Ухвала

іменем україни

05 листопада 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр», третя особа - ОСОБА_5,
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, яка діє через представника
ОСОБА_6, на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 16
червня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 06 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь 6 866,00 грн матеріальної шкоди, 3
тис. грн у рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди, витрати на
послуги адвоката у розмірі 3 500,00 грн і
судові витрати.

В обґрунтування позову, ОСОБА_4
зазначила, що у зв'язку з неефективним
усуненням відповідачем причин залиття
та ігнорування ним обов'язкових
планових заходів профілактичного
обслуговування елементів жилих
будинків, з вини останнього відбулось
неодноразове залиття належної їй
квартири.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від
06 серпня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_4, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить вказані
судові рішення скасувати і передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги представника
ОСОБА_4 не дають підстав для висновку
про порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, вірно
виходив із того, що відповідач
спростував свою вину в завданні
позивачу матеріальної і моральної
шкоди. Так, на підставі належних і
допустимих доказів, а саме актів від 02 і
від 22 листопада 2012 року
встановлено, що залиття квартири
позивача сталося внаслідок скидання
мешканцями квартири № 10, що
знаходиться над квартирою позивача,
ганчірок і будівельного сміття в
каналізаційну систему.

Обставини, на які вказувала позивач,
щодо залиття її квартири внаслідок
непроведення відповідачем
обов'язкових планових і позапланових
оглядів та ремонтних робіт у ході
судового розгляду справи не знайшли
свого підтвердження, крім того, вони
спростовуються вищевказаними
обставинами, встановленими судами, та
підтвердженими відповідними доказами.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржувані судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому їх необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє через
представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. МаляренкоТ.О. Писана