У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Готри Т.Ю., Джуги С.Д.

при секретарі: Свіді Г С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Інгосстрах» на рішення Тячівського
районного суду від 14 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Інгосстрах»,
третя особа - Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» про захист страхових
послуг, стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тячівського районного суду
від 29.03.2013 року, яке було залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 02.07.2013 року,
у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Інгосстрах» (далі по тексту - ПрАТ
«Інгосстрах») - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.10.2013 року
вищезазначені рішення скасовано та
передано справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді Тячівським
районним судом ухвалено рішення від
14.01.2014 року, яким позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
неправомірною відмову ПрАТ
«Інгосстрах» у виплаті страхового
відшкодування по страховому випадку на
користь ОСОБА_2 Стягнуто з ПрАТ
«Інгосстрах» на користь ОСОБА_2
страхове відшкодування в сумі 248 238 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ПрАТ «Інгосстрах» подало на дане
рішення апеляційну скаргу в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Зокрема зазначає,
що суд прийняв рішення на підставі
висновку експертизи не врахувавши, що в
порушення п.5.6 Науково-методичних
рекомендацій експерту не було надано
всіх необхідних документів для
проведення експертизи. Посилається на
те, що згідно Класифікатору до
Метеорологічних НС (стихійного лиха),
пов'язаних з атмосферними опадами
належать сильний дощ - кількість опадів
за 1 год. 30 мм і більше та сильний вітер -
швидкість вітру 25 м/с і більше. Таким
чином, вважає, що за даними
Гідрометеорології проявів стихійного
лиха 10.04.2012 не мало місце, а відтак даний
випадок не є страховим.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції ніким в апеляційному порядку
не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Встановлено, що 26.03.2012 року між ОСОБА_2
та ПрАТ «Інгоссатрх» укладено договір
страхування майна, що знаходиться за
адресою м.Тячів, вул. Голлоши, 28 (а.с.4).
Розмір страхової суми встановлено 370 000
грн. Пунктом 7.1 даного договору
передбачено, що до страхових випадків
належить пошкодження майна внаслідок
стихійних явищ (Ризик В).

З Акту комісії від 11.04.2012 року
вбачається, що 10.04.2012 року трапилося
руйнування вказаного майна в
результаті обвалу димоходу, внаслідок
чого димохід і стеля будинку
зруйновано повністю та частково
пошкоджено (в т.ч. деформовано) дах
будинку (а.с.6). Даний факт пошкодження
майна позивачки також підтверджується
довідкою та актом обстеження
Тячівського РВ УМНС України в
Закарпатській області (а.с.7, 8).

Позивачка зверталася до Страховика з
заявою про виплату їй страхового
відшкодування, однак листом від 15.05.2012
року їй було відмовлено у такій виплаті
з посланням на те, що даний випадок не є
страховим (а.с.10).

Згідно висновку будівельно-технічного
дослідження №2173 від 31.07.2012 року обвал
димоходу в житловому будинку на вул.
Голоші, 28 в м.Тячів мав місце, Обвалу
димоходу сприяли атмосферні явища,
тобто погодні умови цього періоду, які
характеризувалися сильними зливовими
дощами та шквалистим посиленням вітру.
Вартість ремонтно-будівельних робіт по
приведенню житлового будинку на вул.
Голоші, 28 в м.Тячів до придатного для
проживання стану становить 259 338 грн.
(а.с.12-29). Хоча даний висновок зроблено
за власною ініціативою позивача до
пред'явлення позову і такий не є
судовою експертизою в розумінні ст. 143
ЦП України (експертиза не призначалася
ухвалою суду, експерт не попереджався
про кримінальну відповідальність),
однак даний висновок досліджується
колегією суддів як письмовий доказ.
Зважаючи на те, що зазначений висновок
повністю узгоджується з іншими
матеріалами справи та відповідачем
жодними належними та допустимими
доказами не спростований, колегія
суддів бере його до уваги та виходить з
того, що він є належним доказом факту
настання страхового випадку та
спричиненням позивачу відповідної
шкоди у розмірі вказаної у даному
висновку.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
даний випадок є страховим, а тому з
відповідача слід стягнути вартість
збитків за мінусом франшизи. При цьому
судом враховано приписи ч.4 ст. 338 ЦПК
України.

З даним висновком суду першої
інстанції повністю погоджується
колегія суддів оскільки він
ґрунтується на нормах матеріального
права та підтверджений належними
доказами.

Доводи апеляційної скарги, що даний
випадок не є страховим з посиланням на
Національний класифікатор України
надзвичайних ситуацій не можуть бути
взяті до уваги зважаючи на наступне.

Даним Класифікатором дано визначення
понять надзвичайних ситуацій
(стихійного лиха). Разом з тим,
відповідно до договору страхування до
страхових випадків належать стихійні
явища, а не стихійні лиха. Пунктами
3.1.1-3.1.7 Правил добровільного
страхування від вогневих ризиків та
ризиків стихійних явищ, які є
невід'ємною частиною даного договору
страхування визначено перелік подій,
які є страховими випадками. Згідно п.3.2.4
зазначених Правил під ризиками,
переліченими в пп. 3.1.2-3.1.7 розуміють
збиток, викликаний визначеними
стихійними явищами. Причому збитки від
вихру, бурі, урагану, смерчу або іншого
руху повітряних мас, викликаного
природними процесами у атмосфері,
відшкодовується лише у випадку, якщо
швидкість вітру, що заподіяв збиток,
перевищувала 55 км/год. Швидкість вітру
підтверджується довідками відповідних
установ Гідромедцентру (а.с.198). Таким
чином сторони договору на підставі
вільного волевиявлення визначили, які
випадки є страховими,зокрема які
вимоги щодо швидкості вітру ставляться
для можливості визнання страховим
випадком завдання шкоди майну
внаслідок дії вітру, а тому посилання
апелянта на зазначений Класифікатор є
безпідставним.

Судом першої інстанції, на підставі
довідки Закарпатського обласного
центру з Гідрометеорології
встановлено, що в період, який
передував пошкодженню майна, швидкість
вітру в Тячівському районі
перевищувала позначку 55 км/год. За
таких обставин суд дійшов ірного
висновку, що даний випадок є страховим.

Також колегія суддів відхиляє послання
апелянта на невідповідність порядку
проведення експертизи п.5.6
Науково-методичний рекомендацій
зважаючи на наступне.

Пункт 5.6 Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, в редакції на
яку посилається апелянт в своїй
апеляційній скарзі, діє починаючи з
26.12.2012 року (нова та наразі чинна
редакція даного документу). Натомість
експертиза проводилася до вказаної
дати (висновок експерта датований
31.07.2012 року), а відтак дія
вищезазначеного пункту не
поширювалася на порядок проведення
вказаної експертизи.

На момент проведення експертного
дослідження, порядок проведення
будівельно-технічної експертизи було
врегульовано пп.117-121
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень (в редакції від 01.06.2009 року).
Згідно п.119 для вирішення питання про
вартість будівель та споруд експертові
надсилається копія технічного
паспорта БТІ (бюро технічної
інвентаризації), а також копії
документів або дані з них, якими
сторони підтверджують свої позовні
вимоги або заперечують їх. Подання
проекту будівництва об'єкта та його
кошторису, а також акту комісії про
його прийняття до експлуатації було
необхідним лише у разі якщо поставлено
питання про відповідність збудованої
або реконструйованої будівлі проекту і
вимогам ДБН (п.121).

З висновку експерта вбачається, що для
проведення дослідження надавалася
копія технічного паспорту на житловий
будинок, а також інші документи. Таким
чином процедура проведення експертизи
в даному випадку була дотримана, а тому
даний доказ є належним та допустимим.

При цьому колегія суддів констатує, що
апелянтом не ставилося питання про
проведення по даній справі судової
будівельно-технічної експертизи
(повторної експертизи), ні в суді
першої, ні апеляційної інстанції.

Аналізуючи все вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем належними та допустимими
доказами доведений факт настання
страхового випаду та розмір нанесеної
йому шкоди, а відповідачем, всупереч
вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, жодними
доказами не спростовані дані
обставини.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову та стягнув зі
страховика вартість завданої
страховим випадком шкоди за мінусом
франшизи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
що у відповідності до положень ст. 308
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги та залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Інгосстрах»
відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від
14 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді