Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" грудня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-7» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою визнати за собою, ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті рідної сестри ОСОБА_2. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача - ОСОБА_2, в межах визначеного законодавством шестимісячного строку, позивач, як спадкоємець другої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадкового майна до складу якого входить квартира АДРЕСА_1, однак приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правоустановлюючих документів на квартиру, оскільки, як з'ясувалось, що за життя спадкодавець ОСОБА_2, будучи членом Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-7», повністю виплатила паєнакопичення за вищезазначену квартиру, що підтверджується довідкою кооперативу, тобто набула у встановленому порядку право власності на кооперативну квартиру, однак не зареєструвала право власності на даний об'єкт нерухомого майна, що унеможливлює вирішити питання про отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, що спонукало позивача звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки представника відповідача суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-7», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлялась належним чином.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20 серпня 1982 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_2 видано Ордер №032364 серія Ж на право зайняття однокімнатної квартири жилою площею 16,14 кв.м в окремій квартирі АДРЕСА_1. (а.с.24)

Відповідно до положень ст.7 Закону СРСР „Про власність в СРСР", що набрав чинності з 1 липня 1990 року, ст.ст. 15, 16 Закону України „Про власність", що набрав чинності з 15 квітня 1991 року та втратив чинність з 20 червня 2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-7» від 04 квітня 2014 року (вих.№36), ОСОБА_2 є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1, 26 грудня 1991 року повністю сплатила паєнакопичення за квартиру в розмірі 5070 карбованця 70 коп.

На підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 05 липня 1982 року за №1042 гр. ОСОБА_2 є членом ЖБК «Шовковик-7» з 05 липня 1982 року. (а.с.25)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.9)

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

02 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті рідної сестри - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, до складу якої входить нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1. (8)

На підставі заяви ОСОБА_1, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 заведена спадкова справа №1/2014 щодо майна ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в ксерокопії долучена до матеріалів справи. (а.с. 40-78)

27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, оскільки спадкоємцем не надано документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, що є предметом спадкування, у зв'язку з чим рекомендовано визнавати право власності в судовому порядку. (а.с.76)

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію" член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який розповсюджувався на правовідносини, що виникли між ОСОБА_2 та Житлово-будівельним кооперативом «Шовковик - 7», знайшли законодавче закріплення з прийняттям Закону УРСР «Про власність» у 07.02.1991 року і підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Таким чином, у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Виходячи з предмету позову та наявних у справі доказів, судом встановлено, що з 05 липня 1982 року ОСОБА_2 була членом Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-7» та повністю виплатила пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-7» від 04 квітня 2014 року (вих.№36), що зумовлює набуття за життя ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку зі смертю ОСОБА_2, право власності на спірну квартиру перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцю другої черги - брату ОСОБА_1, який у встановленому порядку заявив про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В той же час, обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-7» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, суд задовольняючи позов приймає рішення визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, як спадкоємцем другої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію", ст.7 Закону СРСР „Про власність в СРСР" ( в редакції чинній з 1 липня 1990 року), ст.ст.15, 16 Закону України „Про власність", ст.ст. 1217, 1218, 1268, 1276, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5ст.ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-7» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, як спадкоємцем другої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я