Справа № 434/8257/13-ц
Провадження № 2/434/827/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2014 року
Артемівський районний суд міста
Луганська в складі: головуючого -
судді Река А.С., при секретарі - Малько
А.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом Луганського
міського комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго», від імені якого
діє представник за довіреністю,
пред'явило дійсний позов. Просило
стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
заборгованість за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, що утворилась за
період з 01.07.1996 року по 01.06.2013 року в сумі
5394,74 гривень основного боргу; 4250,90
гривень - втрати від інфляційних
процесів; 1498,22 гривень - 3% річних, а
всього стягнути - 11143,86 гривень, і судові
витрати мотивуючи тим, що відповідачі
належним чином не виконують
зобов'язання щодо оплати отриманих
послуг.

Ухвалою Артемівського районного суду
від 13.03.2014 року позовні вимоги в частині
стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, суми
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.07.1996 року
по 01.06.2013 року, було залишено без
розгляду.

В судовому засідання представник
позивача наполягав на задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
заявлений позов не визнала. Просила суд
застосувати до позовних вимог позивача
строк позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
розташована у багатоповерховому
будинку та забезпечується
централізованим опаленням і гарячим
водопостачанням, послуги з якого
надаються ЛМКП «Теплокомуненерго».

Відповідно до довідки кооперативу
«ЛуганськБУДстрой», ОСОБА_1 дійсно
належить квартира АДРЕСА_1.

З даних довідки за формою № 3, виданої
МКП «Жилсервіс» філіал № 2 від 07.06.2013
року вбачається, що за вказаною адресою
зареєстровані: ОСОБА_1.

Таким чином, між сторонами виникли
правовідносини в сфері комунальних
послуг, в яких ЛМКП «Теплокомуненерго»
є виробником послуг з централізованого
опалення, що надаються до будинку, де
розташована вищезазначена квартира, а
споживачем - власник квартири. Дійсні
правовідносини регулюються нормами
Законів України «Про
житлово-комунальні послуги», «Про
теплозабезпечення», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, нормами ЦК України.

Згідно ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 162 ЖК України регламентує, що
власник квартири зобов'язаний вносити
плату за комунальні послуги згідно
затверджених в установленому порядку
тарифами.

Згідно ст.1 Закону України «Про
теплопостачання» споживачем теплової
енергії є фізична або юридична особа,
яка використовує теплову енергію на
підставі договору.

Поняття «споживач» також надано у ч.1
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, згідно якої це особа, яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Обов'язковість укладання договору
виробника послуг і споживача
вищезазначеними нормативними актами
не передбачена.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач періодично здійснювала
оплату за спожиті послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання, що підтверджується
витягом з особового рахунку НОМЕР_1, та
свідчить про наявність між сторонами
фактичних договірних правовідносин.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідачі свої
зобов'язання не виконали, чим порушили
майнові права позивача.

Згідно ст. 625 ЦПК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, але не є
беззаперечною підставою для відмови у
позові і застосовується судом лише у
випадках, коли про це заявила одна із
сторін.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Згідно пояснення наданого
представником позивача від 13.03.2014 року,
сума заборгованості за надані послуги
з газопостачання відповідача з
урахуванням застосування строку
позовної давності за період з 01.08.2010
року по 01.06.2013 року відсутня, а саме
складає - (мінус) 892,18 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне застосувати строк
позовної давності до спірних
правовідносин, та беручи до уваги, що за
період з 01.08.2010 року по 01.06.2013 року
заборгованості по сплаті за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання не має, суд приходить до
висновку про відмову ЛМКП
«Теплокомуненерго» у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 257, 267, 526 ЦК України, ст.
162 ЖК України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.8 Правил надання послуг з
централізованого опалення, холодному
та гарячому водопостачанню та
водовідведенню, ст.ст.10,11,60, 88, 212-215, 217
ЦПК України, суд, -

вирішив:

У позові Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області шляхом подання
через Артемівський районний суду м.
Луганська у десятиденний строк з дня
ухвалення рішення апеляційної скарги.

Повний текст було виготовлено 17.03.2014
року.

Суддя

А.С. Река