Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/1048/14
Головуючий у 1 інстанції: Дзямко О.П.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Крилової О.В.

Суддів Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Служба
швидкого кредитування» на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 20 грудня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Служба
швидкого кредитування» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ТОВ «Служба швидкого
кредитування» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В позові зазначало, що 08.11.2011 року між
ТОВ «Служба швидкого кредитування» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№1175, згідно якого ТОВ «Служба швидкого
кредитування» надало ОСОБА_3 кошти у
розмірі 1 700 грн. зі строком повернення
до 21.11.2011 року та сплатою процентів у
розмірі 476 грн.

ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання не
виконав, у встановлені кредитним
договором строки борг не повернув.

Кредитним договором передбачені
наслідки порушення умов щодо
своєчасного виконання зобов'язань у
вигляді пені та штрафу.

Відповідно до п.6.2. кредитного договору
передбачено право позивача нарахувати
пеню в розмірі 1% за кожен день від суми
непогашеної заборгованості.

Станом на 19.04.2013 року у ОСОБА_3 виникла
заборгованість за кредитним договором
в сумі 31 205 грн., яка складається з :
основної суми боргу - 1 700 грн., процентів
- 17 986 грн., пені - 11 206,40 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
просило суд стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
в сумі 31205 грн. та судові витрати у
розмірі 312,05 грн.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 20 грудня
2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Служба швидкого кредитування»
основний борг за кредитним договором
№1175 від 08.11.2011 року в сумі 1700 грн.,
проценти за договором в сумі 476 грн.,
пеню за кредитним договором в сумі 850
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Служба швидкого кредитування» судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_4 в особі представника ТОВ
«Служба швидкого кредитування» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
не відповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
змінити, яким стягнути з ОСОБА_3 на їх
користь основний борг за кредитним
договором в сумі 1 700 грн., проценти за
договором в сумі 17 986 грн., пеню за
кредитним договором в сумі 850 грн.
Судові витрати покласти на
відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи
08 листопада 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ
"Служба швидкого кредитування" було
укладено кредитний договір. На
підставі вказаного договору йому було
видано грошові кошти в розмірі 1700 грн.
та зобов'язався сплатити проценти за
користування вказаними коштами в
розмірі 476 грн. зі строком повернення до
21.11.2011 року.

Свої зобов'язання по
поверненню грошових коштів відповідач
належним чином не виконав і станом на
19.04.2013 року має заборгованість в
розмірі 30 892,40 грн.

Відповідно до п.3.3 Договору ОСОБА_3
зобов'язаний повернути отримані
грошові кошти в розмірі 1700,00 грн., а
також сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі 476,00
грн., що разом складає 2 176,00 грн. у строк
до 21.11.2011 р.

Відповідно до положень ст. 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення 1046-1053 ЦК, якщо інше не
встановлено ЦК і не випливає із суті
кредитного договору.

Разом з тим, в порушення договірних
умов ОСОБА_3 станом на 19.04.2013 р. не
виконує свої зобов'язання щодо
повернення отриманих грошових коштів в
розмірі 1700,00 грн., а також щодо сплати
процентів за користування кредитом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В зв»язку з зазначеним суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення вимог позивача щодо
стягнення з відповідача суми кредиту у
розмірі 1700 грн. та процентів за його
користування у розмірі 476 грн.

Строки в Договорі визначені розділом 2.
Зокрема, строк надання кредиту
визначений до 21.11.2011р. (п.2.1 Договору).

Розмір процентів, які повинен сплатити
позичальник дорівнює 2% за кожен день
користування кредитом. Позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити проценти , нараховані за
період починаючи з дати видачі кредиту
і закінчуючи датою повернення кредиту
разовим платежем, тобто разом 2 176 грн.
(п.3.3 Договору).

Районний суд розглянувши справу,
виходячи з необхідності застосування
ст. ст. 625, 1048 ЦК України, вірно дійшов
висновку, що нарахування процентів за
користування кредитом після 21.11.2011р. є
безпідставним, а тому правомірно
відмовив позивачу у задоволенні вимоги
щодо стягнення процентів в розмірі 17 510,
00 грн.

Рішення суду в частині суми стягненої
пені апелянтом не оскаржується.

На підставі вищенаведеного,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Справа розглянута судом у
відповідності з вимогами ст. 11 ЦПК
України, тобто в межах заявлених вимог
і на підставі доказів наданих
сторонами.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування судового
рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Таким чином, доводи
апеляційної скарги є необґрунтовані, а
рішення суду відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Служба
швидкого кредитування» - відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: