Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014
м. Могилів -
Подільський

Могилів - Подільський міськрайонний
суд Вінницької області,

в складі : головуючого судді Жикевич
Т.Б.,

за участю секретаря
Алєксєєвої І.Д.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Могилеві -
Подільському цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним
вище позовом, який мотивовано тим, що
сторони спору перебували у шлюбі з 1998
по 2009 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився
син ОСОБА_5. Сімейне життя сторін спору
не склалось і, шлюб було розірвано
01.06.2009. З дня розірвання шлюбу і до січня
2014 року відповідач надавав матеріальну
допомогу на утримання сина, однак на
час звернення до суду припинив
добровільно надавати таку допомогу.
Постійного місця роботи відповідач не
має, а тому позивач просить суд
ухвалити рішення про стягнення з нього
аліментів на її користь на утримання
сина в твердій грошовій сумі, в розмірі
1000 грн., щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
з підстав зазначених в позові та
просили суд позов задовольнити в
повному обсязі. Позивач додатково
пояснила суду, що вона із сином
проживають в будинку, що був набутий у
власність відповідачем під час шлюбу з
позивачем. Їх син має задовільний стан
здоров'я. Він навчається в школі в м.
Могилеві-Подільському, а також
відвідує індивідуальні заняття з
вчителями англійської мови, оплата
становить 400 грн. на місяць, математики,
оплата становить 350 грн. на місяць,
хімії, оплата становить 200 грн. на
місяць. З січня 2014 року син утримується
лише за рахунок заробітної плати
позивача, яка становить 1800,00 грн. Не
зважаючи на те, що відповідач
звільнився з роботи він має дохід,
оскільки займається вирощуванням
садків, орендою землі та купівлею -
продажем транспортних засобів.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково. Суду
пояснив, що згоден сплачувати аліменти
на утримання сина в розмірі 400,00 грн.
оскільки він був звільнений з роботи за
станом здоров'я, і на час вирішення
спору він перебуває на обліку, як
безробітний в Могилів-Подільському
МРЦЗ та на «Д» обліку за станом
здоров'я. Визнав ті обставини, що син
проживає з позивачем. Він є власником
будинку, в якому на час вирішення спору
проживає та зареєстрована позивач, а
також є власником земельної ділянки
розміром 2 га, розташованої на
території Карпівської сільської ради.
Їх син має задовільний стан здоров'я.
Він навчається в школі в м.
Могилеві-Подільському, а також
відвідує індивідуальні заняття з
вчителями англійської мови, математики
та хімії. Зазначив про відсутність у
нього інших неповнолітніх дітей чи
непрацездатних утриманців. Також
зазначив, що за останнім місцем роботи
розмір його заробітної плати становив
близько 3 000,00 грн., і перебуваючи на
обліку в центрі зайнятості він буде
отримувати 70 % заробітної плати за
останнім місцем роботи. Заперечував
обставини з приводу наявності у нього
таких джерел доходу, як вирощування
садків, оренда землі та купівля - продаж
транспортних засобів.

Суд, заслухавши пояснення сторін спору
та їх представників, показання свідків,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, вважає
що позов підлягає частковому
задоволенню, враховуючи таке.

Згідно свідоцтва про народження, серії
НОМЕР_2, виданого 05 липня 2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Могилів -
Подільському Могилів - Подільського
міськрайонного управління юстиції
Вінницької області, актовий запис №97,
батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2
та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу, серії НОМЕР_3, виданого 09 січня 2014
року, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвали шлюб
01.06.2009 про що складено відповідний
актовий запис за №36 (а.с.5).

Згідно довідки від 20.01.2014 року №88
виданої виконкомом Серебрійської
сільської ради ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до записів Домової книги
для реєстрації громадян за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровані
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30-32).

Як зазначив відповідач в судовому
засіданні на час вирішення спору він не
проживає за місцем реєстрації в с.
Серебрія разом з ОСОБА_1 та сином
ОСОБА_7. Фактичним місцем його
проживання є будинок АДРЕСА_2. Дана
обставина була визнана позивачем в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 141 СК України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини, і
відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В частині 3 статті 181 СК України
зазначено, що за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_2,
серії НОМЕР_4, він проходив службу в
органах внутрішніх справ з 20.12.1995 і,
10.12.2013 був звільнений (а.с.18).

Відповідно до довідки виданої 25.02.2014
Державним центром зайнятості
Могилів-Подільським МРЦЗ №119 ОСОБА_2
перебуває на обліку, як безробітний, в
Могилів-Подільському МРЦЗ з 13 січня 2014
року (а.с.29).

Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 % прожиткового мінімуму
встановленого для дитини відповідного
віку.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
в 2014 році прожитковий мінімум на дитину
віком від 6 до 18 років в розрахунок на
один місяць, з 01.01.2014 по 30.06.2014
становить 1286 грн.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991
року) держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6
Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
визнають право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батько
(-ки) або інші особи, які виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

В судовому засіданні відповідач не
заперечував свого обов'язку щодо
утримання свого малолітнього сина
ОСОБА_7. Відповідач визнав ті обставини,
що син проживає з позивачем. Син
навчається в школі в м.
Могилеві-Подільському, а також
відвідує індивідуальні заняття з
вчителями англійської мови, математики
та хімії. Зазначив про відсутність у
нього інших неповнолітніх дітей чи
непрацездатних утриманців. Разом з тим,
відповідач зазначив, що кошти на
утримання сина він може надавати лише в
розмірі 400,00 грн., щомісяця, до
досягнення сином повноліття. Суду
пояснив, що у нього незадовільний стан
здоров'я, а тому офіційного місця
роботи він не має. Проживає за кошти
отриманні в центрі зайнятості та кошти
другої дружини ОСОБА_8

На підтвердження своєї позиції
відповідач надав суду витяг з наказу
начальника УМВС України у Вінницькій
області від 10 грудня 2013 року №227о/с, з
якого слідує, що ОСОБА_2 звільнено з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних Сил за п.64 «б» (через хворобу).
Підстава: свідоцтво про хворобу від
18.11.2013 №В-882 (а.с16).

Як слідує з копії вказаного вище
свідоцтва про хворобу №В-882, 18
листопада 2013 року військово-лікарська
комісія за розпорядженням ВК УКЗ УМВС
України у Вінницькій області здійснила
медичний огляд ОСОБА_2, за наслідками
якого зробила висновок про його
непридатність до військової служби в
мирний час, разом з тим комісія вказала,
що у воєнний час він є обмежено
придатним (а.с.17).

Відповідач суду також надав: довідку
№103 «Могилів-Подільського міського
центру первинної медико-санітарної
допомоги» м. Могилева - Подільського
від 26.02.2014 №349, в якій вказано, що він
перебуває на «Д» обліку (а.с.27); довідку
Управління соціального захисту
населення районної державної
адміністрації №258 від 25.02.2014 згідно
якої він не перебуває на обліку в
Управління соціального захисту
населення районної державної
адміністрації і не одержує соціальних
допомог (а.с.28); довідку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, серії АЄ
№199565, від 25.02.2014 №18227969 про відсутність
відомостей про нього, станом на 25.02.2014, в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(а.с.26).

Разом з тим, при вирішенні спору суд
зважає на те, що за останнім місцем
роботи, як зазначив сам відповідач, він
отримував заробітну плату близько 3 000,00
грн., і перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості він буде отримувати 70 %
такої заробітної плати, що в свою чергу
становить близько 2000,00 грн. Також
відповідачем були визнанні ті
обставини, що він є власником
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розмір
якої становить 2 га, що розташована на
території Карпівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області. Відповідно до
положень ч.1 ст. 61 ЦПК України дані
обставини не підлягають доказуванню.

Крім того, в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали суду
показання, що відповідач є їх сином і їм
відомо, що він має дохід близько 5000,00
грн. на місяць, зокрема від оренди
землі та діяльності щодо вирощування
садків.

Таким чином суд, при вирішенні спору
бере до уваги встановлені факти,
зокрема той факт, що відповідач має
незадовільний стан здоров'я, разом з
тим суд також зважає на те, що він має
дохід, зокрема, у виді допомоги по
безробіттю та має у власності нерухоме
майно.

Враховуючи викладене суд, вирішуючи
даний спір, оцінивши усі докази в їх
сукупності та зважаючи на положення ст.
7 Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" щодо встановленого
мінімуму для проживання дитини
відповідного віку та ст.ст. 141, 180, 182, 183
СК України, зокрема щодо солідарного
обов'язку батьків на утримання
неповнолітньої дитини, приходить до
переконання, що з відповідача слід
стягувати на користь позивача аліменти
на утримання малолітнього сина в
твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.,
щомісяця.

Згідно ст. 191 СК аліменти слід стягувати
починаючи з дати подачі позову, та до
досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те, що позивач була
звільнена від сплати судового збору,
дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України
слід стягнути з відповідача на користь
держави.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України,
рішення суду щодо стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ч. 2 ст. 3, ч.2 ст.6, ч.1 та 2 ст.27
Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства», ст.ст.
141, 180, 181, 182, 184 СК України та керуючись
ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 212-215, 367 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце
реєстрації: АДРЕСА_1, проживаючого
АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
н, в твердій грошовій сумі в розмірі 600
гривень, щомісячно, починаючи з 24.01.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
державного бюджету м.
Могилів-Подільського судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок (банк одержувача: ГУДКСУ у
Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015,
номер рахунку 0009, ,
одержувач коштів УДКСУ у
Могилів-Подільському районі та м.
Могилеві-Подільському (м.
Могилів-Подільський) 22030001; призначення
платежу "Судовий збір, код ЄДРПОУ
Могилів-Подільського міськрайонного
суду 26423235, Пункт 1.1.).

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Т.Б.ЖИКЕВИЧ