Справа №652/620/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Високопільський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого-судді – Дригваль В.М.,

при секретарі – Гапич В.М.,

розглянувши матеріали подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Високопільського районного управління
юстиції Херсонської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду
Херсонської області звернулася
головний державний виконавець ВДВС
Високопільського РУЮ Херсонської
області Школьнюк К.В. із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, мотивуючи тим, що
на виконанні відділу ДВС перебуває
виконавчий лист №2-228 від 26.01.2006 року
Інгулецького районного суду м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки Ангеліни
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно і до її
повноліття. Станом на 01.09.2014 року
заборгованість по аліментам становить
в розмірі 19481,10 грн. При проведені
виконавчих дій державним виконавцем
здійснено наступні заходи: перевірено
майновий стан у боржника, здійснено
виїзд державного виконавця за місцем
проживання боржника та складено
відповідний акт, а також боржник
викликався до відділу ДВС та надав
пояснення. Просить суд тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
ОСОБА_2 до погашення ним
заборгованості по аліментам та
виконання Ухвали покласти на Державну
прикордонну службу України.

В судовому засіданні представник
відділу ДВС Високопільського
районного управління юстиції в
Херсонській області, за довіреністю,
ОСОБА_1, просить суд задовольнити
подання, з підстав викладених у
поданні, та додатково пояснила, що
боржник неофіційно працює, але
ухиляється від сплати аліментів. Разом
з тим надати відповідні документи
неофіційних заробітків боржника вона
не має можливості.

Згідно ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням суду, звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника
- юридичної особи за межі України -
до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України,
передбачено, що питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Законом України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року(зі змінами
та доповненнями), регулюється порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну» громадянин України може
бути обмежений у праві виїзду за кордон
якщо відносно нього діють
неврегульовані аліменти, договірні чи
інші невиконані зобов'язання до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору у передбачених законом випадках.

Разом з тим, про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
ненадання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасна явка за викликом державного
виконавця; письмове повідомлення
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб. Тобто
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на боржника рішенням є
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Таким чином, право головного
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження права виїзду за межі України
виникає винятково у випадку доведення
фактів умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Як вбачається із матеріалів справи,
головний державний виконавець ВДВС
звернулася до суду із поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України,
посилаючись на те, що проведені заходи
із боржником не дають позитивного
результату щодо виконання рішення
суду, як у добровільному так і в
примусовому порядку, оскільки відсутнє
майно у боржника, з розміром
заборгованості зі сплати аліментів
боржник ознайомлений, однак не вчинив
жодних дій на його зменшення, що
свідчить про ухилення боржника від
виконання рішення суду.

Але матеріали справи (на а.с.4-19) не
містять належних даних, які б давали
підстави вважати, що ОСОБА_2 ухиляється
від виконання свого зобов'язання за
рішенням суду. Наявні в матеріалах
справи документи перевірки державним
виконавцем майнового стану боржника та
твердження державного виконавця про
те, що боржник обізнаний в тому що має
заборгованість щодо сплати аліментів
та отримує тимчасові заробітки
неофіційного характеру, не може
свідчити про факт ухилення ОСОБА_2 від
виконання рішення суду. Наявність
статусу боржника у виконавчому
провадженні та непогашення боргу у
добровільному порядку не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов'язків.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подання головного
державного виконавця ВДВС
Високопільського РУЮ Херсонської
області Школьнюк К.В. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 є передчасним та
необгрунтованим, а тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції України (із
змінами та доповненнями), п.18. ч.3 ст.11, ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження» (із змінами та
доповненнями), ст.377-1 ЦПК України, ст.6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в’їзд в Україну громадян
України» (із змінами та доповненнями),
суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні Подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Високопільського районного управління
юстиції Херсонської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Херсонської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення, а у разі
постановлення Ухвали без участі особи,
яка її оскаржує, протягом п’яти днів з
дня отримання копії Ухвали, через
Високопільський районний суд
Херсонської області.

Суддя
В.М. Дригваль