АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Побірченко Т.І.

при секретарі - Бережняк Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
06 жовтня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення з відповідача аліменти
на її утримання у розмірі 1/4 частки з
усіх видів доходу щомісячно з
урахуванням індексації, починаючи від
дня пред'явлення позову і до смерті.
Зобов'язати відповідача брати участь у
додаткових витратах, викликаних
хворобою, інвалідністю або немічністю
позивача. Стягнути з відповідача
одноразово або протягом певного строку
кошти на покриття витрат, пов'язаних з
її лікуванням та доглядом.

Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва від 06.10.2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання в розмірі 1/4 частки з усіх
видів доходу щомісячно починаючи з дня
подання заяви, а саме з 04.04.2014 року і до
її смерті. В іншій частині в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. Апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції неповно дослідив
обставини справи та неправильно оцінив
подані сторонами докази, через що
дійшов висновків, які не відповідають
обставинам справи та неправильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права прийняв
необґрунтоване рішення. В
обґрунтування своїх вимог апелянт
вказує, що позивач отримує пенсію, має
на праві власності трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири
АДРЕСА_2 та отримує додатковий дохід
від здачі останніх в оренду, а доходи
які він отримує є недостатніми навіть
для забезпечення його сім'ї.

Справа № 753/6321/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/13566/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Шклянка
М.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В. Заслухавши
доповідь судді доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що у відповідача існує можливість
для виплати позивачу аліментів у
розмірі ј частки усіх доходів

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів повністю
погодитись не може.

При розгляді справи в апеляційному
суді встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1
(позивача по справі), що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а. с. 2). Батько відповідача,
згідно свідоцтва про смерть, помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а. с. 3). Згідно довідки
МОЗ України позивач має другу групу
інвалідності (а. с. 4) та згідно з виписок
з історії хвороби №9/1354, №14/6026
Київської міської клінічної лікарні
№3, 2-го неврологічного відділення та із
медичної картки амбулаторного хворого
№6382, страждає на тяжкі хвороби (а. с.
19-21). Відповідно до довідки УПФ України
Дарницького району, позивачка отримує
пенсію по інвалідності в розмірі 1 951,56
грн. щомісячно (а. с. 5). Матеріали справи
свідчать, що позивачка має боргові
зобов'язання перед фізичними особами
Банком (а. с. 24-25,63) (а. с. 64, 65). Згідно
довідки від 10.07.2014 року, відповідач
працює в ТОВ «Здраво» на посаді фахівця
з методів розширення ринку збуту та за
час звернення позивача до суду
отримував заробітну плату в розмірі 2 800
грн. (а. с. 29), а на час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції 5 500 грн. На
утриманні відповідача знаходиться
малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дружина, яка згідно наказу №6 від 20.06.2012
року перебуває у відпустці по догляду
за дитиною до трьох років з 05.07.2012 року
по ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 30) та отримує
допомогу по догляду за дитиною в
розмірі 130 грн. та щомісячну одноразову
допомогу при народженні в розмірі 759,17
грн. (а. с. 31-32). Відповідно до довідки про
майно, позивач та відповідач мають у
спільній частковій власності квартиру
АДРЕСА_2, 2/3 частини на праві власності
зареєстровано за ОСОБА_3 (а. с. 33), але у
зв'язку з конфліктом з матерію не має
можливості проживати в останній, в
зв'язку з чим вимушений знімати житло.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо необхідності
стягнення з відповідача аліментів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 172 СК України,
повнолітні дочка, син зобов'язані
піклуватися про батьків, проявляти про
них турботу та надавати їм допомогу.
Якщо повнолітні дочка, син не
піклуються про своїх непрацездатних,
немічних батьків, з них можуть бути за
рішенням суду стягнуті кошти на
покриття витрат, пов'язаних із наданням
такого піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України,
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 203 СК України, дочка, син
крім сплати аліментів зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
батьків, викликаних тяжкою хворобою,
інвалідністю або немічністю.

Таким чином, законодавець визначив, що
право на утримання від повнолітніх
дітей батьки мають за умови, якщо вони є
непрацездатними та потребують
матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін.

Згідно з вимогами ст. 206 СК України, у
виняткових випадках, якщо мати, батько
є тяжко хворими, інвалідами, а дитина
(стаття 6 цього Кодексу) має достатній
дохід (заробіток), суд може постановити
рішення про стягнення з неї одноразово
або протягом певного строку коштів на
покриття витрат, пов'язаних з
лікуванням та доглядом за ними.

Відповідно до вимог п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року,
обов'язок повнолітніх дочки, сина
утримувати своїх непрацездатних
батьків, які потребують матеріальної
допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

Таким чином, право на утримання від
дочки, сина мати та батько матимуть за
умови, якщо вони є непрацездатними та
потребують матеріальної допомоги.
Непрацездатними вважається той з
батьків, хто досяг загального
пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи
ІІІ групи.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечувалось сторонами, що
позивач 1962 року народження є тимчасово
непрацездатною людиною - інвалід ІІ
групи (а. с.23).

Враховуючи те, що основним джерелом
доходу позивача є пенсія інваліда II
групи і дана група інвалідності
передбачає високий ступінь втрати
здоров'я, позивач надала суду доказ на
підтвердження потреби в отриманні
матеріальної допомоги. Враховуючи
наведені обставини, висновок суду
першої інстанції, щодо задоволення
позовних вимог про стягнення аліментів
колегія суддів вважає правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позов не підлягає задоволенню не
заслуговують на увагу, оскільки, ст. 51
Конституції України та ст. 202 СК України
закріплено обов'язок повнолітніх дітей
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

При цьому діючим сімейним
законодавством не передбачено
звільнення від обов'язку утримувати
батьків в залежності від матеріального
та сімейного стану платника аліментів.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо визначення розміру
аліментів.

При визначенні розміру аліментів в ј
частки усіх доходів відповідача, суд
першої інстанції не врахував, що
позивачка отримує пенсію яка перевищує
прожитковий мінімум передбачений
Бюджетом України на 2014 рік для осіб
даної категорії та має у власності
частки двох квартир у м. Києві.

Колегія суддів з врахуванням обставин
справи, положення чинного
законодавства, що регулюють
правовідносини пов'язані зі сплатою
аліментів, обов'язку відповідача
утримувати як матір так і свою
малолітню дитину, принципу законності
і справедливості приходить до висновку
про визначення розміру сплати
аліментів на утримання ОСОБА_1 в
розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку
ОСОБА_3 з часу звернення позивача з
відповідним позовом.

Також, колегія суддів не погоджується з
висновком суду щодо періоду стягнення
аліментів.

Приймаючі рішення про стягнення
останніх до смерті позивачки, суд
першої інстанції не врахував, що мати
відповідача, ще не досягла пенсійного
віку, а ІІ група інвалідності їй
встановлена до 01.07.2016 року, тобто її
непрацездатність встановлена саме до
цієї дати.

За наведеними обставинами, колегія
суддів вважає, що саме до зазначеної
дати відповідач повинен сплачувати
аліменти на утримання своєї матері.

Суд першої інстанції на вищезгадані
обставини уваги не звернув, в зв'язку з
чим зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 313, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року в
частині визначення розміру аліментів
та строку їх стягнення змінити, в
зв'язку з чим абзац 2 резолютивної
частини рішення викласти в наступній
редакції.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний
код платника податків НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, аліменти на її
утримання в розмірі в розмірі 1/8 частки
з усіх видів доходу щомісячно
починаючи з 04 квітня 2014 року до 01 липня
2016 року.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко