Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1768/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді
Товянської О.В.

суддів:
Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі:
Добровольській Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Вендор», третя особа: ОСОБА_2 про
визнання недійсним кредитного
договору та зустрічним позовом ТОВ
«Фінансова компанія «Вендор» -
правонаступника ПАТ «Фідобанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Вендор» на рішення
Житомирського районного суду
Житомирської області від 16 жовтня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

В квітні 2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом. Просив визнати недійсним
кредитний договір №013-В/48 від 26.05.2008р.,
укладений з АБ «Факторіал - Банк»
(правонаступник - ПАТ «Фідобанк) з
додатковими угодами відповідно до
положень ст.ст.203,215 ЦК України та Закону
України «Про захист прав споживачів»,
мотивуючи свої вимоги тим, що зміст
кредитного договору не відповідає
вимогам справедливості та рівності
сторін, що тягне за собою його
недійсність. Зазначав, що за кредитним
договором отримав 38779доларів США зі
строком користування кредитними
коштами до 25.05.2015р. включно зі сплатою
12,5% річних. ОСОБА_2 виступила
поручителем. Крім того, було укладено
договори застави транспортного засобу.
При укладенні кредитного договору були
порушені права позивача як
позичальника і споживача одночасно.

У вересні 2014р. ТОВ "Фінансова компанія
"Вендор" (правонаступник ПАТ "ФІДОБАНК")
звернулось з зустрічним позовом.
Просили стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2
144858,90грн. заборгованості за кредитним
договором, з яких: прострочена
заборгованість за кредитом -
2755,03доларів США або 32278,34грн. по курсу
НБУ, строкова заборгованість за
кредитом - 8955,71долара США або 104926,41грн.,
прострочена заборгованість за % - 487,94
доларів США або 5716,77грн., строкова
заборгованість за % - 81,32долар США або
952,76грн., пеня по кредиту - 836,54грн., пеня
по % - 148грн., та судові витрати. Зазначав,
що відповідачі не виконували належним
чином взятих на себе зобов'язань, що
потягнуло за собою утворення
заборгованості.

Судом було притягнуто в якості
відповідача за первісним позовом ТОВ
«Фінансова компанія «Вендор» і в
якості позивача за зустрічним позовом
правонаступника ПАТ «Фідобанк» - ТОВ
«Фінансова компанія «Вендор».

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 16 жовтня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано
недійсним кредитний договір №013-В/48 від
26.05.2008р., укладений між ОСОБА_1 та АБ
«Факторіал Банк». У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Вендор»
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову ОСОБА_1 у
позові, а зустрічний позов -
задовольнити. Зазначає, що вимоги
закону при укладанні кредитного
договору було дотримано.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов до
безпідставного висновку про наявність
передбачених ст.ст.203,215 ЦК підстав для
визнання договору недійсними.

Судом встановлено, що між АБ
«Факторіал-Банк» (правонаступник ПАТ
«Фідобанк) і ОСОБА_1 26.05.2008р. було
укладено кредитний договір №013-В/48 на
суму 38779дол. США. П.1.1 кредитного
договору на ОСОБА_1 покладено обов'язок
повністю повернути кредитні ресурси до
25 травня 2015р. ОСОБА_1 належним чином
взяті на себе зобов'язання не
виконував, у зв'язку з чим
заборгованість станом на 20.05.2014р. :
прострочена заборгованість -
2755,03дол.США або 32278,34грн. по курсу НБУ,
строкова заборгованість - 8955,71дол.США
або 104926,41грн., прострочена
заборгованість за % - 487,94 дол.США або
5716,77грн., строкова заборгованість за % -
81,32дол.США або 952,76грн., пеня по кредиту -
836,54грн., пеня по % - 148грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором було в той же
день укладено договір поруки та
застави.

Відповідно до положень ст.1054,215,203 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним...

Згідно зі ст.99 Конституції України
грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна
валюта може використовуватися в
Україні у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.18,19 Закону України
«Про захист прав споживачів» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Підприємницька практика є
такою, що вводить в оману, якщо під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору. Будь-яка діяльність
(дії або бездіяльність), що вводить
споживача в оману є нечесною
підприємницькою практикою. Нечесна
підприємницька практика
забороняється. Правочини, здійснені з
використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було надано
жодних доказів на підтвердження
підстав для визнання кредитного
договору недійсним на час його
укладання, передбачених ст.ст.203,215 ЦПК,
а також на підтвердження, що умови
договору є несправедливими і містять
істотний дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду споживача.

Згідно з п.3.8. Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених Постановою
Правління НБУ від 10.05.2007р. №168 у разі
надання кредиту в іноземній валюті
банки зобов'язані під час укладення
кредитного договору: попередити
споживача, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за кредитним
договором несе споживач; надати
інформацію щодо методики, яка
використовується банком для
визначення валютного курсу, строків і
комісій, пов'язаних з конвертацією
валюти платежу у валюту зобов'язання
під час погашення заборгованості за
кредитом та процентами за користування
ним.

Під час укладання кредитного договору
позичальник ознайомився з усіма
істотними умовами договору в повному
обсязі, підтвердив згоду на укладення
договору своїм підписом, що свідчить
про дотриманням вимог ст.11 Закону «Про
захист прав споживачів». Укладаючи
кредитний договір, сторони дійшли
взаємної згоди щодо встановлення своїх
прав та обов'язків. ОСОБА_1 не відкликав
свою згоду на укладення кредитного
договору протягом 14 кал.дн. відповідно
до п.6 ст.11 Закону «Про захист прав
споживачів».

Відповідач (позивач) на підставі ч.2
ст.1050 ЦК України реалізував своє право
на дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором.

За змістом ст.47 Закону «Про банки і
банківську діяльність» комерційні
банки самостійно встановлюють % ставки
та комісійну винагороду по своїх
операціях.

Відповідно до умов Кредитного договору
позичальник у визначений термін
сплачує до моменту повного виконання
позичальником зобов'язань по
поверненню отриманих кредитних
ресурсів щомісяця комісійну
винагороду за надання кредитних
ресурсів.

Вказані умови договору є результатом
домовленості сторін, а тому відповідно
до ст.629 ЦК України є обов'язкового для
виконання сторонами. Згідно зі
ст.526,610-611 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та закону.
У разі порушення зобов'язання настають
передбачені законом наслідки.

Суд неправильно застосував норму ст.18
Закону "Про захист прав споживачів", не
встановивши, у чому саме полягає
несправедливість окремих положень
Угоди, не вказав, чи є зазначена
обставина відповідно до цієї норми
підставою для зміни або визнання
недійсними саме цих (яких конкретно)
умов Угоди та чи є підстави для
визнання недійсним договору в цілому,
зазначивши, що підставою недійсності
Угоди є несправедливість умов Угоди.
Так, за змістом ч.5 цієї норми у разі
визнання окремого положення договору,
включаючи ціну договору,
несправедливим може бути визнано
недійсним або змінено саме це
положення, а не сам договір. Тільки у
разі, коли зміна окремих положень або
визнання їх недійсними зумовлює зміну
інших положень договору, на вимогу
споживача такі положення підлягають
зміні або договір може бути визнаний
недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону).
Визначення поняття "несправедливі
умови договору" закріплено в ч.2 ст.18
Закону - умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Аналізуючи норму ст.18 Закону України
"Про захист прав споживачів", можна
дійти висновку, що для кваліфікації
умов договору несправедливими
необхідна наявність одночасно таких
ознак: по-перше, умови договору
порушують принцип добросовісності (п.6
ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге,
умови договору призводять до істотного
дисбалансу договірних прав та
обов'язків сторін; по-третє, умови
договору завдають шкоди споживачеві.

З інших правових підстав позов не
заявлявся.

Укладання кредитного договору і його
виконання в іноземній валюті не
суперечить чинному законодавству.
Підписуючи кредитний договір (з
додатками до нього) в іноземній валюті,
ОСОБА_1 повністю погоджувався з його
умовами та повинен був усвідомлювати,
що курс національної валюти до
іноземної не є незмінним, що зміна
курсу можливо настати, а також
передбачити та враховувати підвищення
валютного ризику.

З огляду на викладене, посилання у
позовній заяві на те, що банк, надаючи
кредит, створив невигідні умови, чим
порушив права позивача, є
безпідставними.

Викладені в тексті договору його
істотні умови, права і обов'язки сторін,
зокрема, способи та терміни погашення
кредиту погоджені сторонами, про що
свідчить підпис позивача (відповідача).
Предметом кредиту були долари США.
Тому, виходячи з положень ст.1054 ЦК
України, на позичальникові лежав
обов'язок саме по їх поверненню
кредиторові. В даному випадку валюта не
виступала засобом платежу і, з
врахуванням специфіки кредитного
договору та визначених ним прав і
обов'язків сторін, відсутні підстави
вважати про порушення положень ст. 524 ЦК
України при його укладенні. Покладення
на позичальника обов'язку по
поверненню кредиту у отриманій ними
іноземній валюті, не може вважатись
такими положеннями договору, які
завідомо є невигідними для них,
оскільки волевиявлення позичальника
було направлене саме на отримання
кредиту в доларах США, а не гривнях чи
іншій валюті.

Істотна зміна обставин може тягти за
собою зміну або розірвання договору, а
не визнання його недійсним правочином,
про що ОСОБА_1 заявлено позов.

Ст.ст.47,49 Закону „Про банки та
банківську діяльність" визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик як
кредитні операції незалежно від виду
валюти, яка використовується. Вказані
операції здійснюються на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу.

Наслідком порушення позичальником
договору про повернення позики
частинами є право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики в разі прострочення повернення
чергової частини (ч.2 ст.1050 ЦК).

Принцип свободи договору є одним із
загальних принципів цивільного
законодавства. Сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору (ст.ст.6,627
ЦК України). Свобода договору - це,
насамперед, свобода укладення договору
і визначення його умов.

Посилання ОСОБА_1 на положення Закону
України „Про захист прав споживачів"
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
між сторонами виникли кредитні
правовідносини, які врегульовані
спеціальним законодавством.

За таких обставин рішення належить
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у первісному позові за
безпідставністю та задоволенні
зустрічного позову.

ОСОБА_1 не звертався ні до суду першої,
ні апеляційної інстанції із заявою про
застосування позовної давності щодо
вимог про стягнення пені.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Вендор» задовольнити.
Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 16 жовтня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Фідобанк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Вендор», третя особа: ОСОБА_2 про
визнання недійсним кредитного
договору відмовити за безпідставністю.
Зустрічний позов ТОВ «Фінансова
компанія «Вендор» - правонаступника
ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити. Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Вендор» заборгованість за кредитним
договором №013-В/48 від 26.05.2008р. у розмірі
144858,90грн., з яких: прострочена
заборгованість за кредитом -
2755,03доларів США або 32278,34грн. по курсу
НБУ, строкова заборгованість по
кредиту - 8955,71долара США або 104926,41грн.,
прострочена заборгованість по % - 487,94
доларів США або 5716,77грн., строкова
заборгованість по % - 81,32долар США або
952,76грн., пеня по кредиту - 836,54грн., пеня
по % - 148грн., та судові витрати по
1147,35грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: