Ульяновський районний суд
Кіровоградської області
Справа № 402/1260/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" березня 2014 р.
м. Ульяновка

Ульяновський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

при секретарі Чопенку В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ульяновка справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу» про повернення майна,
набутого без достатньої правової
підстави та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,-

встановив:

03.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовом до Кіровоградської
сортодослідної станції
Кіровоградської філії Державного
підприємства «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу», згодом замінивши
первісного відповідача на Державне
підприємство «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу». Позовними вимогами
зазначила вимоги про витребування від
відповідача Державного підприємства
«Центр сертифікації та експертизи
насіння і садивного матеріалу» в особі
його структурного підрозділу -
Кіровоградської сортодослідної
станції та повернення їй земельної
ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться на полі
НОМЕР_2 Новоселицької сільської ради
Ульяновського району Кіровоградської
області. Також позовною вимогою
зазначила зобов'язання відповідача не
чинити їй перешкод у користуванні
вказаною земельною ділянкою.

На обґрунтування позовних вимог
позивачка навела такі обставини:

Вона є власницею земельної ділянки
НОМЕР_1, яка знаходиться на полі НОМЕР_2
Новоселицької сільської ради
Ульяновського району. 21.01.2008 року вона
передала вказану земельну ділянку в
оренду строком на 5 років - до 21.01.2012 року
Кіровоградській державній
сортодослідній станції,
правонаступником якої є відповідач.
Незважаючи на закінчення терміну дії
договору відповідач не повертає
позивачці земельну ділянку та
продовжує використовувати, вирощуючи
сільгосппродукцію, чим перешкоджає їй
користуватись ділянкою.

Представники позивачки у
судовому засіданні підтримали позов у
повному обсязі з наведених у позовній
заяві підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог за їх необґрунтованістю,
вказавши, що дія договору оренди землі
б/н від 21.01.2008 року не закінчилась і
відповідач як правонаступник
Кіровоградської державної
сортодослідної станції має право
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору. На
обґрунтування своїх тверджень вказав,
що відповідно до п.8 договору договір
укладений на 5 років. Хоча у цьому ж
пункті договору вказано, що початок дії
договору - 21.01.2008 року, а закінчення
терміну дії договору 21.01.2012 року,
відповідно до посвідчувального напису
договір був зареєстрований в
Ульяновському відділенні № 22
Кіровоградської регіональної філії
Центру державного земельного кадастру
18 червня 2009 року. Відповідно до змісту
ст.125 ЗК України право оренди земельної
ділянки виникає з моменту державної
реєстрації цих прав. Тому строк дії
договору повинен відраховуватися з
дати державної реєстрації і
закінчуватися 18 червня 2014 року.

Допитані в судовому засіданні
свідки показали:

Свідок ОСОБА_2, повідомив, що на час
укладання вказаного договору він був
керівником Кіровоградської державної
сортодослідної станції. Підтвердив
факт укладення договору і те що договір
укладався до 21.01.2012 року.

З досліджених судом письмових
доказів встановлено:

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки
НОМЕР_1, яка знаходиться на полі НОМЕР_2
Новоселицької сільської ради
Ульяновського району, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю Р1 №
323352. 21.01.2008 року між ОСОБА_1 та
Кіровоградською державною
сортодослідною станцією був укладений
договір оренди землі б/н. Відповідно до
договору ОСОБА_1 передала вказану
земельну ділянку в оренду
Кіровоградській державні
сортодослідній станції для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Відповідно до п.8 Договору
договір укладено на 5 років. При цьому
вказано, що початок дії договору - 21.01.2008
року, а закінчення терміну дії договору
- 21.01.2012 року.

Пунктом 29 Договору серед обов'язків
орендаря вказаний обов'язок по
закінченню використання земельної
ділянки здійснити передачу земельної
ділянки по акту орендодавцю.

Відповідно до посвідчувального напису
договір був зареєстрований в
Ульяновському відділенні № 22
Кіровоградської регіональної філії
Центру державного земельного кадастру
18 червня 2009 року.

Відповідно до листа № 23 від 04.02.2014 року
Новоселицької сільської ради земельна
ділянка НОМЕР_1, яка знаходиться на полі
НОМЕР_2 Новоселицької сільської ради,
яка належить ОСОБА_1 у 2013 році
знаходилась в користуванні Державного
підприємства «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу» та була засіяна насінням
кукурудзи на зерно. Цей факт не
заперечується сторонами.

Відповідно до наказу № 807 від 30.12.2011
року Кіровоградська державна
сортодослідна станція була
реорганізована шляхом приєднання до
Державного підприємства «Центр
сертифікації та експертизи насіння і
садивного матеріалу» з визначенням
Державного підприємства «Центр
сертифікації та експертизи насіння і
садивного матеріалу» правонаступником
майнових прав і обов'язків
реорганізованого підприємства.

За результатами дослідження судом
вказаних вище доказів судом
встановлені такі обставини та
визначені такі правовідносини сторін,
що з них випливають:

Суд вважає встановленою наявність
фактів, якими обґрунтовувалися вимоги:

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки
НОМЕР_1, яка знаходиться на полі НОМЕР_2
Новоселицької сільської ради
Ульяновського району. 21.01.2008 року між
ОСОБА_1 та Кіровоградською державною
сортодослідною станцією,
правонаступником якої є Державне
підприємство «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу» був укладений договір
оренди землі б/н, відповідно до якого
ОСОБА_1 передала вказану земельну
ділянку в оренду Кіровоградській
державні сортодослідній станції для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Термін дії договору закінчився 21.01.2012
року. Всупереч положень пункту 29
Договору відповідач не повернув по
акту земельну ділянку позивачці і
продовжує її використовувати.

Суд приходить до висновку про
безпідставність тверджень відповідача
про те, що строк дії вказаного договору
повинен відраховуватись з дати його
державної реєстрації, тому не
закінчився і відповідач має право
використовувати земельну ділянку.

У п. 8 договору вказано, що він укладений
на 5 років. У цьому ж пункті договору
вказано, що початок дії договору - 21.01.2008
року, а закінчення терміну дії договору
21.01.2012 року.

При цьому договір не пов'язує початку
чи закінчення своєї дії з моментом
виникнення у орендаря права оренди
земельної ділянки. Тому посилання
відповідач на положення ст.125 ЗК
України є безпідставними.

Суд приходить до висновку, що до
визначених судом правовідносин сторін
підлягають застосуванню такі правові
норми:

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Відповідно до ч.2 вказаної статті
договір набирає чинності з моменту
його укладення.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на те, що із закінченням строку
дії договору оренди підстави володіння
та використання відповідачем
земельної ділянки позивачки відпали,
відповідач повинен повернути її
позивачці за актом відповідно до
положень договору оренди. Дії
відповідача по продовженню
використання вказаної земельної
ділянки порушують права позивачки
вільно володіти та користуватися
належною їй земельною ділянкою. З
огляду на це вказані права позивачки
підлягають захисту.

Тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачкою документально підтверджено
понесення таких судових втрат:

- судового збору 699 (шістсот дев'яносто
дев'ять) грн. 00 коп.

- витрат на правову допомогу у розмірі
2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

У зв'язку із задоволенням позову суд
присуджує вказані судові витрати
позивачеві з відповідача

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.629, ч.1, ч.2 ст.631, ч.1 ст.1212 ЦК України,
ст.ст. 88, 212-215 224-226 ЦПК України,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Витребувати від Державного
підприємства «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу», структурний підрозділ -
Кіровоградська сортодослідна станція
Кіровоградської філії Державного
підприємства «Центр сертифікації та
експертизи насіння і садивного
матеріалу» та повернути ОСОБА_1
жительці АДРЕСА_1 належну їй земельну
ділянку НОМЕР_1, яка знаходиться на полі
НОМЕР_2 Новоселицької сільської ради
Ульяновського району Кіровоградської
області.

Зобов'язати Державне підприємство
«Центр сертифікації та експертизи
насіння і садивного матеріалу» не
чинити перешкод ОСОБА_1 у використанні
належної їй земельної ділянки НОМЕР_1,
яка знаходиться на полі НОМЕР_2
Новоселицької сільської ради
Ульяновського району Кіровоградської
області.

Стягнути з Державного підприємства
«Центр сертифікації та експертизи
насіння і садивного матеріалу» на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі у вигляді:

- судового збору 699 (шістсот дев'яносто
дев'ять) грн. 00 коп.

- витрат на правову допомогу у розмірі
2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ульяновський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. А. Бондаренко