Справа № 2-6818/14
УХВАЛА

21 жовтня 2014 року Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Лозинська М.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 97,3 кв.м.

Позов мотивований тим, що між ним та відповідачем укладений договір будівельного підряду від 04 грудня 2013 року по якому відповідач зобов»язався виконати ремонтно-будівельні роботи по будівництву та реконструкції нежитлової будівлі, по АДРЕСА_2 та нежитлової будівлі загальною площею 97,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що 04 квітня 2014 року позивачем було одержано лист від відповідача щодо заявлення своїх вимог як власника за зазначений вище об»єкт у зв»язку із несплатою виконаних робіт.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає , що вона не відповідає вимогам ` ст.ст.3,4 ЦПК України, ст.119 ЦПК України, а тому ії слід залишити без залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст.26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем) .

Таким чином, сторонами в цивільній справі є особи, які перебувають між собою в матеріальних правовідносинах, в яких суб'єктивному праву одного відповідає суб'єктивний обов'язок іншого й матеріально-правовий спір між якими є предметом судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тому суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Проте, позивачем не розкритий зміст порушення цивільного права відповідачем, та суб»єктивний обов»язок відповідача в даних правовідносинах.

Отже, виходячи із характеру правовідносин ,що склались між сторонами та змісту договору, спірні правовідносини регулюється положеннями Глав 52,53, 61 ЦК України.

З урахуванням наведеного, позивачу слід визначитись з правовідносинами, що склались з відповідачем та правильно обрати спосіб захисту свого порушеного права.

Крім того, відповідно до ст.10 Закону України « Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Проте, позивачем не залучено до участі орган , який здійснює архітектурно-будівельний контроль та нагляд та здійснює перевірку відповідності збудованого об`єкта вимогам державно-будівельних норм.

Відповідно Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, затвердженого Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 02.06.2011 року , Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 саме Інспекція перевіряє повноту даних зазначених у декларації про відповідність будівництва державним будівельним нормам та реєструє ії .

Проте, позивач у позові не посилається на наявність зареєстрованої у встановленому порядку декларації про готовність нежитлової будівлі до експлуатації та наявність сертифікату про відповідність вимогам ДБН.

Тому з урахуванням наведеного, позивачу слід правильно визначити склад учасників процесу, визначитись з характером спірних правовідносин , послатись на докази, якими позивач обґрунтовує свої доводи, у зв`язку з чим вважаю за доцільне позовну заяву залишити без руху, надавши строк позивачу для усунення недоліків.

Крім того, всупереч частині 5 статті 119 ЦПК України позивачу слід оплатити позовну заяву судовим збором за ставками, що визначені Законом України « Про судовий збір», що встановленні для подання заяв майнового характеру та подати позовну заяву у новій редакції в кількості, що буде відповідати кількості осіб, що беруть участь у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3,4,119,121,210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя