Справа №329/593/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2014 року
смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Глянь С.І.,

при секретарі
Силаєвій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Чернігівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
зазначає, що ОСОБА_2 26.05.2011року взяв у
позивача в борг грошову суму в розмірі
3000,00грн. та зобов'язався повернути дану
суму на протязі трьох місяців або
розрахуватись належним йому майном,
про що надав розписку

У встановлений строк відповідач борг
не повернув, добровільно сплати борг не
повертає, уникає зустрічей з позивачем.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримав, надав
пояснення по суті позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлялись згідно чинного
законодавства, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, поважних причин неявки
не повідомив, в зв'язку з чим суд визнав
за доцільне розглядати справу за
наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, у зв'язку
з наступним.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюються на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, згідно розписки від
26.05.2011року ОСОБА_2 одержав від ОСОБА_1 у
борг суму грошей у розмірі 3000,00грн.,
строком на три місяці. Проте,
відповідач станом на 22 липня 2014 року не
повернув грошові кошти.

Згідно ст. 1046-1047 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку саму суму
грошових коштів (суму позики). На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або іншій документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Частина 1 статті 1049 ЦК України
передбачає, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та у порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання,
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Отже, у судовому засіданні знайшов своє
підтвердження факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, внаслідок чого виникла
заборгованість.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на
користь позивача підлягає стягненню з
відповідача також і сума понесених
позивачем судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.,
підтвердження квитанція (а.с.1).

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість за розпискою
на суму 3000,00грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст.
10, 60, 88, 130, 174, 212, 213-215 ЦПК України, суд -,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
(іпн НОМЕР_1) суму боргу в розмірі 3000грн.
і витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60грн., а всього стягнути 3243
(три тисячі двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
С.І. Глянь