У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Дербенцевої Т. П.,
Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О.,
Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Генеральної прокуратури України,
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної громадянинові
незаконними діями органу дізнання та
досудового слідства, відшкодування
витрат на правову допомогу адвоката, за
касаційною скаргою прокурора
Рівненської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Чопа Юрія Вікторовича, який діє в
інтересах Генеральної прокуратури
України, на рішення апеляційного суду
Рівненської області від 03 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Генеральної
прокуратури України та Державної
казначейської служби України (далі -
ДКС України), у якому з урахуванням
уточнень просив стягнути за рахунок
Державного бюджету України шляхом
списання з відповідного рахунку ДКС
України на свою користь 400 тис. грн у
рахунок відшкодування моральної шкоди,
заподіяної йому незаконними діями
військової прокуратури Львівського
гарнізону як підрозділу Генеральної
прокуратури України та 50 тис. грн у
рахунок відшкодування суми, сплаченої
ним у зв'язку з наданням правової
допомоги.

Рішенням Рівненського міського
суду Рівненської області від
20 червня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто за рахунок
Державного бюджету України шляхом
списання із відповідного рахунку ДКС
України на користь ОСОБА_3 50 тис. грн у
рахунок відшкодування суми, сплаченої
ним у зв'язку з наданням правової
допомоги. У задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 03 вересня
2014 року рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
20 червня 2014 року в частині
відмови в задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про часткове задоволення
позову.

Стягнуто з ДКС України за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування
моральної шкоди 50 тис. грн шляхом
безспірного списання зазначених
грошових коштів з єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

У решті рішення суду залишено без
змін.

У поданій касаційній скарзі
прокурор Рівненської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Чоп Ю. В., який діє в
інтересах Генеральної прокуратури
України, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, ухвалене у справі рішення
апеляційного суду просить скасувати та
направити справу на новий розгляд до
апеляційного суду.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню на
таких підставах.

Ухвалюючи рішення про стягнення на
користь позивача 50 тис. грн витрат на
правову допомогу, суд першої інстанції,
з висновками якого в цій частині
погодився і апеляційний суд, виходив із
того, що в судовому засіданні знайшов
підтвердження той факт, що за час
перебування позивача під слідством та
судом у період з 14 грудня 2009 року по 30
липня 2012 року ним було сплачено
гонорар адвокату за надання правової
допомоги саме у такому розмірі.

Відмовляючи в задоволенні позову
про відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач у суді не довів обставин, на які
посилався як на обґрунтування таких
вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у позові
про відшкодування моральної шкоди та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив із того, що
позивач внаслідок незаконного
перебування під слідством та
застосування запобіжного заходу у
вигляді підписки про невиїзд, має право
на відшкодування моральної шкоди у
порядку, передбаченому Законом України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду».

Судами встановлено, що 14 грудня 2009
року заступником військового
прокурора Львівського гарнізону
майором юстиції Коркішко В. М. відносно
прапорщика ОСОБА_3 було порушено
кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 409 КК
України.

ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід
у вигляді підписки про невиїзд.

Постановою Личаківського
районного суду м. Львова від 05 червня
2012 року постанову заступника
військового прокурора Львівського
гарнізону майора юстиції Коркішко В. М.
від 14 грудня 2009 року скасовано.

Постановою слідчого військової
прокуратури Львівського гарнізону
лейтенанта юстиції Мрочко Р. М. від 30
липня 2012 року у порушенні кримінальної
справи відносно прапорщика ОСОБА_3 у
вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.
409 КК України, відмовлено на підставі
п. 2 ч. 2 ст. 6 КПК України.

З огляду на приписи ст. 1176 ЦК
України, ст. 1 Закону України від
01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» (далі - Закон) шкода,
завдана фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
повідомлення про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
проведення в ході кримінального
провадження обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від
роботи (посади) та інших процесуальних
дій, що обмежують права громадян,
відшкодовується державою в повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу дізнання,
досудового слідства, прокуратури або
суду.

Статтею 4 вказаного Закону
передбачено, що відшкодування
моральної шкоди провадиться у разі,
коли незаконні дії органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду завдали моральної втрати
громадянинові, призвели до порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду, суд повинен визначити страждання,
заподіяні громадянинові внаслідок
фізичного чи психічного впливу, що
призвело до погіршення або позбавлення
можливостей реалізації ним своїх
звичок і бажань, погіршення відносин з
оточуючими людьми, інших негативних
наслідків морального характеру, при
цьому суд зобов'язаний враховувати, що
таке відшкодування проводиться
виходячи з розміру не менше одного
мінімального розміру заробітної плати
за кожен місяць на момент перебування
під слідством чи судом (ч. 3 ст. 13 Закону).

Крім того, визначаючи розмір
відшкодування, суд має керуватися
принципами рівності, поміркованості,
розумності, справедливості.

Розмір відшкодування моральної
шкоди має бути не більш, аніж достатнім
для розумного задоволення потреб
потерпілої особи і не повинен
призводити до її збагачення.

Частково задовольняючи позов та
визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди у сумі 50 тис. грн,
заподіяної ОСОБА_3 органами дізнання,
досудового слідства та суду,
апеляційний суд відповідно до приписів
ст. 303 ЦПК України обґрунтовано виходив
зі встановленого факту незаконного
порушення відносно ОСОБА_3
кримінальної справи та обрання
відносно нього міри запобіжного заходу
у вигляді підписки про невиїзд.

Доводи касаційної скарги в частині
незаконності стягнення на користь
позивача 50 тис. грн витрат на правову
допомогу є безпідставними, оскільки
згідно з п. 4 ст. 3 вказаного Закону у
наведених в статті 1 цього Закону
випадках громадянинові
відшкодовуються суми, сплачені ним у
зв'язку з наданням йому юридичної
допомоги.

Із матеріалів справи та копій
прибуткових касових ордерів від 22
грудня 2009 року № 11 та від 26 вересня 2012
року № 13 вбачається, що за
представництво і захист прав та
інтересів у кримінальній справі
ОСОБА_3 сплатив адвокату ОСОБА_7
гонорар в сумі 50 тис. грн. (а. с.
25-27).

З огляду на зазначене та
документальне підтвердження понесених
позивачем витрат на правову допомогу,
висновки судів в частині вирішення
позову про стягнення витрат на правову
допомогу є обґрунтованими та
ґрунтуються на вимогах закону.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального права,
а доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України,
розглянувши касаційну скаргу на
рішення суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає рішення суду
без змін.

З огляду на викладене колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора
Рівненської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Чопа Юрія Вікторовича, який діє в
інтересах Генеральної прокуратури
України, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Рівненської області від 03 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О. П. Касьян

Судді:
Т. П. Дербенцева

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко