Справа № 502/3154/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

при секретарі Дяченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

визнання права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом в якому вказали, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 володіли на праві спільної часткової власності житловим будинком, що розташований в м. Вилкове Кілійського району по вул. М.Горького, 98, але реєстрація права власності на будинок не була проведена та правовстановлюючий документ відсутній. 27.12.2008 р. помер ОСОБА_4 батько позивачки ОСОБА_1 Після його смерті залишився заповіт від 28.11.1989 року на користь позивачки. Спадщину, що відкрилася після смерті свого батька, позивачка прийняла фактично, адже на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем та не відмовляється від її прийняття. Позивачка звернулася до нотаріальної кантори, але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, зареєстрованого належним чином, нотаріус відмовив їй у оформленні спадкових прав, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

В звязку з неможливістю оформлення правовстановлюючих документів на померлого, позивачі не можуть оформити спадщину в нотаріальній конторі, на підставі чого просять суд встановити факт належності житлового будинку, розміщеного по вул. М.Горького, 98, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, по 1/3 частині кожному, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини будинку, у тому числі 1/3 частину в порядку спадкування за заповітом, а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину будинку. На дату розгляду справи позивачами були надані заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву, за якою не заперечує проти позовних вимог та просить розглянути справу без його участі.

На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, заяви позивачів, відповідача та надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-УР № 044331 виданого Вилківською міською радою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_6 Лукінічни. /а.с. 18/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 156271, виданого виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 167, ОСОБА_4 помер 27.12.2008 року /а.с. 17/.

Згідно довідки виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району, виданої 19.11.2013 року № 1391/02-20, на день смерті ОСОБА_4, померлого 27.12.2008 року, з ним проживали та були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1, 1961 р.н, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання / перебування особи, виданої 20.11.2013 р. Кілійським районним сектором ГУДМС України в Одеській області, ОСОБА_4, який помер 27.12.2008 року, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6 та знятий з реєстрації 27.12.2008 року в звязку зі смертю. /а.с. 21/.

Відповідно до заповіту посвідченого та зареєстрованого секретарем виконкому Приморської сільської ради Кілійського району 28.11.1989 року за реєстровим № 299, ОСОБА_4 заповідав своїй доньці ОСОБА_1 усе майно, яке в нього є та яке буде йому належати за законом на момент його смерті. Заповіт станом на 12.02.2009 року не відмінявся та не змінювався, про що свідчить запис секретаря виконкому Приморської сільської ради.

Як вбачається з рішення виконкому Вилківської міської ради від 28.12.1994 року № 200, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку № 98 по вул. М. Горького в м. Кілія.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок по вул. М.Горького, № 98, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку літ. А, кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, надвірних споруд - № 1-4, І-ІІ та розташований на земельній ділянці площею 2542 кв. м.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 403/01-16 від 05.05.2014 р., після смерті ОСОБА_4, який помер 27.12.2008 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 101, 112 ЦК УРСР, який діяв на час проведення будівництва, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо встановлення факту належності по 1/3 частині нерухомого майна ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній та визнання за позивачами права власності по 1/3 частині будинку, як співвласникам.

Стосовно заявлених позивачами вимог про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 27.12.2008 року, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Беручи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1, яка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька, згідно положень ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, інші спадкоємці відсутні, оформлення частини спадщини у вигляді частин відповідного будинку в нотаріальному поряду неможливе в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину у вигляді частини житлового будинку та вважає, що право позивачів, у тому числі і на спадщину, підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в звязку з чим задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16, 1223 ЦК України, ст. 101, 112 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку, розміщеного по вул. М.Горького, 98 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщеного по вул. М.Горького, 98 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщеного по вул. М.Горького, 98 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, у тому числі на 1/3 частину будинку згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 27.12.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8