Справа № 473/5143/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої судді -
Ротар М.М., при секретарі судового
засідання - Фінько О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенськ
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2014 року позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до Вознесенської
міської ради Миколаївської області
про визнання права власності на
квартиру.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що вони є власниками кожний
по 1/4 частки квартири АДРЕСА_1
відповідно до розпорядження органу
приватизації АТ "Зелений гай" № 225 від
22.03.1995 року. Крім них власником також 1/4
частки квартири був ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
1/4 частки квартири. Спадщину після його
смерті прийняла позивачка - як дружина
померлого ОСОБА_1, інші спадкоємці
донька померлого ОСОБА_3 відмовилася
від прийняття спадщини, син ОСОБА_2 не
прийняв спадщину у встановлений
законом строк.

При зверненні до нотаріальної
контори з метою оформлення своїх
спадкових прав, ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки відсутній
оригінал правовстановлююого документу
на спадкове майно.

Тому, посилаючись на вищевказані
обставини, а також неможливість
повторного отримання
правовстановлюючого документа або
його дубліката в адміністративному
порядку, позивачі в силу ст. 392 ЦК
України просили визнати за ними право
власності за кожним на 1/4 частку
квартири, а також визнати за позивачкою
ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку
квартири в порядку спадкування після
смерті чоловіка ОСОБА_4.

В судове засідання представник
позивачів надав письмову заяву, про
розгляд справи у його відсутності та
підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. На адресу суду направив
заяву, про розгляд справи без участі
представника, вирішення даної справи
залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 20
листопада 1984 року на підставі ордеру №7
серії №104 ОСОБА_4 та членам його сім'ї
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було надано
право на заселення квартири АДРЕСА_1.
Вказаний ордер був виданий на підставі
рішення виконавчого комітету
Вознесенської міської ради від 15.11.1984
року. (а.с.17)

На підставі ордеру позивачам було
видано органом приватизації
акціонерного товариства "Зелений Гай"
Вознесенського району Миколаївської
області - Свідоцтво про про право
власності на житло від 24 березня 1995
року. Відповідно до вказаного
Свідоцтва ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 належало по 1/4 частці квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_4 помер 27 травня
2010 року. Після його смерті в Першій
Вознесенській державній нотаріальній
конторі заведено спадкову справу №
257/2010 від 30.11.2010 року. З заявою про
відмову від спадщини на користь
дружини померлого ОСОБА_1 звернулася
ОСОБА_3 від 30.11.2010 року № 244 та за заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину від 14.10.2014 року № 554 звернулася
ОСОБА_1.

Однак ОСОБА_1 було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
оскільки нею не було надано до
державної нотаріальної контори
правовстановлювального документу на
квартиру, який підтверджує право
власності спадкодавця.

Вказаний правовстановлюючий
документ позивачем втрачено, про що
розміщено відповідне оголошення в
друкованих засобах масової інформації.

Відповідно до ст. 15 ЦК України
передбачено право кожної особи на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорення.

Кожна особа також має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного судочинства.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес.

Порушене право пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні
права виникає невизначеність у праві.

Таким чином, порушення,
невизнання або оспорення суб'єктивного
права є підставою для звернення особи
за захистом свого права із
застосуванням відповідного способу
захисту.

Способи захисту передбачені ст. 16
ЦК України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За змістом даної норми права,
потреба в такому способі захисту права
власності виникає тоді, коли наявність
суб'єктивного права власника не
підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється. Метою
використання даного позову є усунення
невизначеності відносин власності
щодо індивідуально-визначеного майна,
власником якого є позивач, або
отримання документа, що засвідчує його
право власності та був раніше ним
втрачений. Умовою задоволення такого
позову є наявність у позивача доказів,
що підтверджують його право власності
на майно.

Так, як вбачається з матеріалів
справи, зокрема Ордеру, довідки КП
"Вознесенське міжміське бюро технічної
інвентаризації" позивачі та померлий
ОСОБА_4 дійсно є власниками спірного
майна.

Разом з тим, останні позбавлені
можливості повторного отримання
правовстановлюючого документа або
його дубліката в адміністративному
порядку, що знайшло своє підтвердження
в судовому засіданні письмовими
доказами.

Таким чином, підсумовуючи
наведене суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 обґрунтовані,
обраний ними спосіб захисту може бути
застосований судом, а їх цивільне право
підлягає захисту шляхом визнання їх
власниками спірного майна.

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що в судовому
засіданні було встановлено
неможливість оформлення позивача
ОСОБА_1 у спадкових правах у
нотаріальній конторі, суд вважає за
можливе визнати право власності в
порядку спадкування на спадкове майно
за позивачем ОСОБА_1, яке складається з
1/4 частки квартири АДРЕСА_1 після
смерті її чоловіка ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218,
223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
права власності на квартиру, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3
право власності за кожним на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкувуання за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
М.М. Ротар