АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н. Г. Доповідач - Кочкова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Максюти
Ж.І, Григорченка Е.І.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_3,
зацікавлена особа: Ленінський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про оголошення
померлим, - за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із заявою про оголошення ОСОБА_4
померлим. В обґрунтування заяви
зазначила, що з ОСОБА_4 перебуває в
шлюбі з 22.03.1986 року, має доньку ОСОБА_5,
1986 року народження та сина ОСОБА_6, 1988
року народження. Тривалий час вони
проживали у АДРЕСА_1, а у 1991 році разом з
ОСОБА_4 придбали у спільну сумісну
власність частину житлового будинку по
АДРЕСА_3. 10 квітня 1992 року ОСОБА_4 був
зареєстрований у вказаному будинку. У
1995 році сім'я розпалася, та ОСОБА_4 став
проживати у своїх батьків за адресою:
АДРЕСА_2. За місцем реєстрації: АДРЕСА_3
ОСОБА_4 не проживає, останній раз його
бачила ОСОБА_4 у 2005 році. 30.09.2005 року
слідчим відділом Ленінського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області порушено кримінальну справу
відносно ОСОБА_4 за ознаками ч.І ст. 164 КК
України, а 27 січня 2006 року ОСОБА_4
оголошено в розшук. З часу отримання
останньої інформації про ОСОБА_4 минуло
понад 8 років, однак ніяких відомостей
про його місце перебування немає. У
зв'язку з необхідністю припинення
шлюбу (вона має намір створити нову
сім'ю), ОСОБА_3 просила оголосити ОСОБА_4
померлим.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено
(а.с. 37-39).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, які мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права,
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
задоволення заяви (а.с. 42-45).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 народився 19 лютого 1963 року у м.
Дніпропетровську, 22 березня 1986 року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 і їй змінено
прізвище на «ОСОБА_8» (а.с.5).

Згідно домової книги ОСОБА_4
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до довідки Ленінського РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області від 03.04.2006 року, відносно ОСОБА_4
порушено кримінальну справу за ст. 164
ч.І КК України, 27.01.2006 року справа
зупинена на підставі ст. 206 п. 1 КПК
України та обвинувачений ОСОБА_4
оголошений в розшук (а.с.15).

Згідно листа Ленінського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
від 09 квітня 2014 року відносно гр. ОСОБА_4
заведено справу оперативного обліку,
на даний час місце знаходження гр..
ОСОБА_4 не встановлено (а.с.18).

Із довідки голови квартирного комітету
№17 від 15.04.2014 року вбачається, що,
ОСОБА_4 за адресою: вул. Союзна, 43 м.
Дніпропетровську не проживає з січня
2006 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив із того, що
відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну
справу за ознаками ч.І ст.164 КК України,
у зв'язку з чим він змінював місце
проживання, а у такому випадку
визнання фізичної особи померлою не
допускається, оскільки вказана особа
може переховується від розшуку, тому
вірогідно ОСОБА_4 є живим, а, відтак,
відсутні підстави для задоволення
заяви.

Однак, з таким висновком погодитись
неможливо, оскільки суд дійшов до нього
без повного та всебічного з'ясування
обставин справи, що є підставою для
скасування рішення з ухваленням нового
рішення.

За положеннями ст. 46 ЦК України фізична
особа може бути оголошена судом
померлою, якщо у місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування протягом трьох років, а
якщо вона пропала безвісти за обставин,
що загрожували їй смертю або дають
підставу припускати її загибель від
певного нещасного випадку, - протягом
шести місяців, а за можливості вважати
фізичну особу загиблою від певного
нещасного випадку або інших обставин
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру -
протягом одного місяця після
завершення роботи спеціальної комісії,
утвореної внаслідок надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру.

Отже, за змістом зазначеної норми
підставами визнання особи такою, що
померла є відсутність у місці її
постійного проживання відомостей про
місце її перебування протягом трьох
років; якщо вона пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підставу припускати її загибель
від певного нещасного випадку протягом
шести місяців; за можливості вважати
фізичну особу загиблою від певного
нещасного випадку або інших обставин
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру
протягом одного місяця. Кожна з цих
підстав є самостійною для визнання
особи такою, що померла і в залежності
від підстав визнання особи, такою що
померла, визначається строк, протягом
якого мають бути відсутні відомості
про особу у місті її постійного
проживання.

У заяві позивачка посилається на те, що
з часу відсутності ОСОБА_4 у місті його
постійного проживання минуло більше 8
років і за увесь цей час відсутні
відомості про його місце знаходження.
Вказані обставини підтверджується
довідкою голови квартального комітету
№17 від 15 квітня 2014 року (а.с. 16). З січня
2006 року ОСОБА_4 оголошено в розшук та
станом на квітень 2014 року місце
знаходження його не встановлено (а.с.
15,18). Крім того, ОСОБА_4 перебував на
обліку КЗ «Дніпропетровський
наркологічний диспансер» ДОР», та був
знятий за відсутності даних, що
свідчить про його спосіб життя та стан
здоров'я (а.с 17).

Сукупність доказів, які маються у
справі є достатньою для висновку про
відсутність у місці простійного
проживання ОСОБА_4 відомостей про його
місце перебування понад три роки, що
дає можливість застосування ч.1 ст.46 ЦК
України. Таким чином, апеляційний суд
вважає заяву ОСОБА_3 обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню, а
рішення суду скасуванню на підставі п. 2
ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 249, 307, п.2 ч.1 ст.309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня
2014 року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця м. Дніпропетровська -
померлим.

Направити копію рішення до Ленінського
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції для реєстрації
смерті фізичної особи - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, що мешкав за адресою:
АДРЕСА_3, а також до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: