________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1561/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря -Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Морське агентство
"А.Т.Т. - Бермудас" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Морське агентство
"А.Т.Т. - Бермудас" про визнання
недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2013 року ТОВ «Морське агентство
«А.Т.Т. - Бермудас» звернулось до суду з
позовом, в якому просило суд ухвалити
рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Морське агентство
"А.Т.Т. - Бермудас" винагороду за надані
послуги 5000 (п'ять тисяч) гривень; штраф у
розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень; пеню у
розмірі 13 900 (тринадцять тисяч
дев'ятсот) гривень, відсотки у розмірі
723 (сімсот двадцять три) гривни 56 коп., а
також понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивувало тим, що 28 січня
2013 року між ТОВ «Морське агентство
«А.Т.Т-Бермудас» та ОСОБА_1 було
укладено договір № 606/2013 про надання
посередницьких послуг у
працевлаштуванні.

Згідно п. 4.3 Договору, протягом 10 днів
після підписання «Моряком» та
«Посередником» акту прийняття -
передачі наданих послуг «Моряк»
сплачує на рахунок «Посередника»
винагороду за наданні послуги у
розмірі 5000 гривень.

Позивач стверджує, що Відповідач свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконав, в результаті чого має
заборгованість, що і стало підставою,
для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 25.12.2013 року справу прийнято до
провадження суду та призначено судове
засідання.

Згодом, 07.02.2014 року до суду надійшла
зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Морське агентство
"А.Т.Т. - Бермудас" про визнання
недійсним договору, в якій позивач
просить суд прийняти зустрічний позов
до спільного розгляду з первісним
позовом, об'єднавши їх в одне
провадження, та визнати договір від
28.01.2013 року № 606/2013, укладений між
позивачем та відповідачем - недійсним.

В обгрунтування свого позову
посилається на те, що договір від 28.01.2013
року був підписаний не президентом
товариства, а не уповноваженою на те
особою, про що свідчить коса риска
перед посадою особи котра підписала
договір та підпис, яка вочевидь не
відповідає оригіналу.

Таким чином позивач вважає, що договір
підписаний не уповноваженою особою,
суперечить вимогам чинного
законодавства в частині включення
обов'язкових умов до договору, що
укладається, а також вчинений під
впливом оману, що суперечить ст.ст.
203,207,213 ЦК України.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 10.02.2014 року вищевказані
позови були об'єднані в одне
провадження.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судове засідання представник
позивача за первісним позовом не
з`явився, надав до суду заяву, в якій
просить здійснити розгляд справи без
присутності позивача та його
представника, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1
в судове засідання не з`явився, про час
та місце його проведення сповіщався
належним чином, 07.02.2014 року надав до
суду відзив на позовну заяву, в якому
просив відмовити в задоволення позову
та розглянути справу в його
відсутність, у зв'язку із перебуванням
за кордоном у тривалому відрядженні.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, за можливе розглянути справу у
відсутності сторін, так як матеріали
справи містять достатньо доказів для
ухваленні рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 28
січня 2013 року між ТОВ «Морське
агентство «А.Т.Т-Бермудас» в особі
президента Плавельського Валентина
Парфірьйовича, що діяв на підставі
Статуту, ліцензії Міністерства труда
та соціальної політики України на
представництво у працевлаштуванні на
роботу за кордоном серії АВ № 547320 від
02.12.2010 року та ОСОБА_1 було укладено
договір № 606/2013 про надання
посередницьких послуг у
працевлаштуванні.

Відповідно до умов Договору
«Посередник» зобов'язаний вести пошук
роботи за кордоном за фахом на суднах
іноземних фірм, підготувати відповідні
документи та надати інформаційні
послуги.

Відповідно до п.3.5 Договору після
остаточного укладення трудового
договору між Відповідачем та іноземним
роботодавцем, між «Посередником» та
«Моряком» підписується акт приймання -
передачі наданих послуг, та виникає
обов'язок оплатити послуги надані
«Посередником».

Згідно п. 4.3 Договору, протягом 10 днів
після підписання «Моряком» та
«Посередником» акту прийняття -
передачі наданих послуг «Моряк»
сплачує на рахунок «Посередника»
винагороду за наданні послуги у
розмірі 5000 гривень.

28 січня 2013 року між ТОВ «Морське
агентство «А.Т.Т-Бермудас» та ОСОБА_1
був підписаний Акт прийняття передачі
наданих послуг, згідно якого
Посередник виконав всі умови Договору
перед «Моряком» в повному обсязі.
Відповідно до цього акту у «Моряка»
виник обов'язок оплатити посереднику
винагороду за надані послуги.

