14.03.2014 Справа № 756/3454/14-ц
Справа пр. №2/756/2304/14
ун. №756/3454/14-ц
У Х В А Л А

14 березня 2014 року

м. Київ

Суддя Оболонського районного
суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи
питання про відкриття провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві про зняття арешту з
квартири, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
в порядку цивільного судочинства з
позовом до відповідача ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві про зняття
арешту з квартири.

Суддя, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовну заяву слід
залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК
України кожен має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту
позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК
України.

Відповідно до п.п.2,5,6 ч.2 ст.119
ЦПК України позовна заява повинна
містити ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі, зміст
позовних вимог; виклад обставин, якими
позивач обгрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Проте ОСОБА_1 вимоги,
передбачені вказаними законодавчими
нормами, не виконані, зокрема, позовна
заява не містить чіткого викладу
обставин, якими обгрунтовується позов,
не зазначено доказів на підтвердження
кожної обставини чи наявність підстав
для звільнення від доказування.

Позови про звільнення майна
з-під арешту можуть пред'являтися не
сторонами виконавчого провадження, а й
іншими особами. Позивачем у справах про
звільнення майна з-під арешту є особа,
відносно якої на момент порушення
справи є припущення, що їй належить
право власності і вона сама є носієм
суб'єктивного права (власники та
правомірні володільці майна). Разом з
тим, боржник не може пред'явити такий
позов, бо він у процесі виступає
відповідачем. Також відповідачем у
такій категорії справ може бути і
особа, в інтересах якої накладено арешт
на майно, та в необхідних випадках -
особа, якій передано майно, якщо воно
було реалізовано. Крім того,
відповідачем може бути відповідна
державна податкова інспекція, якщо
опис проводився для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави. А у випадках, коли
майно не збереглося в натурі і
відповідні податкові інспекції вже
розпорядилися цим майном, то до участі
у розгляді справи залучаються також
відповідні органи Державного
казначейства.

Виходячи з вищезазначеного,
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не може
бути відповідачем у даній справі. Тому
позивачу ОСОБА_1 слід визначитися з
колом відповідачів у справі.

Крім того, в прохальній
частині позовної заяви позивач заявляє
вимогу про забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі і вважають, що подання потрібних
доказів є неможливим або у них є
складнощі в поданні цих доказів, мають
право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. До
клопотання про забезпечення доказів
додається документ про сплату судового
збору.

Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України у
заяві про забезпечення доказів повинні
бути зазначені: докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Згідно п.13 ч.2 ст.4 Закону
України "Про судовий збір" заява про
забезпечення доказів має бути оплачена
судовим збором у сумі 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява подається до
суду.

Однак всупереч вимогам даних
законодавчих норм заява позивача про
забезпечення доказів не подана як
окрема заява та не оплачена судовим
збором.

Ч.1 ст.121 ЦПК України
передбачає, що суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК
України, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

На виконання зазначеної
ухвали позивач повинен подати до суду
позовну заяву в новій редакції
відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК
України, з урахуванням вимог про
усунення недоліків, викладених в цій
ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене,
керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х
в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві про зняття арешту з
квартири залишити без руху та надати
позивачу строк на усунення недоліків у
термін до 24.03.2014 року, але не пізніше
п'яти днів з дня отримання ним даної
ухвали.

У випадку, якщо недоліки
позовної заяви у визначений строк не
будуть виправлені, позовна заява
вважатиметься неподаною та буде
повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя

Т.В. Андрейчук