Провадження № 2/712/3369/14
У Х В А Л А

13 листопада 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

при секретарі -
Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба
у справах дітей Черкаської міської
ради про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа:
служба у справах дітей Черкаської
міської ради про визнання батьківства.
В обґрунтування своїх вимог вказував,
що він проживав з ОСОБА_2 однією сім»єю
без реєстрації шлюбу. Від даних
стосунків у них народилася дитина –
син ОСОБА_3, який з дня народження і по
теперішній час проживає разом з ним за
адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його
повному утриманні. Позивач просить суд
визнати його батьком малолітнього сина
– ОСОБА_3 та зареєструвати дитину на
прізвище і по-батькові на його ім.» та
іменувати дитину – ОСОБА_4.

Разом з позовом позивач ОСОБА_1 подав до
суду заяву про забезпечення позову,
якою просить заборонити ОСОБА_2 В
обґрунтування необхідності
застосування таких заходів
забезпечення позову посилається на те,
що вимогою позовної заяви являється
вимога про визнання його батьком
малолітнього сина – ОСОБА_3. Разом з
тим, відповідачка, перебуваючи на даний
час у Таїланді, має намір вивезти за
кордон малолітню дитину, по відношенню
до якої ставиться вимога про визнання
її батьком. У разі задоволення судом
позову про визнання батьківства, ним
буде набуто відповідного правового
статусу - батька дитини з набуттям
відповідних прав та обов'язків, і у
такому випадку, виїзд дитини за кордон
можливий лише за нотаріально
посвідченої ним на те згоди. У разі
незабезпечення позову шляхом заборони
відповідачці вивезти дитину за кордон,
розгляд справи по суті може суттєво
ускладнитися та затягнутися, а
зважаючи на обставини, наведені ним
вище, це негативно вплине на його стан
та правове положення, як можливого
батька дитини.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, дослідивши матеріали цивільної
справи № 712/15182/14-ц, суд приходить до
висновку про те, що заява про
забезпечення позову підлягає до
задоволення, так як невжиття такого
різновиду забезпечення позову як
заборона вчиняти певні дії може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК
України суд розглядає заяву про
забезпечення позову в день її
надходження, без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно з ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
р., розглядаючи заяву про забезпечення,
суд має з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовними вимогами.

З матеріалів справи судом достовірно
встановлено, що між сторонами дійсно
виник спір щодо визначення походження
малолітньої дитини ОСОБА_3 від батька.
Зокрема, позивач ставить вимогу про
визнання його батьком дитини.

Відповідно до п.2 ч.1ст.152 ЦПК України
позов може бути забезпечено шляхом
забороною вчиняти певні дії.

За змістом вимог ст. ст. 151-153 ЦПК України
у вирішенні питання про забезпечення
позову суд повинен здійснювати оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності їх вжиття з врахуванням
наявності, в тому числі, зв'язку між
конкретним видом заходів забезпечення
позову і предметом відповідної
позовної вимоги, а також ймовірності
настання обставин, зазначених у статті
151 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
заява позивача про забезпечення позову
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню, оскільки вивезення
відповідачкою дитини за кордон, може
суттєво утруднити виконання рішення
суду.

Керуючись ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба
у справах дітей Черкаської міської
ради про визнання батьківства
задовольнити.

Заборонити пропуск та виїзд за кордон
України малолітньої дитини – ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заборонити громадянці ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, та будь-яким
іншим фізичним чи юридичним особам,
вивозити за кордон України малолітню
дитину – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виконання ухвали доручити Державній
прикордонній службі України (01601, м.
Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий: