю, та
вказала, що при обгрунтуванні своїх
позовних вимог Позивач не посилається
та не звертає уваги на статтю 9 Закону
України "Про охорону праці", яка
покладає обов'язок з відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я у
процесі трудової діяльності, на Фонд
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до Гігієнічної
класифікації праці за показниками
шкідливості та

небезпечності факторів виробничого
середовища, затвердженої наказом
Міністерства

охорони здоров'я від 27.12.2001р. № 528,
наявність шкідливих умов праці на
підприємствах законодавчо
допускається та вони характеризуються
такими рівнями шкідливості виробничих
факторів, які перевищують гігієнічні
нормативи і здатні чинити
несприятливий вплив на організм
працюючого.

Укладаючи з відповідачем трудовий
договір, відповідно до ст. 29 КЗпП
України,

позивачеві було роз'яснено його права
та обов'язки, про умови праці, наявність
на робочомумісці, на якому він буде
працювати, небезпечних і шкідливих
виробничих факторів, які щене усунуто,
та можливі наслідки їх впливу на
здоров'я, його права на пільги і
компенсації зароботу в таких умовах
відповідно до чинного законодавства і
колективного договору, при цьому
позивач свідомо приймав запропоновані
йому умови праці і усвідомлював
можливість ушкодження здоров'я.

Тобто, відповідач не приховував
важкість та шкідливість
технологічного процесу, технологію
виробництва не порушував, а тому
протиправних дій відносно позивача,
які б знаходились в причинному зв'язку
з настанням професійного захворювання
- не вчиняв, а тому не може нести
відповідальності у вигляді моральної
шкоди і за цієї підстави.

Обставини справи щодо спричинення
ОСОБА_3 моральної шкоди повинні
доводитись відповідними висновками
медичних установ, які позивач не надав.

Для визначення розміру моральної
шкоди, позивач виходив з розміру
середньомісячної заробітної плати та
розміру втрати працездатності
встановленої відповідно до довідки
виданої МСЕК. Формула визначення
розміру моральної шкоди не може
відповідати засадам розумності і
справедливості, адже середньомісячний
заробіток, та рівень втрати
працездатності не можуть слугувати
засобом визначення фізичних та
душевних страждань яких зазнав позивач
у зв'язку з професійним захворюванням.
Разом з тим, діючим законодавством не
передбачено порядку визначення
розміру суми яка підлягає компенсації
в якості моральної шкоди у зв'язку з
чим, сума в розмірі 229 000,00, яка зазначена
в позовній заяві не відповідає вимогам
визначеним в ч. З статті 23 Цивільного
кодексу України.

Вищенаведене свідчить про те, що розмір
моральної шкоди який ОСОБА_3 просить
стягнути з відповідача є
необгрунтованим та значно завищеним.

Також позивач звернувся з позовною
вимогою на підставі ст. 2371 КЗпП України
про відшкодування моральної шкоди,
завданої йому внаслідок ушкодження
здоров'я на виробництві, на які
поширюються загальні строки позовної
давності, передбачені ч. 1 ст. 233 КЗпП
України - три місяці. Так, втрата
професійної працездатності позивачу
встановлена висновком МСЕК від 30.07.2013
року, а з позовом про відшкодування
моральної шкоди позивач звернувся в
грудні 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності.

А отже задоволення цього позову за
рахунок ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» буде
суперечити вимогам ст. ст. 8, 46
Конституції України, ст. 9 Закону
України "Про охорону праці", ст. ст. 21, 34
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ст. ст. 4, 999 ЦК України,
ст. ст. 8, 213 ЩІК України.

Суд, вислухавши представника позивача
та представника відповідача вважає, що
позовні вимоги позивача ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в
позовній заяві, про заподі яння
моральної шкоди ОСОБА_3 внаслідок
втрати ним працездатності при
виконанні важкої праці на підприємстві
відповідача в справі, та не створення
належних умов відповідачем для
виконання безпечної роботи для життя
та здоров'я працівників, знайшли
підтвердження у наданих позивачем
письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК від 30.07.2013
року позивачу встановлено первинно 40%
втрати професійної працездатності, 20%
по радикулопатії та 20% по ВСП.

Відповідно Акту розслідування
хронічного професійного захворювання,
складений 27.06.2013 року, в пункті 17
встановлено, що причиною отримання
профзахворювань явилась робота в
умовах перевищення гранично -
допустимого рівня небезпечних та
шкідливих факторів виробничого
середовища та трудового процесу, а саме
рівня фізичного перевантаження -
підіймання та переміщення вантажів 45
разів при нормі 30, робоча поза у
похилому положенні 62/4 при
гранично допустимій до 25/0, вимушені
нахили корпусу за зміну 196 при
допустимих 100.

Згідно Санітарно - гігієнічної
характеристики умов праці
Саксаганського району складеною від
21.11.2012 року на його робочому місці
встановлено перевищення норм праці в
декілька разів.

Таким чином, та обставина, що позивач
захворів професійними захворюваннями,
внаслідок того, що відповідачем не
були створені належні і безпечні для
здоров'я працівників умови праці
підтверджені такими документами, -
випискою з акту огляду МСЕК за 2013р.,
виписками з історії хвороби позивача,
характеристикою санітарно-гігієнічних
умов праці, медичними довідками, та
копією Акту розслідування його
професійного захворювання.

Заподіяну мо ральну шкоду позивач
оцінив в - 229000 гривень 00 копійок. При
цьому, позивач не надав суду доказів
того, чому саме таку суму він вимагає до
відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворюван ня полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення особистих
немайнових прав, право на життя, право
на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про охорону праці", в редакції закону
від 21 листопада 2002 року, державна
політика в області охорони праці,
базується; зокрема, на принципах
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці,
соціального захисту працівників,
повного відшкодування шкоди особам,
які постраждали від нещасних випадків
на виробництві і професійних
захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України
відшкодування шкоди, за подіяного
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або у випадку смерті
працівника, здійснюється винною особою
яка її завдала.

Згідно, рішення Конституційного суду
від 27.01.2004 року, громадяни, яким
встановлена стійка втрата професійної
пра цездатності, мають право на
стягнення на їх користь моральної
шкоди. Від повідно до п. 4.1 цього ж
рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне
потерпі лому під час виконання
трудових обов'язків, незалежно від
ступеня втрати професійної
працездатності, завдають йому моральні
і фізичні страждання. У випадку
каліцтва потерпілий втрачає
працездатність і зазнає значно біль
шої моральної шкоди, ніж працівник, що
не втрачає професійної працездат
ності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження під
час розгляду справи, але сума, яку він
вимагає до відшкодування є на думку
суду завищеною, у повному обсязі не
обґрунтованою та не доведеною. Тому суд
вважає можливим задовольнити позов
частково, стягнувши з ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»
у відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_3 - 22000 гривень 00 копійок,

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством. Шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України
№ 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
шкоди", судам необхідно враховувати, що
відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала
чинності 13.01.2000 року) за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин (виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я
умовах), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи потребує від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди покладається на
власника або уповноваженого ним
органом незалежно від форми власності,
виду діяльності чи галузевої
належності.

Оскільки позивач отримав професійне
захворювання під час виконання
трудових обов'язків, то заподіяна
моральна шкода випливає з трудових
правовідносин і має бути відшкодована
роботодавцем, який не створив
безпечних умов праці.

З вини відповідача, які порушували
норми безпеки праці та не забезпечив
безпечні умови роботи, позивачу була
спричинена моральна шкода. В зв'язку з
професійним захворюванням змінилися
його образ і якість життя, що завдає
йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168
Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону
України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1
КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково, та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди - 22 000
гривень 00 копійок, а іншій частині
позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» судовий збір в сумі - 243
гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути усіма
учасниками процесу та зацікавленими
особами., подана апеляційна скарга на
протязі 10 днів, з дня виготовлення
повного тексту цього рішення, в палату
з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Відкласти виготовлення повного тексту
цього рішення на 09 березня 2013 року.

Суддя: С. М. Водоп"янов