Ухвала

іменем україни

27 листопада 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 21 жовтня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
від 24 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Щасливцівської
сільської ради Генічеського району
Херсонської області, третя особа -
фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зазначеним позовом до Щасливцівської
сільської ради Генічеського району
Херсонської області мотивуючи свої
вимоги тим, що їй на праві приватної
власності на підставі державного акту
на право власності ВЖ № 594697 від 23
жовтня 2009 року, виданого
Щасливцівською сільською радою
Генічеського району, належить земельна
ділянка площею 0,16 га, розташована по
АДРЕСА_1. Відповідно до плану меж,
доданого до держакту, належна їй
земельна ділянка по точкам «А» та «В»
межує із землями загального
користування відповідача. У зв'язку із
тим, що між нею та відповідачем
постійно виникають суперечки щодо
намірів останнього використовувати
прилеглу до її земельної ділянки
територію, яка є зеленою зоною, просила
суд заборонити відповідачу передавати
в оренду, продавати, заставляти
дарувати, а також використовувати у
спосіб, відмінний від цільового
призначення, зазначену прилеглу
земельну ділянку, для чого зобов'язати
відповідача укласти з нею договір про
забезпечення належного утримання
зазначеної території розміром 33,93
метри на 20 метрів.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 21 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 24 вересня 2014
року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відмовляючи у задоволені позову, суди
керуючись положеннями ст. ст. 627, 386 ЦК
України, ст. 124 ЗК України, ЗУ «Про
благоустрій територій», виходили із
того, що позивачкою не було надано суду
достатніх та відповідних доказів щодо
порушення її прав з боку відповідача.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Щасливцівської
сільської ради Генічеського району
Херсонської області, третя особа -
фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов і
кримінальних справ