Справа № 465/2469/14
Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6613/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Івановій О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
державного підприємства «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 26 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
державного підприємства «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» про стягнення середнього
заробітку -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням зазначений
позов задоволено частково. Ухвалено
про стягнення з державного
підприємства «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» на користь ОСОБА_4 середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 15.08.2012 року
до 28.01.2014 року в розмірі 25802,28грн.

Ухвалою того ж суду від 09.09.2014 року
виправлено арифметичну помилку в
рішенні. Постановлено про стягнення із
відповідача на користь позивача 37065,18
грн.

Рішення оскаржило державне
підприємство «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» (далі -ДП «ЛНДРТІ»), просить
його скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову у позові. Зазначає, що вини
підприємства у затримці розрахунку
працівника при його звільненні не було,
так як розрахункові рахунки
підприємства були заарештовані
державною виконавчою службою і тому
відповідач фізично не міг виплатити
належні працівникові на час звільнення
кошти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2 і
прокурора Гончара Б.С. на підтримання
скарги, ОСОБА_4 на її заперечення,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги колегія
суддів знаходить підстави для
часткового задоволення скарги з таких
мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_4 працювала на
посаді інженера 1 категорії на ДП
«Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут». Згідно
наказу №156/К від 26.06.2012 року її
звільнено з займаної посади за власним
бажанням з 01.07.2012 року. При звільненні
їй була нарахована, але не виплачена
заробітна плата. Повний розрахунок з
позивачкою було проведено 28.01.2014 року.
Середньоденна заробіток ОСОБА_4 перед
звільненням складав 102,39 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗПП України
передбачено, що при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Частиною першою статті 117 цього ж
Кодексу визначено, що в разі невиплати
з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідач не дотримав
вимог ст. 116 КЗПП України і в день
звільнення ОСОБА_4З не виплатив їй
належні при звільненні суми. При цьому
місцевий суд вірно визначив, що
порушення прав працівника відбулося з
вини підприємства.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність підстав для
відповідальності підприємства згідно
ст. 117 КЗПП України є неспроможними, так
як посилання апелянта на відсутність
вини ДП «ЛНДРТІ» у затримці розрахунку
не відповідають матеріалам справи.

Аналіз зазначених вище норм дає
підстави для висновку про те, що
відсутність фінансово - господарської
діяльності або коштів у підприємства, у
тому числі арешт його рахунків, не
виключає його вини у невиплаті
належних звільненому працівникові
коштів та не звільняє роботодавця від
відповідальності, передбаченої ст. 117
КЗпП України.

Зазначена правова позиція висловлена у
постанові Верховного Суду України
№6-64цс/13 від 03.07.2013 року, яка згідно зі
ст. 367-7 ЦПК України є обов'язковою для
всіх судів України.

Разом із цим рішення суду в частині
розміру майнової відповідальності ДП
«ЛНДРТІ» перед ОСОБА_4 не ґрунтується
на матеріалах справи і чинному
законодавству.

Абзацом другим пункту восьмого Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(постанова Кабінету Міністрів України
№100 від 08.02.1995 року) передбачено, що у
разі коли середня місячна заробітна
плата визначена законодавством як
розрахункова величина для нарахування
виплат і допомоги, вона обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати, розрахованої згідно
з абзацом першим цього пункту, на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.

Згідно з абзацом третім цього ж пункту,
середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Встановлено, що розрахована відповідно
до наведеного вище Положення
середньоденна заробітна плата ОСОБА_4
становить 102,39 грн., а число робочих днів
- 4,5 (7 робочих днів у квітні та 2 робочих
дні у травні 2012 року). Період затримки у
виплаті ОСОБА_4З належних сум - 85,5
робочих днів (з 01.07.2012 року до 28.01.2014
року).

Отже, до виплати ОСОБА_4 належить 7172,6
грн. без урахування обов'язкових
податків і платежів.

При цьому колегія суддів зазначає, що
місцевий суд неправильно визначив
початок перебігу часу затримки
розрахунку, взявши за основу дату
набрання судовим рішенням законної
сили - 15.08.2012 року, хоч такою датою є час
звільнення позивача з роботи - 01.07.2012
року. Саме з цього періоду ОСОБА_4
просила суд стягнути середній
заробіток і саме цю дату визнає
відповідач.

Таким чином у судові рішення слід
внести відповідні зміни.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309,
ст. 317 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу державного
підприємства «Львівський науково -
дослідний радіотехнічний інститут»
задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 26 серпня 2014 року та ухвалу
цього ж суду від 9 вересня 2014 року
змінити, зменшивши розмір стягнення з
державного підприємства «Львівський
науково - дослідний радіотехнічний
інститут» на користь ОСОБА_4 середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 1 липня 2012
року до 28 січня 2014 року до суми 7172,6 грн.
без урахування обов'язкових податків і
платежів.

В решті рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :

Судді: