У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року, додаткове
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на Ѕ частини земельної ділянки,
стягнення компенсації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх з ОСОБА_3 батько -
ОСОБА_4 Вона та відповідачка прийняли
спадщину на земельну ділянку НОМЕР_1,
площею 0,060 га, що розташована у СТ
«Вчитель-1» Старовишневецької
сільської ради Синельниківського
району Дніпропетровської області, та
грошові внески. ОСОБА_3 відмовилася
нести витрати, пов'язані з присвоєнням
земельній ділянці кадастрового номеру,
оскільки не претендувала на земельну
ділянку. Також відповідачка
відмовилася прийти до нотаріуса для
розподілення між ними спадкового майна
згідно з їх попередньою домовленістю.

15 листопада 2013 pоку нотаріусом Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори позивачу видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на Ѕ частини земельної ділянки.
Вказувала, що ОСОБА_3 не бажала
оформляти свої спадкові права, вона
ніколи не користувалася земельною
ділянкою, не доглядала її. Крім того, у
неї з відповідачкою склалися неприязні
стосунки, що є перешкодою для сумісного
користування земельною ділянкою.

Просила визнати за нею право власності
на Ѕ частини земельної ділянки НОМЕР_1;
стягнути з неї кошти на користь ОСОБА_3
на рахунок компенсації вартості Ѕ
частини земельної ділянки НОМЕР_1;
стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки
Ѕ частину витрат, понесених на
отримання документів, необхідних для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, у розмірі 1132 грн 50
коп.

Заочним рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Додатковим Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 травня 2014 року
зобов'язано ТУ ДСА в Дніпропетровській
області повернути ОСОБА_2 424 грн 13 коп.,
внесених нею на депозитний рахунок
суду.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року заочне рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 травня
2014 року та додаткове рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від
27 травня 2014 року залишені без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та додаткове
рішення суду першої інстанції, ухвалу
суду апеляційної інстанції та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
поновити строк на касаційне
оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Оскільки доводи касаційної скарги про
поновлення строку на касаційне
оскарження заслуговують на увагу, то
цей строк підлягає поновленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову, оскільки не надано
належних та допустимих доказів того, що
відповідачка відмовилася від своєї
частки у спадковому майні; ст. 365 ЦК
України, на яку посилалася позивачка,
не регулює спадкові відносини.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.
Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження заочного рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області

від 20 травня 2014 року, додаткового
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 травня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 вересня

2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на Ѕ частини земельної
ділянки, стягнення компенсації.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік