АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/305/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Бурлака О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
13 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Новіков О. М. суддів
Храпко В. Д. , Бондаренко С. І. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 грудня 2013 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ
«Укрсоцбанк», Банк) до ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
договором кредиту, -
в с т а н о в и л а :
У серпні 2013 року позивач, ПАТ
«Укрсоцбанк», звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за договором кредиту,
посилаючись на те, що 27.04.2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено
договір кредиту № 910/06-034-257, яким в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання надано грошові
кошти в сумі 80 000,00 доларів США зі
сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном
повернення кредиту до 26.04.2017 року.
Угодою № 1 від 17.02.2010 року сторони
внесли зміни до договору кредиту від
27.04.2007 року, збільшивши відсоткову
ставку за користування кредитом до 15 %
річних та продовживши термін погашення
кредиту до 26.04.2027 року. Банк свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав у повному обсязі. В свою чергу
відповідачка ОСОБА_6 свої зобов'язання
за кредитним договором не виконала,
порушила умови повернення кредиту та
погашення процентів за користування
Станом на 08.08.2013 року загальна сума
заборгованості за договором кредиту
склала 111 120,74 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 888 188
грн. 08 коп., а саме: заборгованість по
заборгованість по процентам - 36 695,29
доларів США, (293 305,45 грн.); пеня за
несвоєчасне повернення кредиту - 1 327, 27
доларів США, (10 608,86 грн.); пеня за
несвоєчасну сплату процентів - 4 668,88
доларів США, (37 318,37 грн.)
27.04.2007 року з метою забезпечення
виконання зобов'язань за договором
кредиту №910/06-034-257 від 27.04.2007 року між
позивачем, позичальницею та ОСОБА_7
укладено договір поруки № ДП 910/06-034-257,
за яким останній зобов'язався перед
банком у повному обсязі солідарно
відповідати за виконання
позичальником ОСОБА_6 зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом, а
також можливої неустойки. Угодою № 1від
17.02.2010 року про внесення змін до
договору поруки сторони внесли зміни
до договору поруки від 27.04.2007 року
збільшивши відсоткову ставку за
користування кредитом до 15 % річних та
продовживши термін погашення кредиту
Таким чином ПАТ «Укрсоцбанк» просив
суд стягнути солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованість за договором кредиту №
910/06-034-257 від 27.04.2007 року в сумі 111 120,74
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 888 188,08 грн. Стягнути з
ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
витрати по сплаті судового збору 3441,00
Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7
на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованість за договором кредиту №
910/06-034-257 від 27.04.2007 року в сумі 111 120,74
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 888 188,08 грн., яка
складається з: заборгованість по
кредиту - 68429,30 доларів США, (за
офіційним курсом НБУ - 546 955,40 грн.);
заборгованість по процентам - 36 695,29
доларів США, (за офіційним курсом НБУ -
293 305,45 грн.); пеню за несвоєчасне
повернення кредиту - 1 327, 27 доларів США,
(за офіційним курсом НБУ - 10 608,86 грн.);
пеню за несвоєчасну сплату процентів - 4
668,88 доларів США, (за офіційним курсом
НБУ - 37 318,37 грн.)

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» судові витрати в сумі 3441,00
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване, незаконне та ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, а судові витрати покласти на
позивача.

Заслухавши представника апелянта, та
відповідача ОСОБА_7, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а саме рішення - зміні.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 27.04.2007 року було укладено
договір кредиту 910/06-034-257, відповідно
умов якого Банк надав ОСОБА_6 кредит в
сумі 80 000,00 доларів США зі сплатою 13 %
річних, з кінцевим строком повернення
до 26.04.2017 року, а відповідачка в свою
чергу зобов'язалася повернути кредит у
встановлений термін та сплачувати
проценти за його користування. Угодою
№ 1 від 17.02.2010 року сторони внесли зміни
до договору кредиту від 27.04.2007 року,
збільшивши відсоткову ставку за
користування кредитом до 15 % річних та
продовживши термін погашення кредиту
до 26.04.2027 року

Відповідно до ст. ст. 1046, 1054 ЦК України
кредитний договір є укладеним з
моменту передавання грошей.

