У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на спадкове майно,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Київської
області від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до суду з
указаним позовом, просило вилучити у
відповідача та передати у заклад банку
автомобіль марки «Тоуоta Саmrу»,
комплект ключів та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
звернути стягнення на вказаний
автомобіль шляхом його продажу банком
із укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, із
наданням повноважень на отримання
дубліката свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого, зі зняттям зазначеного
автомобіля із обліку в органах
Державної автомобільної інспекції та
наданням банку всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що 20 вересня 2007 року між банком та
ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір, згідно якого позичальник
отримав кредит у розмірі 33 051,2 доларів
США зі сплатою 11,16 % річних строком до 20
вересня 2012 року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_5 20 вересня 2007 року було укладено
договір застави, предметом якого є
автомобіль марки «Тоуоta Саmrу», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцем померлого є ОСОБА_4, яка
отримала свідоцтво про право на
спадщину.

18 квітня 2013 року ОСОБА_4 було направлено
претензію, проте вона відмовляється
повернути заборгованість за кредитним
договором та предмет застави.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 4 жовтня 2013 року в
позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 28 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову частково. У рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 20 вересня 2007 року, укладеним між
ОСОБА_5 та публічним акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк», у розмірі 11 086,52 доларів
США, що еквівалентно 88 614 грн 55 коп.,
звернуто стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «Тоуоtа Саmrу», 2007 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний
номер НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_4, шляхом проведення
прилюдних торгів у порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження» за початковою
ціною, встановленою на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. В іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що
доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права апеляційним
судом не дають підстав для скасування
ухваленого судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 28 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко