АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової
В. В.

суддів: Перпелюк
І.Б., Яремка В.В.

секретар Кусяк М.Д.

за участю відповідачки ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення
відомостей про батька з актового
запису про народження дитини за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року,

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про виключення
відомостей про батька з актового
запису №34 від 22 червня 2000 року про
народження дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилався на те, що від шлюбу між ним та
відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився син ОСОБА_4 Шлюб між
розірвано на підставі рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 21 липня 2006
року, також за рішенням Кельменецького
районного суду з ОСОБА_3 на користь
відповідача стягуються аліменти на
утримання сина.

Зазначав, що 18 вересня 2011 року, будучи в
гостях у АДРЕСА_1 до нього підійшов
незнайомий чоловік і сказав, що він
сплачує аліменти на його дитину, що син
ОСОБА_4 насправді його син.

Рішенням Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_3 подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
його скасувати та постановити нове по
суті заявлених вимог.

№22ц-394/2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Римлянська Г.О.

Категорія 57
Доповідач Чупікова В.В.

Зазначає, що суд критично
віднісся до його показів, відносно
того, що невідомий чоловік сказав йому,
що він сплачує аліменти на його дитину,
та те, що син ОСОБА_4 насправді його син
та насміхався над ним.

Також вважає, що висновки
судово-медичної генетичної експертизи
№102 від 18 травня 2013 року, яка проведена
експертом ОСОБА_5 Київського
клінічного бюро судово-медичної
експертизи не надали категоричну
відповідь відносно його біологічного
батьківства.

Посилається також на те, що судом
першої інстанції було безпідставно
йому відмовлено в задоволенні
клопотання про проведення повторної
експертизи.

В запереченні на апеляційну
скаргу відповідачка ОСОБА_1 просить її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, як законне
та обґрунтоване.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідачка ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
позивача не визнали просили її
відхилити оскільки суд першої інтенції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що з 15 червня 1997 року
сторони перебували у шлюбі, який
розірвано на підставі рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 21 липня 2006
року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син
ОСОБА_4, на якого позивач сплачує
аліменти.

В силу ч.ч.1, 2 ст.136 СК України особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має
право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини. У разі
доведеності відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

Так, у п.п.11, 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснено, що оспорити батьківство
мають право особа, яка записана батьком
дитини в Книзі реєстрації народжень
(ст.136 СК України шляхом пред'явлення
позову про виключення відомостей про
неї як батька з актового запису про
народження дитини, а також жінка, котра
народила дитину в шлюбі (ст.138 СК
України), звернувшись із позовом про
виключення із цього запису відомостей
про її чоловіка як батька дитини.
Предметом доказування в справах про
оспорювання батьківства є відсутність
кровного споріднення між особою,
записаною батьком, і дитиною.

У відповідності до висновку
експертизи №102 від 18 травня 2013 року, яка
проведена експертом ОСОБА_5 Київського
клінічного бюро судово-медичної
експертизи вбачається, що вірогідність
підтвердження біологічного
батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4
складає 99,99%. Даний висновок експертизи
ґрунтується на результатах
дослідження біологічного матеріалу,
відібраного у обох сторін та дитини
одночасно у відділенні судово-медичної
генетичної ідентифікації, містить в
собі детальне описання медичних
досліджень, в результаті яких експерт
прийшов до висновків, зазначених у акті
експертизи. Даний висновок експертизи
не суперечить іншим матеріалам справи
та не викликає жодних сумнівів, тому
суд першої інстанції правильно оцінив
його при постановленні судового
рішення, як належний та допустимий
доказ.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідачка ОСОБА_1
пояснювала, що ніколи не зраджувала
свого чоловіка і немає жодного сумніву,
що біологічним батьком сина є саме
позивач. Також остання зазначала, що не
мала ніяких стосунків, зустрічей чи
розмов з експертом ОСОБА_5, а приїздила
до Київського міського бюро судово -
медичної експертизи лише на виконання
вимог ухвали суду про призначення
експертизи.

Так, відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Позивач належними та допустимими
доказами не довів, що він не являється
батьком неповнолітнього
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дослідив надані
сторонами докази, яким дав правильну
оцінку,та обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог. Рішення
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апелянта не дають підстав для
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 17 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: