Справа № 502/3145/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

при секретарі Д'яченко М.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Державний нотаріус Кілійської районної державної нотаріальної контори

ОСОБА_3

про

визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала та на їх обґрунтування пояснила, що 19 жовтня 2001 року помер її батько, ОСОБА_4. На випадок своєї смерті батько склав заповіт від 28.10.1996 року, відповідно до якого заповів належний йому майновий пай та сертифікат на право на земельну частку /пай/ своїм дітям: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Як зазначила позивач, після смерті батька вона не зверталась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що все майно належить її матері ОСОБА_6, яка, в свою чергу, залишила заповіт на її імя. Крім того, після смерті батька позивач перевезла матір за місцем свого мешкання до м. Одеси. Позивач вказала, що оскільки матір потребувала сторонньої допомоги, вона знаходилась біля неї та не мала можливості звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Коли після смерті матері позивач звернулась до державного нотаріуса Кілійського району Одеської області ОСОБА_3, їй стало відомо, що сестра позивача ОСОБА_2 звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька і вже отримала свідоцтва про право на спадщину. У судовому порядку позивач була змушена вирішувати спір про право на спадщину після смерті їх матері, і рішенням від 22 квітня 2013 року, яке набрало законної сили, відповідні свідоцтва про право на спадщину були скасовані. Оскільки позивач вважає, що строк на прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, вона на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України просила суд визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена про час і місце судового розгляду відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України, повторно не зявилась в судове засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та просила ухвалити рішення на розсуд суду згідно чинного законодавства в сукупності доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності відповідача згідно положень ст. ст. 224-226 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 276317, виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 44, ОСОБА_4 помер 19.10.2001 року /а.с.4/.

В свідоцтві про народження серії І-АГ № 1232798, виданого повторно 28.05.1969 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записано ОСОБА_4 та ОСОБА_6. /а.с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 079313, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 10814, ОСОБА_6 померла 28.11.2006 року /а.с.6/.

Як зазначено в заповіті, посвідченому 28 жовтня 1996 року в Шевченківській сільській раді Кілійського району Одеської області та зареєстрованому в реєстрі за № 166, ОСОБА_4, заповів належний йому майновий пай та земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну ділянку /пай/ ОД № 0073700 своїм дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с. 7/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 22 квітня 2013 року у справі № 1513/2222/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, Шевченківська сільська рада Кілійського району Одеської області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, Шевченківська сільська рада Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно, а також позовом третьої особи з самостійними вимогами: ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шевченківська сільська рада Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, - позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково: - визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 травня 2003 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_2, яке зареєстровано в реєстрі за № 1594; - визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 травня 2003 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_2, яке зареєстровано в реєстрі за № 1598; - визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки автомобіля марки ГАЗ 24-10, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1, шасі № 214918, кузов № НОМЕР_2, шасі № XTH9, д/н Н4300ОД, зареєстрованого 12.07.2003 року у Відділенні реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Ізмаїл, Ізмаїльського та Кілійського районів УДАІ ГУ МВС України в Одеській області на імя ОСОБА_2; - визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки автопричепа марки ОДАЗ 8144, 1992 року випуску, шасі № 00005303, д/н 09270ОЭ, зареєстрованого 12.07.2003 року у Відділенні реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Ізмаїл, Ізмаїльського та Кілійського районів УДАІ ГУ МВС України в Одеській області на імя ОСОБА_2; - визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого по вул. Т. Шевченка, 16, в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 28.11.2006 року.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за неґрунтовністю.

Як встановлено вказаним рішенням суду:

- Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори від 26.08.2008 року № 907, - після смерті ОСОБА_4, який помер 19 жовтня 2001 року, спадкова справа 204/2003 була заведена за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 від 20 травня 2003 року. Від ОСОБА_6, дружини спадкодавця, була надана заява про відмову від спадщини після померлого ОСОБА_4. 20 травня 2003 року за реєстром № 1594 та № 1598 ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку в КСП «Україна» в с. Шевченкове, майновий пай розміром 39848 гривень в КСП «Україна» в с. Шевченкове, грошові внески, автомобіль марки ГАЗ 24-10, 1989 року випуску, автопричіп марки ОДАЗ 8144, 1992 року випуску. Після смерті ОСОБА_6, яка померла 28 листопада 2006 року, спадкова справа № 149/2007 була заведена за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 від 27 березня 2007 року. 12 червня 2008 року за реєстром № 2851 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на території Шевченківської сільської ради Кілійського району. /Т.1, а.с.24/.

- Як зазначено в довідці виданій 14.02.2011 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області за № 165/02.01.23, ОСОБА_2 дійсно зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.01.2000 року, але в даний час не проживає /Т.1, а.с. 97/. Факт реєстрації ОСОБА_2 за зазначеною адресою підтверджується її паспортом з відповідним штампом про реєстрацію, копія якого міститься в матеріалах справи /Т. 1, а.с. 92/.

- В своїй заяві від 20.05.2003 року № 258, ОСОБА_2 повідомила державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, що 19.10.2001 року помер батько ОСОБА_4, що постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: право на земельну частку в КСП «Україна» в с. Шевченкове Кілійського району, майновий пай в КСП «Україна» с. Шевченкове в розмірі 39848 гривень, грошові внески до Шевченківського відділення ощадного банку № 6731/02 на рахунку № 075000012, № 1265, № 520102, автомобіль марки ГАЗ 24-10, 1989 р.в., автопричіп марки ОДЗ 8144, 1992 р.в., зареєстровані в Ізмаїльському МРЕВ. Як зазначено в заяві, - факт прийняття спадщини перевірено нотаріусом за наданим для огляду сертифікатом на право на земельну частку на імя спадкодавця /Т. 1, а.с. 105/.

- 25.03.2003 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцю майна ОСОБА_4, який помер 19 жовтня 2001 року, ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1594. Спадкове майно на яке видане вказане свідоцтво складається з: права на земельну частку в КСП «Україна» с. Шевченкове Кілійського району, розміром 2,9 умовних кадастрових гектарів, належного спадкодавцю на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 404 від 23 вересня 1996 р., посвідченого сертифікатом ОД № 0073700, виданим Кілійською РДА 28 січня 1997 року. майнового паю в розмірі 39848 гривень в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» с. Шевченкове, Кілійського району, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) МП № 006064, виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району 24 лютого 2003 р. Грошових внесків з належними до них процентами і компенсаціями, що зберігаються в Шевченківському відділенні ощадного банку № 67831/02 Кілійського району на рахунках № 075000012, № 1265, № 520102. /Т.1, а.с. 117/.

- 25.03.2003 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцю майна ОСОБА_4, який помер 19 жовтня 2001 року, ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1598. Спадкове майно на яке видане вказане свідоцтво складається з: автомобіля марки ГАЗ 24-10, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1, шасі № 214918, кузов № НОМЕР_2, реєстраційним номерний знак НОМЕР_3, зареєстрованого в Ізмаїльському МРЕВ ДАІ 24 червня 1989 року, належного спадкодавцю на підставі технічного паспорта АЭ № 634484, виданого Ізмаїльським МРЕВ ДАІ 24.06.1989 року. Автопричепа марки ОДАЗ 8144, 1992 року випуску, шасі № 00005303, номерний знак НОМЕР_4, зареєстрованому в Ізмаїльському МРЕВ ДАІ 20.07.1993 р. за оцінкою 423 гривні /Т.1, а.с. 118/.

- Судом встановлено, що з кола спадкоємців за заповітом ОСОБА_4, лише ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майно, що підтверджується наданим нею при зверненні 20.05.2003 року до нотаріальної контори сертифікатом на право на земельну частку /пай/, на імя спадкодавця, що узгоджується з положеннями п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, яка була чинна на час видачі свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому в якості поважності причин пропуску відповідного строку позивач посилалась на те, що була змушена доглядати за хворою матірю.

Разом з тим, як вбачається зі змісту Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - відносини спадкування регулюються правилами відповідного ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки з наданих доказів, а також іншого судового рішення, що набрало законної сили, у справі за участю тих самих сторін, встановлено що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, до спірних правовідносин підлягають застосування положення ЦК УРСР щодо спадкування.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Оскільки жодного доказу на обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини суду не надано, а лише зазначену саму причину, яка на думку позивача, є поважною, враховуючи, що відповідну спадщину прийняв інший спадкоємець ОСОБА_4 ОСОБА_2 під час дії ЦК УРСР, суд з огляд на положення ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Вказана позиція узгоджується також з розясненнями, які містяться в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якого суди також не повинні задовольняти позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до 1 січня 2004 року, і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР) або перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 549, 550 ЦК УРСР, ст. 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Кілійської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7