Справа № 278/3839/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі: головуючої судді - Баренко
С.Г.,

за участю секретаря судового засідання
Лабенської Л.І., представника позивача,
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Житомирі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» (далі - Товариство) до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство у позові просить стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за спожитий
природний газ в сумі 5075 грн. 34 коп. та 243
грн. 60 коп. судових витрат. Вимоги
мотивовані тим, що відповідач тривалий
час не оплачує надані відповідачем
послуги з газопостачання його
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Позов було підтримано представником
Товариства у повному обсязі. Останній
наполягав, що підписанням угоди про
погашення заборгованості ОСОБА_1
визнав наявність боргу. Окрім цього
відповідач самовільно підключався до
газопостачання. У подальшому просила
позов розглядати за відсутністю
представника.

Відповідач позов не визнав. Пояснив, що
за спожитий газ сплачував справно та
своєчасно, надав оригінали
розрахункових книжок. Наполягав, що
угоду №267 від 31.07.2013 не підписував,але
не міг пояснити яким чином в угоді
зазначені його паспортні дані та
ідентифікаційний код. Припустив, що за
нього могла підписати нівістка, яка
проживає разом з позивачем. Питання про
недійсність угоди не порушував, від
проведення почеркознавчої експертизи
відмовився, вказуючи, що це повинен
довести позивач.

Дослідженим обставинам справи
відповідають цивільні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач проживає у власному
будинку в АДРЕСА_1 і є споживачем
послуг з газопостачання. Між
Товариством та ОСОБА_1 існували
фактичні договірні зобов»зання, на
підставі яких позивач надавав оплатні
послуги з газопостачання житлового
будинку відповідача. Нарахування по
оплаті за спожитий газ здійснювалося
на підставі квитанцій про оплату.
Позивач проводив контрольні перевірки
показників лічильника та відключав
.відповідача від газопостачання за
борги, у тому числі у 2012 році. Мали місце
самовільне підключення до
газопостачання(а.с.8- 9).

Станом на 31.07.2013 заборгованість
відповідача за спожитий природний газ
склала 6113 грн. 34 коп.( за період з 02.12.2012 -
13.05.2015). Цю заборгованість відповідач
визнав, оскільки 31.07.2013 року ОСОБА_1
особисто звернувся до позивача із
заявою про укладання угоди про
реструктуризацію цього боргу. Між
сторонами 31.07.2013 року була укладена
угода за №267. Відповідно до п.п.2.1,2.2
цієї угоди ОСОБА_1 зобов»язався
заборгованість в сумі 6113 грн. 34 коп.
сплачувати частинами, по 509 грн.45 коп.
щомісячно до 31.06.2013 року. На виконання
якої відповідач у вересні у листопаді
2013 року оплатив позивачеві відповідно
510 грн. і 528 грн.(а.с.7).

Доводи відповідача, що із заявою він не
звертався, угоду не підписував,
належними та допустимими доказами, з
огляду на потребу у спеціальних знань
(ст. 143 ЦПК) не підтверджені. Угода є
чинною, а тому її правомірність
презумпована (ст.204 ЦК України).

Зі змісту позову вбачається, що
предметом спору стала правомірність
нарахування плати за використаний
природний газ. Представлені позивачем
квитанції про оплату за споживчий газ
позивачем було враховано (а.с.12-13).

Відносини з приводу постачання
населенню природного газу регулюються
ст. 714 ЦК України, Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 9 грудня 1999
року № 2246 (зі змінами) (далі - Постанова
№ 2246); Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
«Про затвердження Роздрібних цін на
природний газ, що використовується для
потреб населення, постановою Кабінету
Міністрів України від 8 грудня 2006 року
№ 1697 «Про заходи щодо подальшого
вдосконалення механізму забезпечення
природним газом вітчизняних
споживачів».

Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК
України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства. Згідно зі
ст. 611 ЦК України в разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа,
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За правилами ч.1 ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливістю виконання ним
грошового зобов'язання.

Отже, наявність факту невиконання
відповідачем зобов'язань перед
Товариством щодо оплати спожитого
природного газу є підставами для
задоволення позову.

Керуючись: ст.ст. 15, 16, 526, 533, 551, 610, 611, 625, 629
ЦК України, ,Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 9 грудня 1999
року № 2246ст.ст. 3, 57 - 59, 60, 61, 88, 205, 212, 213, 215 ,
218ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз»5075 грн. 34 коп.
заборгованості за спожитий природний
газ та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. На рішення суду може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Житомирської
області через Житомирський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
С. Г. Баренко