Пр. №2//366/571/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2014 року Іванківський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої -
судді Тетервак Н.А.,

при секретарі -
Німченко Н.Ю.,

з участю адвоката-
Журбенка І.А.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачки- ОСОБА_2,

третя особа- Радинська сільська рада не
з»явилася,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в смт. Іванків справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа
Радинська сільська рада про припинення
права власності на житло,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про припинення права
власності на житло.

Позивач посилається на те,що 15 січня 2000
року між ним та відповідачкою було
укладено шлюб. На час укладення шлюбу
він проживав у власній квартирі в
м.Бровари Київської області ,право на
яку він набув за приватизацією. 05
березня 2001 року у них з відповідачкою
народилися дві дочки-ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
В 2002 році відповідачка отримала у своє
користування житло в с.Радинка-
житловий будинок по АДРЕСА_1, в якому
вони проживають до цього часу. В 2004
році,за їх спільним рішенням, він
продав квартиру в м.Бровари та переїхав
проживати в с.Радинку Поліського
району Київської області,де був
зареєстрований 27.08. 2005 року.

Розпорядженням Радинської сільської
ради №10 від 29.04. 2009 року,як органу
приватизації, у приватну власність
відповідачки був переданий будинок в
АДРЕСА_1 ,в якому на той час, крім
відповідачки, проживав та був
зареєстрований він та їхні малолітні
діти.

Він вважає,що відповідачка незаконно
набула право власності на
будинок,оскільки ст.8 ч.2 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», ст. 65-1 Житлового
кодексу України наймачі жилих
приміщень у будинках державного чи
громадського житлового фонду можуть за
згодою всіх повнолітніх членів сім»ї,
які проживають разом з ними,придбати
займані ними приміщення у власність на
підставах, передбачених чинним
законодавством,зокрема,-отримати їх у
власність безоплатно.

На час безоплатного набуття
відповідачкою права власності на
займане нею житло, в якому проживав і
він, він своєї згоди на приватизацію
житла однією відповідачкою не давав.
Крім того, відповідачка набула права
власності на весь будинок, чим порушила
право на участь у приватизації їх
дітей.

На даний час їх шлюб з відповідачкою
розірвано і та вимагає його виселення з
будинку,мотивуючи це тим,що вона є
власником жилого будинку.

Про те,що відповідачка одноособово
приватизувала їх житло він дізнався
лише в 2014 році,після розірвання шлюбу і
коли відповідачка почала вимагати його
виселення.

Ч.2 ст. 346 ЦК України передбачає
припинення права власності у
випадках,передбачених законом.
Оскільки відповідачка набула права
власності на спірне житло з порушенням
встановленого законом порядку,це її
право підлягає припиненню.

Позивач просить припинити право
власності ОСОБА_2 на жилий будинок в
АДРЕСА_1,скасувати розпорядження
Радинської сільської ради №10 від 29.04.
2009 року та свідоцтво про право
власності ОСОБА_2 на
житло-одноквартирний будинок в
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов . Суду пояснив,що до 2002 року він
проживав в м.Бровари,де отримав житло
як переселенець з зони відчуження, у
зв»язку з аварією на ЧАЕС. Позивачка
проживала з дітьми в с.Радинка
Поліського району. Щоб сім»я була
разом вони вирішили,що він переїде в
с.Радинка Поліського району, а житло
своє продасть. В 2009 році дружина
приватизувала на себе будинок, в якому
вони проживали. На той час в їх сім»ї
все було добре, а тому він не
заперечував. Заяви на приватизацію він
не писав. В цьому році вони розірвали
шлюб, і відповідачка вимагає ,щоб він
виселився. Маючи своє житло, яке він
продав, на даний час він залишається
без житла, як бомж, що є несправедливо.

Відповідачка позов не визнала.

Вислухавши позивача, відповідача,
вивчивши матеріали справи , суд прийшов
до наступного.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах,що не заборонені
законом,зокрема,із правочинів.

З Свідоцтва про право власності на
житло від 06 травня 2009 року слідує,що
ОСОБА_2 є власником будинку в АДРЕСА_1.
Квартира(будинок) приватизовано згідно
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Позивач посилається на те,що
відповідачка незаконно приватизувала
спірне житло, а тому слід припинити її
право власності на даний будинок,
відповідно до ст. 346 ЦК України.

Як слідує з ст. 346 Цивільного кодексу
України ,в ній дано перелік підстав
припинення права власності, 11 пунктів,
які не є вичерпні,оскільки в ч.2 ст. 346 ЦК
України вказано,що право власності
може бути припинено в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач просить припинити право
власності відповідачки на жилий
будинок в АДРЕСА_1,оскільки будинок
приватизовано лише однією
відповідачкою,що позивач вважає
незаконним.

Позивач не надав суду доказів,що
рішення про приватизацію спірного
житла визнано незаконним.

В той же час , другим пунктом своєї
позовної вимоги, не пред»являючи
позову до Радинської сільської ради,
позивач ставить вимогу про визнання
Розпорядження Радинської сільської
ради №10 від 29.04. 2009 року нечинним та про
скасування свідоцтва про право
власності відповідачки на спірне
житло.

Отже, твердження позивача про те,що
відповідачка набула своє право
власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 ,є
безпідставним.

Ст. 346 ЦК України дає перелік підстав
припинення права власності,а отже,
право власності припиняється у
випадках,які перераховано в даній
статті,зокрема:відчуження власником
свого майна, знищення,
конфіскації,відмови власника від права
власності.

У попередньому судовому засіданні
позивачу було роз»яснино,що ст. 346 ЦКУ
дає перелік підстав припинення права
власності, і такою підставою може бути
скасування розпорядження органу, який
приймав рішення про приватизацію
житла,але оскільки Радинська сільська
рада є суб»єктом владних
повноважень,спори з якими
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, тому
позивачу слід вирішити спір з
Радинською сільською радою. У разі
скасування розпорядження,що є
підставою припинення права власності,
відпаде позов до ОСОБА_2, яка має бути
третьою особою у адміністративному
спорі між позивачем та органом
приватизації,на що позивач не
погодився.І оскільки у позові 2 вимоги
про визнання розпорядження Радинської
сільської ради від 29.04. 2009 року нечинним
та скасування свідоцтва про право
власності на житло заявлено не до тієї
особи, яка має відповідати за позовом,
суд, керуючись ст. 33 ЦПК України мав би
замінити відповідача або допустити
його в якості співвідповідача, проте,
оскільки Радинська сільська рада є
суб»єктом владних повноважень, а позов
подано в порядку цивільного
провадження,то відповідно до ч.3 ст.21
Кодексу адміністративного судочинства
України не допускається об»єднання в
одне провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, що також було роз»яснено
позивачу.

Отже, позов є необґрунтований,оскільки
припинення права власності - це
наслідок іншої дії, яка іншою стороною
(позивачем чи відповідачем) не вчинена:
відповідачка не відмовилася від
жилого будинку, орган приватизації не
скасував свого рішення, позивач не
звернувся до суду з позовом до
Радинської сільської ради про
скасування спірного розпорядження, - а
тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 328,346
Цивільного кодексу України, керуючись
ст.ст. 10,60, 88, 208-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Іванківський районний суд на
протязі 10 днів з часу проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі подачі апеляції, - після
прийняття рішення Апеляційним судом
Київської області.

Суддя: