Справа № 444/2552/14-ц
Провадження № 2/444/1038/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Жовківський
районний суд Львівської області у
складі :

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дублянської
міської ради Жовківського району
Львівської області про визнання права
власності на будинковолодіння в
цілому, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання права власності на
будинковолодіння в цілому, який
підтримав в судовому засіданні він та
його представник, мотивуючи позовні
вимоги тим, що він є власником 4/5 частин
житлового будинку в АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від свого
батька ОСОБА_4. Після укладення
договору дарування він повинен був
зареєструвати своє право власності на
4/5 частки будинку, однак не
зареєстрував. Власником 1/5 частини
будинку є ОСОБА_5 право на яку вона
набула на підставі свідоцтва про право
на спадщину в 1997 році. Право власності
нею зареєстровано, однак в цій частині
будинку вона не проживала і померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Частина будинку яка
належала ОСОБА_5 за терміном давності
побудови прийшла в непридатність і
зруйнована. Після її смерті
спадкоємець ОСОБА_6, спадщину після
смерті не оформляла. Згідно
техпаспорта та довідки Львівського
ОБТІ від 26.09.2014 року по АДРЕСА_1
залишився житловий будинок загальною
площею 42.8 кв.м та житловою площею 19.8
кв.м, а саме подарована йому 4/5 частини
будинку. Просить задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище
«ОСОБА_2») позовні вимоги визнала та
просить справу розглядати в її
відсутності.

Представник відповідача Дублянської
міської ради в судове засідання не
з»явився, хоч про час та місце розгляду
справи належно повідомлений, однак
суду надіслано листа про визнання
позовних вимог та розгляд справи у
відсутності представника відповідача,
а тому суд вважає можливим розгляд
справи в їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши фактичні обставини справи,
суд вважає, що в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 належить відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст.. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст.. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтями 11, 60 ЦПК України передбачено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Відповідно до ст. 392 ЦК особа має право
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності якщо це право
оспорюється або не визнається іншими
особами (за умови, що позивач не
перебуває з цими особами у
зобов'язальних відносинах, оскільки
права осіб, які перебувають у
зобов'язальних відносинах, повинні
захищатися за допомогою відповідних
норм інституту зобов'язального права),
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК є
відсутність іншого, окрім судового,
шляху для відновлення порушеного
права. Наприклад, позов про визнання
права власності у разі втрати
документа, що засвідчує право
власності особи на річ, подається за
відсутності можливості одержати у
відповідних органах дублікат
правовстановлюючого документа.

З договору дарування укладеного 29.12.1997
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідченого
Жовківською державною нотаріальною
конторою, вбачається, що ОСОБА_1 набув
права на 4/5 частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель в АДРЕСА_1.

З реєстраційного посвідчення виданого
Львівським ОБТІ та ЕО 23.01.1998 року
вбачається, що права власності на 1/5
частину житлового будинку в АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 29.12.1997 року набула ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено
свідоцтвом про смерть.

З технічного паспорта виготовленого
10.09.1997 року вбачається, що власниками
будинку АДРЕСА_1 є до 4/5 частин ОСОБА_4,
та до 1/5 частини ОСОБА_8.

З опису будівель, які розташовані на
земельній ділянці по АДРЕСА_1
вбачається, що на ділянці є житловий
будинок 1900 року забудови і позначений
як А-1 та житловий будинок 1964 року
забудови і позначений як А-1 та
господарські будівлі.

З технічного паспорта, виготовленого
Львівським ОБТІ 26.09.2014 року вбачається,
що замовником такого зазначено ОСОБА_1.
В експлікації такого зазначено про
наявність на земельній ділянці
житлового будинку А-1, а-1 як веранда та
господарські будівлі.

З довідки Львівського обласного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки від 26.09.2014 року № 3/11637
вбачається, що станом на 29.12.2012 року 1/5
житлового будинку АДРЕСА_1
зареєстрована за ОСОБА_5, 4/5 частини
будинку за ОСОБА_4 та що житловий
будинок А-1 складається з однієї
кімнати та кухні загальна площа такого
становить 42.8 кв.м, а була 78.9 кв.м,
житлова площа 19.8 кв.м (була 38.6 кв.м).

З державного акту про право власності
на земельну ділянку серії ЛВ Д-696 від
21.09.1998 року вбачається, що позивачу
передано у власність земельну ділянку
площею 0.1086 га цільове призначення якої
«для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель 0.0442 га та ведення особистого
підсобного господарства 0.0644 га.»

Судом встановлено, що позивач на
законних підставах набув право
власності на 4/5 частини будинку
АДРЕСА_1, однак не зареєстрував право
власності на такий.

Договір дарування від 29.12.1997 року ніким
не скасовано, а тому такий є дійсним і
позивач, відповідно до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
вправі подати такий для реєстрації до
Державної реєстраційної служби.

Позивач стверджує, що 1/5 частина
будинку належна ОСОБА_9 давно
зруйнована, однак відповідно до
довідки Львівського ОБТІ стосовно
площі будинку вбачається, що
зруйнована більша частина, а чи саме це
частина, яка належала ОСОБА_9 позивачем
не доведено, оскільки реального поділу
між ними не було проведено, вимог, як це
було передбачено ст. 119 ЦК України (в
ред. 1963 року) після руйнування позивач
не звертався з вимогою про зміну
розміру часток в будинку, а відтак суд
прийшов до переконання про
безпідставність вимоги позивача про
визнання права власності на будинок в
цілому.

Відповідачем у позові про визнання
права власності є будь-яка особа, яка
сумнівається у належності майна
позивачеві, або не визнає за ним права
здійснювати правомочності власника,
або така особа, що має до майна власний
інтерес, однак як встановлено в
судовому засіданні жоден із
відповідачів не оспорює права позивача
на майно і не має свого інтересу.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку про безпідставність
позовних вимог, так як позивачем не
представлено суду жодних доказів
порушення його прав як гр.. ОСОБА_2 так і
Дублянською міською радою, не здобуто
таких доказів і в судовому засіданні, а
тому підстав для задоволення позовних
вимог у суду немає.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Дублянської міської ради Жовківського
району Львівської області про визнання
права власності на будинковолодіння в
АДРЕСА_1 в цілому загальною площею 42,8
кв.м., житловою площею 19,8 кв.м., разом із
господарськими будівлями та спорудами
- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ясиновський Р. Б.