Гроші відповідачці банком були
передані згідно Заяви на видачу
готівки № 401-16 від 27 квітня 2007 року. З
цього моменту договір кредиту є
укладеним.

З січня 2009 року відповідачка ОСОБА_6 не
виконувала належним чином свої
зобов'язання по сплаті кредиту.

Статтею 1049 ЦК України передбачено
обов'язок позичальника повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі ) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належним йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Аналогічні положення містяться у п. 4.5
вказаного вище договору кредиту.

Відповідно до Розрахунку
заборгованості за кредитом,
заборгованість ОСОБА_6 за кредитом
складає 111 120,74 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 888 188
грн. 08

Розмір нарахованої заборгованості
сумніву у колегії суддів не викликає а
посилання апелянта на відсутність з
цього приводу первинних документів
бухгалтерського обліку безпідставні.
Наданий позивачем Розрахунок є
належним та допустимим доказом,
достатнім для визначення розміру
заборгованості. Сама відповідачка не
надала свого розрахунку
заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 625, 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами, зобов'язання має
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу
Неможливість виконання зобов'язання не
є підставою для звільнення від його
виконання.

Отже колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
стягнення зі ОСОБА_6 заборгованості по
отриманому кредиту.

Що стосується вказівки в апеляційній
скарзі на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 20.06.2011 року,
в якому є висновок про те, що вказаний
вище договір кредиту є неукладеним, то
ця обставина була предметом розгляду в
суді першої інстанції і колегія суддів
погоджується з висновком
міськрайонного суду з цього приводу.

При цьому суд апеляційної інстанції
виходить з того, що вказаним рішенням
Голосіївського районного суду в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання
кредитного договору № 910/06-034-257 від
27.04.2007 року відмовлено а вказівка у
мотивувальній частині рішення про, те
що договір є неукладеним не спростовує
загального смислу прийнятого рішення і
не може бути підставою для відмови у
позові Банку по даній справі.

З цих же підстав не може бути визнано
недійсним зобов'язання за договором
поруки.

Інші доводи апеляційної скарги в
частині стягнення заборгованості
безпосередньо з позичальниці
несуттєві і не впливають на законність
прийнятого судом рішення.

Разом з тим, даючи оцінку заяві ОСОБА_7,
поручителя за договором кредиту,
колегія суддів вважає, що вони
заслуговують на увагу виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
27.04.2007 року з метою забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
договором кредиту між позивачем,
позичальником та ОСОБА_7 укладено
договір поруки № ДП 910/06-034-257, за яким
останній зобов'язався перед банком
солідарно відповідати за виконання
позичальницею ОСОБА_6 зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом, а
також можливої неустойки.

Вказаним договором поруки не визначено
строк, після закінчення якого порука
припиняється умовами цього договору
встановлено, що він діє до повного
припинення усіх зобов'язань за
кредитним договором.

Позичальниця припинила щомісячні
виплати за кредитним договором у
лютому 2009 року, про що було відомо
Банку. Позивач звернувся до поручителя
з відповідним позовом у серпні 2013 року.
До цього будь-яких звернень кредитора
про стягнення забор8гованості по
кредиту до поручителя не було.

Відповідно до вимог частини другої
статті 1054 та частини другої статті 1050
ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 4.5 договору кредиту № 910/06-034-257 у
разі невиконання позичальницею
обов'язків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 цього
Договору ( тобто по погашенню кредиту
та відсотків) протягом більш, ніж 90
календарних днів, строк користування
кредитом вважається таким, що сплив.

За таких обставин, коли Банк протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, який
був змінений відповідно до п. 4.5
договору кредиту, не пред'явив вимоги
до поручителя про виконання
зобов'язання, колегія суддів приходит
до висновку про те, що зобов'язання
ОСОБА_7 за договором поруки
припинилися. Така позиція апеляційного
суду повністю узгоджується з позицією
Верховного Суду України, викладеною у
Постанові від 29 січня 2014 року ( Справа №
6-155 цс 13).

В зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального права рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року - змінити, скасувавши його в
частині солідарного стягнення з ОСОБА_7
заборгованості за кредитом та ухвалити
в цій частині нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_7 - відмовити.

В решті рішення суду - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :