АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/666/2014
Головуючий в І інстанції Шульга К.М.
Доповідач: Лісова Г.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової
Г.Є.Суддів:Семиженка Г.В. Бугрика В.В.При
секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 16 грудня 2013
року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по
кредиту

В С Т А Н О В И Л А:

8.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося
в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості по кредиту, посилаючись
на те, що 20.03.2008 року банк надав ОСОБА_5
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30000 грн. та з
встановленим лімітом кредитної лінії
на рахунку на час укладення договору в
сумі 3000 грн. Держатель кредитної
платіжної картки зобов'язувався
щомісячно в строки визначені правилами
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді обов'язкового мінімального
платежу, складовими якого є частка
погашення заборгованості, Овердрафт та
прострочена заборгованість попередніх
періодів, проценти за користування
грошовими коштами. В залежності від
умов тарифів до складу обов'язкового
мінімального платежу можуть
включатися інші платежі.

Оскільки відповідачка не
виконувала належним чином зобов'язання
за кредитним договором, то станом на
16.11.2012 року утворилася заборгованість в
розмірі 2210 грн. по тілу кредиту.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_5
2210 грн. заборгованості за кредитним
договором та 229,40 грн. понесених судових
витрат.

Рішенням Скадовського районного
суду Херсонській області від 16 грудня
2013 року стягнено з ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Дельта Банк» 2210 грн.
заборгованості за кредитним договором
та 229 грн.40 коп. понесених судових
витрат.

В апеляційній скарзі на рішення
суду ОСОБА_5 просить його скасувати і
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
Так, судом не було враховано, що строк
дії договору закінчився 20.03.2010 року та
що банком пропущено строк звернення до
суду.

У судовому засіданні ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримала з підстав
викладених у ній, просить рішення суду
скасувати як незаконне.

Представник ПАТ «Дельта Банк»
апеляційну скаргу не визнав, просить її
відхилити як безпідставну.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Суд першої інстанції встановивши,
що 20.03.2008 року банк надав ОСОБА_5 грошові
кошти в розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту відповідно до умов
укладеного з ним договору №003-21057-200308
від 20.03.2008 року, які позичальник мав
повернути щомісячними обов'язковими
мінімальними платежами зі сплатою
процентів за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за ставками,
які зазначені в тарифах та що
позичальник прострочував внесення
щомісячних платежів, неналежно
виконував умови договору внаслідок
чого станом на 16.11.2012 року утворилася
заборгованість в розмірі 2210 грн. по
кредиту, стягнув з ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 2210 грн.
та понесені банком судові витрати.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи 20
березня 2008 року ОСОБА_5 уклала з
публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» договір №003-21057-200308 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки, за
яким отримала кредит у сумі 3000 грн. для
розрахунків за товари чи послуги,
зняття готівки та вчинення інших
операцій не заборонених законом.

За умовами договору позичальник
зобов'язувалася здійснювати погашення
заборгованості у вигляді обов'язкового
мінімального платежу, обумовленого
тарифами на обслуговування платіжної
картки. Строк дії договору визначено
сторонами до повного виконання
зобов'язань за договором, а
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів.

З наданого банком розрахунку
вбачається, що відповідачка
прострочувала повернення грошових
коштів внаслідок чого утворилася
заборгованість по тілу кредиту станом
на 16.11.2012 року в розмірі 2210 грн.

Проте задовольняючи позов, суд не
звернув увагу на те, що останні
зарахування на картку боржника були
здійснені у лютому 2010 року в розмірі 735
грн., які були списані на погашення
комісії та на погашення тіла кредиту
остання проплата була здійснена в
липні 2009 року в сумі 375 грн.

З позовом до суду про стягнення з
ОСОБА_5 2210 грн. неповернутого кредиту
ПАТ «Дельта Банк» звернулося 8 травня
2013 року, тобто по спливу строку
позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново (ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України).

Оскільки останній платіж по сплаті
комісії в сумі 735 грн. відповідачкою
було здійснено в лютому 2010 року, а по
сплаті тіла кредита в розмірі 375 грн. в
липні 2009 року, інших платежів до дня
звернення ПАТ «Дельта Банк» 8.05.2013 року
з позовом до суду відповідачка не
сплачувала, що підтверджується наданим
позивачем до позовної заяви
розрахунком, про що позивач знав, так як
погашення кредиту передбачено
щомісячними платежами, однак з позовом
за захистом порушеного права у
встановлений законом строк не
звертався.

Згідно з ч.ч.ч.3,4,5 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Позивач із заявою про поновлення
пропущеного строку не звертався,
доказів на підтвердження причин
поважності пропуску строку не надав,
оскільки вважає, що строк ним
непропущено. Відповідачка в
запереченні на позовну заяву просила
застосувати строк давності.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309 ЦПК України,
ст.ст.257,264,267,1054 ЦК України, колегія
суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Скадовського районного
суду Херсонської області від 16 грудня
2013 року скасувати і ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді