У х в а л а

іменем україни

03 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Юровської
Г.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від
23 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого вказав, що 11 січня
2000 року ОСОБА_5 отримав від нього
грошові кошти в розмірі 200 000 доларів
США у рахунок майбутнього договору
купівлі-продажу квартир, про що написав
розписку. Сторони домовилися, що після
завершення будівництва відповідачем,
що здійснювалося за адресою: АДРЕСА_1
буде укладено основний договір
купівлі-продажу 1/3 частини побудованих
квартир. В подальшому відповідач
договір купівлі-продажу не уклав,
передані кошти не повернув. З
урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив
стягнути з ОСОБА_5 на підставі ст. 1212 ЦК
України передані ним кошти як
безпідставно набуті.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
23 квітня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11 вересня 2013 року скасовано,
позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
безпідставно набуті кошти у сумі 200 000
доларів США, що на час ухвалення
рішення за офіційним курсом НБУ
становить еквівалент 2 249 440 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з
доведеності позову та наявності
передбачених ст. ст. 1212 ЦК України
підстав для стягнення безпідставно
набутих коштів.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.В.
Юровська