Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 126/3896/14-ц

Провадження № 2/126/1049/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Хмель Р.
В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про тлумачення заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла моя
бабка позивача ОСОБА_4. Після її смерті
відкрилася спадщина, на яку він
претендує, як спадкоємець за заповітом
від 05 серпня 2003 року, посвідченого
секретарем виконкому Війтівської
сільської ради Бершадського району
Вінницької області, зареєстрованого в
реєстрі за № 737. Окрім нього,
спадкоємицею першої черги за законом є
відповідачка ОСОБА_3 - дочка померлої та
спадкоємиця за заповітом - ОСОБА_2.
Інших спадкоємців ні за законом, ні за
заповітом немає.

В порядку ст.ст. 1269 ЦК України ОСОБА_1
та ОСОБА_2 прийняли спадщину,
звернувшись до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини, а
відповідачка ОСОБА_3 спадщину не
прийняла і на неї не претендує.

Згідно заповіту ОСОБА_4 заповіла
позивачеві земельну частку (пай)
розміром 1,97 в умовних кадастрових
гектарах у землі, яка перебуває у
колективній власності колишньої
агрофірми „Війтівська" с. Війтівка
Бершадського району Вінницької
області, яка належала їй згідно
сертифікату про право на земельну
частку (пай) серії ВН № 0425192, виданого
Бершадською райдержадміністрацією
Вінницької області 15.03.2000 року.

Перешкодою для отримання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом є те, що
на час відкриття спадщини Померла
ОСОБА_4, взамін зазначеного сертифікату
про право на земельну частку (пай),
отримала держаний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 827836 на підставі розпорядження
Бершадської райдержадміністрації від
12 вересня 2005 року № 335 на право
власності на земельну ділянку,
розміром 1.6038 га, розташовану на
території Війтівської сільської ради,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
даний державний акт не зазначений в
заповіті.

Враховуючи вищенаведене, позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить постановити рішення
суду, яким витлумачити заповіт від 05
серпня 2003 року, посвідчений секретарем
виконкому Війтівської сільської ради
Бершадського району Вінницької
області, зареєстрованого в реєстрі за
№ 737, зазначивши що ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заповіла йому
земельну ділянку розміром 1.6038 га,
розташовану на території Війтівської
сільської ради Бершадського району
Вінницької області, призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
згідно державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 827836, виданого на підставі
розпорядження Бершадської
райдержадміністрації від 12 вересня 2005
року за №335.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, однак надав на адресу суду
заяву, в якій заявлені вимоги підтримав
та просив задовольнити, а справу
слухати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку
розгляду справи по суті звернулась до
суду із заявою про визнання позову та
розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 також в судове
засідання не з'явилась, але надала до
суду заяву в якій позовні вимоги визнає
та просить справу розглядати без її
участі.

Враховуючи те, що сторони
скористались своїм правом
передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України,
заявляти клопотання про розгляд справи
за їх відсутності, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та проводить його в даному
судовому засіданні на підставі доказів
наявних у справі.

Оскільки розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_4, що вказано у копії свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8). Згідно з
довідкою Війтівської сільської ради №
391 від 22 жовтня 2014 року (а.с.10)
спадкоємцями на майно померлої є дочка
ОСОБА_3 та спадкоємці за заповітом
ОСОБА_1., ОСОБА_2

Відповідно до копії заповіту
від 05 серпня 2003 року, посвідченого
секретарем виконкому Війтівської
сільської ради Бершадського району
Вінницької області, зареєстрованого в
реєстрі за № 737 (а.с. 9), ОСОБА_4 заповіла
ОСОБА_1 земельну частку (пай) розміром
1,97 в умовних кадастрових гектарах у
землі, яка перебуває у колективній
власності колишньої Агрофірми
„Війтівська" с. Війтівка Бершадського
району Вінницької області, яка
належала їй згідно сертифікату про
право на земельну частку (пай) серії ВН
№ 0425192, виданого Бершадською
райдержадміністрацією Вінницької
області 15.03.2000 року.

Довідка відділу
Держземагенства у Бершадському районі
Вінницької області №4674 від 09.09.2014 року
(а.с. 19) свідчить про те, що взамін
сертифіката на право на земельну
частку (пай) серії ВН №0425192 ОСОБА_4 на
підставі розпорядження Бершадської
районної державної адміністрації №335
від 12.09.2005 року було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 827836 (а.с.17) на право
власності на земельну ділянку,
розміром 1.6038 га, розташовану на
території Війтівської сільської ради,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Постановою нотаріуса №311/02-31 від
29.10.2014 року (а.с.16) ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, у
зв'язку з тим, що пред'явлений позивачем
правовстановлюючий документ не
відповідає даним, визначеним у
заповіті ОСОБА_4

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

При з'ясуванні та встановленні
обставин справи суд виходить з вимог ч.1
ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, відповідно до
яких кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, вимог ст.58, ст. 59 ЦПК України
щодо належності та допустимості
доказів та положень ч.1 ст.61 ЦПК України,
відповідно до якої, обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Згідно з ч.2 ст. 213 ЦК України на
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину. Частиною 3 вказаної
норми передбачено, що при тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів.

Аналогічні відомості містить п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року N 9 " Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними", який
вказує, що при розгляді спору суд
може ухвалити рішення про
тлумачення змісту правочину лише на
вимогу однієї або обох сторін
правочину чи їх правонаступників - в
порядку позовного провадження.

Виходячи з аналізу положень норм
ст.ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення
заповіту здійснюється з метою
встановлення точної волі заповідача і
може мати місце, якщо заповіт викликає
питання в спадкоємців, має
суперечливий характер, у зв'язку з чим
необхідно уточнити його зміст.

Отже, дійсно на момент
складання заповіту на ім'я ОСОБА_1,
ОСОБА_4 володіла сертифікатом на право
на земельну частку (пай) серії ВН №0425192,
однак на підставі розпорядження
Бершадської районної державної
адміністрації №335 від 12.09.2005 року
взамін нього їй було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 827836 на право
власності на земельну ділянку,
розміром 1.6038 га, розташовану на
території Війтівської сільської ради,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Ураховуючи вищенаведені
обставини, які знайшли своє
підтвердження наданих суду доказах,
суд вважає, що вимоги позивача є
законними та обґрунтованими, а тому
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 179, 209,
212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.213, 1256
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Витлумачити заповіт від 05 серпня 2003
року, посвідчений секретарем виконкому
Війтівської сільської ради
Бершадського району Вінницької
області, зареєстрованого в реєстрі за
№ 737, зазначивши що ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заповіла ОСОБА_1
земельну ділянку розміром 1.6038 га,
розташовану на території Війтівської
сільської ради Бершадського району
Вінницької області, призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
згідно державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 827836, виданого на підставі
розпорядження Бершадської
райдержадміністрації від 12 вересня 2005
року за №335.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Бершадський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання його копії.

Суддя: