Справа №162/1038/14-ц
Номер провадження 2/162/282/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

21 листопада 2014 року
смт. Любешів

Любешівський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Хомича В.І..,

за участю секретаря
Смаль Т.П.,

прокурора
Сергійчук О.О.

представника позивача
Токара А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Любешові
цивільну справу за позовом
Любешівської районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В поданій до суду заяві позивач
зазначив, що згідно свідоцтв про
народження (свідоцтво про народження
НОМЕР_1, видане Малоглушанською
сільською радою Любешівського району
Волинської області 22.10.1998 року та
свідоцтво про народження серія НОМЕР_2,
видане Малоглушанською сільською
радою Любешівського району Волинської
області 01.11.1999 року) батьками
неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

12 березня 2014 року батька неповнолітніх
- ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав
(рішення Любешівського районного суду
від 12.03.2014 року по справі №162/178/14-ц).

Вироком Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від
16.12.2009 року матір ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України і призначено покарання у виді
позбавлення волі на п"ять років.

24 березня 2014 року розпорядженням
Любешівської РДА ОСОБА_3 та ОСОБА_4
надано статус дітей, позбавлених
батьківського піклування.
Розпорядженням Любешівської РДА від
31.03.2014 року №136 ОСОБА_6 призначено
опікуном над неповнолітніми ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Відповідно до довідки
Дніпродзержинської виправної колонії
34 від 17.04.2014 року ОСОБА_2 відбувала
покарання у місцях позбавлення волі, 29
березня 2014 року звільнена з
Дніпродзержинської ВК-34.

Згідно довідки, виданої
Малоглушанською сільською радою
Любешівського району №1161 від 17.09.2014
року ОСОБА_2 зареєстрована на території
сільської ради, але постійно не
проживає, вихованням дітей не
займається.

Беручи до уваги вищевказані обставини,
просять позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
стягнути з ОСОБА_2 на користь опікуна
ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідно до віку, починаючи з дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні представник
позивача Токар А.В. позовні вимоги
підтримав повністю та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
на розгляд справи не з'явилася, хоча
про час та місце слухання справи була
повідомлена належним чином, відповідно
до ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї
неявки суд не повідомила. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Прокурор Сергійчук О.О., представник
органу опіки і піклування дітей
Любешівської РДА Токар А.В. вважають, що
ОСОБА_2 доцільно позбавити
батьківських прав щодо неповнолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так як мати не
проживає з дітьми, не займається їх
вихованням, не цікавиться їхнім
навчанням, не утримує дітей, окрім
цього неповнолітні діти бажають
виховуватись у сім"ї ОСОБА_6, опікуна
цих дітей.

Суд, заслухавши думку прокурора і
представника органу опіки та
піклування та дослідивши наявні у
справі докази, приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до вимог ст.150 СК
України батьки зобов"язані піклуватися
про здоров"я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Згідно з ч.4 ст.155 СК України
ухилення батьків від виконання
батьківських обов"язків є підставою
покладання на них відповідальності,
встановленої законом.

Зокрема, п.2 ч. 1 ст. 164 СК України
передбачає, що мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один із батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я тощо.

Судом встановлено, що відповідач у
справі ОСОБА_2 є матір"ю неповнолітніх
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується
відповідно свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_1, видане Малоглушанською
сільською радою Любешівського району
Волинської області 22.10.1998 року та
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, видане Малоглушанською
сільською радою Любешівського району
Волинської області 01.11.1999 року.

З довідки, виданої
Малоглушанською сільською радою
Любешіввського району №1161 від 17.09.2014
року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно
зареєстрована, але не проживає
постійно на території сільської ради
та не займається вихованням дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З інформації, наданої директором
ЗОШ І-ІІІ ст. с. Мала Глуша, за №477 від
17.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_2,
вийшовши з місця позбавлення волі, за
час перебування у с. Мала Глуша
Любешівського району не цікавилася
навчанням та вихованням своєї дитини
ОСОБА_4, у навчальний заклад не
з"являлася.

З інформації, наданої дирекцією
ДПТНЗ „Камінь-Каширське ВПУ" за №01/03-226
від 08.10.2014 року вбачається, що за період
навчання ОСОБА_3 його мама ні разу не
з"являлася в навчальному закладі, не
спілкувалася з майстрами виробничого
навчання, класним керівником,
вихователем, адміністрацією, умовами
проживання учня та навчання абсолютно
не цікавилася.

З розпорядження Любешівської РДА №136
від 31.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_6
призначено опікуном над
неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Висновком органу опіки і піклування
Любешівської РДА від 23.09.2014 року
№1564/31/2-14 орган опіки та піклування
вважає за доцільне позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 вказаного закону,
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
її розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач ОСОБА_2
неналежно виконує свої батьківські
обов"язки по вихованню неповнолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме не
цікавиться життям та навчанням дітей,
не піклується про їх фізичний і
духовний розвиток, не займається їх
вихованням, що є підставою для
позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу матері, батька і (або)
у твердій грошовій сумі.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.182
СУ України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
ст.184 цього Кодексу.

Оцінивши досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що факт ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
встановленим, тому позов про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів є обґрунтованим,
що згідно п.2 ч. ст. 164 Сімейного кодексу
України є підставою для позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав та згідно
ст.180 СК України стягнення аліментів.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
10, 60, 88, 174, 212-215,224 ЦПК України, ст. ст. 150,
152, 155, 164 -166, 180-182 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 8, 11, 12 Законом України
«Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року,
суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації АДРЕСА_1
відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мала Глуша
Любешівського району Волинської
області, про що слід зробити відмітку в
актовому записі про народження №15 від
22.10.1998 року складеного Малоглушанською
сільською радою Любешівського району
Волинської області і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уроджениці с. Мала Глуша
Любешівського району Волинської
області, про що слід зробити відмітку в
актовому записі про народження №26 від
01 листопада 1999 року, складеного
Малоглушанською сільською радою
Любешівського району Волинської
області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь опікуна
ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі по 30% прожиткового мінімуму на
кожну дитину для дитини відповідно до
віку, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду, тобто з 20.10.2014 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
опікуна ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі по 30% прожиткового мінімуму на
кожну дитину для дитини відповідно до
віку, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду, тобто з 20.10.2014 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Копію рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати державному
органу реєстрації актів цивільного
стану Любешівського РУЮ Волинської
області.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає обов"язковому негайному
виконанню у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
коп. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення оскаржуваного судового
рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/ В.І.Хомич

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду
В.І.Хомич