Відповідно до ст.ст. 901, 903 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором. Якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановленні договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст. 91 ЦК України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Статтею 65 ГК України встановлено, що
керівник підприємства без доручення
діє від імені підприємства,
представляє його інтереси в органах
державної влади і органах місцевого
самоврядування, інших організаціях, у
відносинах з юридичними особами та
громадянами, формує адміністрацію
підприємства і вирішує питання
діяльності підприємства в межах та
порядку, визначених установчими
документами.

Відповідно до п.10.1 Статуту у Товаристві
створюється одноосібний виконавчий
орган - Президент.

Згідно п.10.4.1, та п. 10.4.5 Статуту
Президент без доручення діє від імені
Товариства, представляє його в усіх
підприємствах, організаціях,
установах, як у межах України, так і за
кордоном, в установленому законом
порядку. Заключає різного роду угоди та
інші юридичні акти, які не суперечать
діючому законодавству.

П.10.6 Статуту передбачено, що правом
підпису від імені Товариства володіє
Президент і уповноваженні ним особи.

Як вбачається з п. 9 Договору, його було
підписано ніби-то президентом
Плавельським В.П. з однієї сторони та
ОСОБА_1 з іншої. Однак, підпис
Плавельського В.П. на договорі значно
відрізняється від підпису на Статуті,
про що також свідчить коса риска перед
посадою особи, котра підписала договір.

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно вимог ч.2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства та
скріплюється печаткою.

Зважаючи на те, що підпис президента
Плавельського В.П. в оспорюваному
договорі вочевидь відрізняється від
його підпису на Статуті Товариства з
обмеженою відповідальністю «Морське
агентство «А.Т.Т. - Бермудас» та
Договорі № 12/11-2013 про надання юридичних
послуг та ведення справ в суді, суд
приходить до висновку про те, що
договір 606/2013від 28.01.2013 року вчинений не
був.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом
можуть бути будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та запере чення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для прави льного вирішення
справи.

Таким чином позивачем за первісним
позовом не надано суду належних та
допустимих доказів того, що спірний
Договір був підписаний уповноваженою
на те особою, суд дійшов до висновку що
його слід визнати недійсним.

Згідно з ч.1 ст.215, ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України
підставою недійсності правочину є
суперечливість змісту правочину ЦК
України, актам цивільного
законодавства, його моральним засадам.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Статтею 6 ЦК України закріплено принцип
свободи договору, який передбачає
право суб'єкта цивільного права на
укладення й інших договорів, прямо не
передбачених актами цивільного
законодавства, але відповідають
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони договору мають
право врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Зважаючи на викладене, суд не
погоджується з твердженням позивача за
зустрічним позовом про те, що даний
договір був укладений в результаті
введення його в оману, так як жодних
доказів цьому надано не було.

Згідно ст. 10 Цивільного процесуального
Кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Разом з тим, суд враховує той факт, що
ОСОБА_1, хоча із запізненням, однак
сплатив послуги за працевлаштування,
що підтверджується квитанцією № 5456.426.1,
копія якої наявна в матеріалах справи
(а.с. 72). Також суд бере до уваги те, що на
час звернення до суду з позовом - 10.12.2013
року борг відповідача вже був
погашений.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги за первісним позовом не
ґрунтуються на вимогах закону,
обставини справи не підтверджені
певними засобами доказування, тому в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом необхідно відмовити
в повному обсязі, за їх
безпідставністю. Вимоги за зустрічним
позовом обгрунтовані, заявлені
відповідно до чинного законодавства, а
від так підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки
суд дійшов висновку про необхідність
відмовити у задоволенні вимог за
первісним позовом, підстави для
відшкодування позивачу судових витрат
відсутні.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України одним із основних засад
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом
та змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Виходячи з вищевкладенного та
керуючись ст. ст, 2, 15, 526, 554,611, 612,1050, 1054 ЦК
України,ст. ст. 3,118-120,151 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Морське
агентство "А.Т.Т. - Бермудас" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
відмовити в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Морське
агентство "А.Т.Т. - Бермудас" про
визнання недійсним договору -
задовльнити.

Визнати Договір № 606/2013 від 28.01.2013 року,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Морське агентство
«А.Т.Т-Бермудас» в особі президента
Павельського Валентина Парфірьйовича,
що діяв на підставі Статуту, ліцензії
Міністерства труда та соціальної
політики України на представництво у
працевлаштуванні на роботу за кордоном
серії АВ № 47320 від 02.12.2010 року та ОСОБА_1
- недійсним.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
рішення.

Суддя
Куриленко О. М.