РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд
міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі с/з - Яворській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що він уклав
шлюб з відповідачем, зареєстрований у
встановленому законом порядку, від
якого у сторін є повнолітній син і
відповідач відмовляється розірвати
шлюб у позасудовому порядку. У зв'язку з
тим, що їх спільне життя не склалося,
сторони не ведуть спільного
господарства, вважає, що збереження
шлюбу за цих обставин є неможливим і
просить розірвати його шлюб із
відповідачем.

В судове засідання сторони не
з»явилися, позивач надав заяву про
розгляд справи без його участі, просив
задовольнити позов та не заперечував
проти вирішення справи в заочному
порядку. Відповідач про час та місце
судового засідання повідомлялася
належним чином, а тому суд вважає за
можливе вирішити спір без участі
відповідача на підставі наявних у
справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони зареєстрували шлюб 16.05.1991 року,
відповідно до свідоцтва про шлюб,
виданого Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області, актовий запис
№936. Від шлюбу у сторін є повнолітній
син і відповідач відмовляється
розірвати шлюб у позасудовому порядку.

Позивач та відповідач припинили шлюбні
стосунки, тривалий час проживають
окремо, спільне господарство не
ведеться. Відносини, які склалися між
позивачем та відповідачем привели до
взаємного відчуження, згуби любові та
поваги один до одного. Подальше спільне
життя позивача та відповідача, як
подружжя, і збереження шлюбу
суперечило б інтересам позивача.

Примирення між позивачем та
відповідачем неможливе.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя та
постановлює рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до
уваги, що сімейне життя сторін не
склалося у зв'язку з відсутністю
взаємопорозуміння, що призвело до
втрати взаємних почуттів, поваги та
любові один до одного, суд вважає
можливим розірвати шлюб між ними.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 88, ч.4 ст.169, 209, 212, 214-215, 218, гл.8
розд.3 ЦПК України, ст.ст.110 - 112 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції у Житомирській області 16
травня 1991 року, актовий запис №936,
укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надсилається судом до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Суддя:
С.М.
Полонець