Справа № 530/1242/14-ц
Номер провадження 2-о/530/62/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Кравченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересована особа Зіньківська районна державна адміністрація про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В заяві ОСОБА_1 вказала, що розпорядженням голови Зіньківської райдержадміністрації від 22.05.2003 року за № 275 їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4.24 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Пишненківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

В державному акті не вірно вказано ім"я заявниці "ОСОБА_1", що не збігаєтьмя з ім"ям у паспорті "ОСОБА_1", виданому Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області 19.11.1998 року. Даний факт підстрверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виданої Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" і паспортом.

Встановлення даного факту заявниці необхідне для заключення угоди оренди землі.

В судовому засіданні заявниця, та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним в заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, зачитавши заяву заінтересованої особи, яка просила справу слухати за її відсутності проти заявлених вимог не заперечувала та дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до розпорядження голови Зіньківської райдержадміністрації № 275 від 22.05.2003 року заявниці був виданий державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 4.24 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Пишненківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.5). З невідомих заявниці причин у державному акті її ім"я вказано як ОСОБА_1, а не ОСОБА_1, як в паспорті громадянина України (а.с.3) та інших документах. Встановлення даного факту ОСОБА_1 необхідне для підписання договору оренди земельної ділянки з орендарем. Віповідно до листа Відділу Держземагенства у Зіньківському районі виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається (а.с.7). Таким чином, іншим шляхом, окрім звернення до суду, заявниця не може вирішити дане питання.

Керуючись ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Зіньківська районна державна адміністрація про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт того, що державний акт серії НОМЕР_1, зареєстрований за № 316 від 24.07.2003 року виданий на ім"я ОСОБА_1, дійсно належить заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко