Справа № 439/759/14
Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук
Провадження № 22-ц/783/5770/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4,
представника ОСОБА_5 на рішення
Бродівського районного суду
Львівської області від 25 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
третя особа: Служба у справах дітей
Бродівської райдержадміністрації
Львівської області про визначення
місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Бродівського районного
суду Львівської області від 25 червня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визначено місцем проживання
дітей ОСОБА_6, 2000 року народження,
ОСОБА_7, 2003 року народження, ОСОБА_8, 2007
року народження місце проживання їх
батька ОСОБА_3, а саме : АДРЕСА_1.

Вищезгадане рішення в
апеляційному порядку через свого
представника - ОСОБА_4 оскаржила ОСОБА_5.
Вважає рішення незаконним, оскільки
таке ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Звертає увагу, що при прийнятті
оскаржуваного рішення суду не було
заслухано думку дитини, зокрема -
ОСОБА_7, оскільки вона була очевидцем
подій жорстокого знущання її батька
над сестрою. В апеляційній скарзі
просить рішення Бродівського
районного суду Львівської області від
25 червня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає із наступних підстав.

Відповідно до положень ст.141 СК України
мати і батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини.

Згідно зі ст.ст. 160, 161 СК України -
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитини, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Судом встановлено, що згідно рішення
Бродівського районного суду
Львівської області від 21 грудня 2010 року
розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що
був зареєстрований у відділі РАЦС
Бродівського районного управління
юстиції 12 жовтня 1999 року про, що було
зроблено актовий запис №147.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Після розірвання шлюбу діти проживали
з матірю.

Відповідно до розпорядження
Бродівської районної державної
адміністрації Львівської області від 15
квітня 2014 року №182 діти були в
негайному порядку відібрані у ОСОБА_5 і
передані ОСОБА_3, так як проживання
дітей з відповідачем - ОСОБА_5
загрожувало їхньому життю та здоров»ю.

З Акту обстеження умов проживання сім"ї
ОСОБА_3, 1979 року народження, жителя
АДРЕСА_1, вбачається, що станом на 23
травня 2014 року усім"ї проживають такі
особи:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 - батько;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 - дружина батька;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11 - син;

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12- дочка;

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_13- дочка;

ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_6 - син;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка.

Сім"я ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які
перебувають у шлюбі, проживає у
2-кімнатній квартирі, облаштованій
необхідною кількістю меблів та
побутовою технікою, наявні продукти
харчування у достатній кількості.

Батько, ОСОБА_3 працює в
приватного підприємця ОСОБА_13

ОСОБА_9 не працює, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до 3
річного віку.

Мати ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 -
ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_2. Внаслідок
зловживання матір"ю алкогольними
напоями, батько забрав дітей проживати
до себе.

Неповнолітня ОСОБА_6 є дитиною -
інваладом, яка потребує стороннього
догляду, лікування та навчання для
дітей з особливими потребами, в зв"язку
з чим дитину влаштовано у Буківський
будинок інтернат в с.Буково,
Старосамбірського району Львівської
області.

Даний Акт підписано заступником
начальника у справах дітей Бродівської
райдержадміністрації - О.П. Надорожняк,
провідним спеціалістом служби у
справах дітей райдержадміністрації -
Р.В. Росоловським, провідним
спеціалістом служби у справах дітей
райдержадміністрації - Н.П. Бедрій.

З звукозапису судового засідання
від 25 червня 2014 року Бродівського
районного суду Львівської області, з
пояснень ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5,
встановлено, що ОСОБА_4 є матір»ю
ОСОБА_5, місце проживання своєї дочки їй
невідомо, однак стверджувала, що діти
повинні залишити проживати з їх
матір»ю - ОСОБА_5.

Згідно з вимогами ст.157 Сімейного
кодексу України - питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітніх дітей береться
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я, можливість створення
належних умов для виховання, маючи на
увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права
дитини, (ратифікованою постановою
Верховної Ради України №784-XII від 27
грудня 1991 р.) у всіх діях відносно дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними або приватними інстанціями,
які займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється найкращому забезпеченню
інтересів дитини.

Крім цього, відповідно до положень
принципу №7 абз. 2 Декларації прав
дитини, прийнятої резолюцією № 1385
Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1959 року, найкраще
забезпечення інтересів дитини має бути
керівним принципом для тих, на кому
лежить відповідальність за його
навчання; ця відповідальність лежить
перш за все на батьках.

Положенням принципу 6 Декларації прав
дитини, прийнятою Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
проголошено, що малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду
України в п.24 Постанови від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю
України» вирішуючи спори між батьками,
які проживають окремо (в тому числі в
одній квартирі), про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, суд
виходячи з рівності прав та обов`язків
батька і матері щодо своїх дітей,
повинен постановити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання.

Отже, при розгляді справ щодо місця
проживання дітей, слід насамперед
виходити з інтересів самої дитини,
враховуючи при цьому соціальні зв'язки,
місце навчання, психологічний стан
тощо.

Враховуючи, що діти були відібрані від
її матері - ОСОБА_5, так як проживання з
нею загрожувало їхньому життю і
здоров"ю, суд підставно задовольнив
позовні вимоги батька дітей - ОСОБА_3

Також слід зазначити, що представником
відповідача жодним чином висновків
суду не спростовано. Не представлено
документів які б підтверджували
оскарження відповідачем чи скасування
розпорядження Бродівської районної
державної адміністрації №182 від 15
квітня 2014 року про відібрання від неї
дітей. Доводи в апеляційній скарзі
жодним чином висновків суду першої
інстанції не спростовують.

За встановлених обставин, колегія
суддів прийшла до переконання, що в
даному випадку є необхідні обставини
для визначення місця проживання дітей
саме з їх батьком.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи
спір районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду відповідає вимогам чинних норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Бродівського районного суду
Львівської області від 25 червня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
Н.М.Курій

Н.П. Крайник