Богунський районний суд міста Житомира
Головуючого - судді Комісарчук
секретаря Содель А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Управління державної
міграційної служби в Житомирській
області, про надання дозволу на виїзд
за межі України громадянина, який не
досяг шістнадцятирічного віку, без
згоди та супроводу другого з батьків, -
Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить надати дозвіл
на виїзд за кордон до країни Ізраїль у
липні 2015 року неповнолітнім дітям -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу
В обґрунтування позову вказала, що з
22.09.2005 року по 20.08.2013 року вона
перебувала у реєстрованому шлюбі з
відповідачем, від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які проживають разом з нею та
знаходяться на її утриманні. Позивач
має можливість разом з дітьми виїхати
за кордон з метою оздоровлення дітей,
однак отримати згоду відповідача не
вбачається можливим.
В судове засідання 12.11.2014 року позивач
не з'явилась, направила до суду заяву
про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі. Проти винесення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач в судові засідання 06.10.2014 р.
та 12.11.2014 року не з'являвся, судові
повістки повернулись на адресу суду не
вручені у зв'язку із закінченням
терміну зберігання, оскільки
відповідач не з'являвся до поштового
відділення за отриманням листів (а.с. 19,
20, 24)

Судові виклики направлялись на адресу
відповідача за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
його проживання (а.с. 10), тому відповідно
до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається
таким, що повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином.

Від представника третьої особи
Юхимчук О.М. надійшла заява про розгляд
справи у її відсутність, при винесенні
рішення покладалась на розсуд суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи
зібрано достатньо доказів про
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутності на підставі вимог ст.ст.158,
169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачем та
відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з 22.09.2005 року,
який відповідно до рішення
Коростишівського районного суду
Житомирської області від 20.08.2013 року
було розірвано (а.с. 4).

Відповідач є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.7,8).

Конвенцією про права дитини, яка
ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789 від 27.02.1991 року, в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст. ст. 7, 155 СК
України дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України, а
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживають зі своєї матір'ю - позивачем
ОСОБА_1 (а.с. 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та у їхньому супроводі, або у супроводі
осіб, які ними уповноважені.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
передбачено, що оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у
разі потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі
рішення суду.

Тобто законодавцем надано право суду
приймати рішення щодо виїзду дитини за
кордон при умові разової поїздки.

Пунктом 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 (у редакції Постанови
Кабінету Міністрів України від 25.08.2010
року № 724), передбачено, що виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, здійснюється без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків у разі пред'явлення
документів або їх нотаріально
засвідчених копій, зокрема, рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки необхідність виїзду за кордон
малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликана
необхідністю їх оздоровлення, суд
вважає за необхідне надати дозвіл на
тимчасовий виїзд дітей з України до
країни Ізраїль без згоди та супроводу
батька - відповідача ОСОБА_2 у липні 2015
року.

В даному випадку виїзд дітей за кордон
не пов'язаний із виїздом на постійне
місце проживання або довгострокове
перебування за межами України з інших
причин, а тому внаслідок ухвалення
такого рішення право батька на
піклування, спілкування чи виховання
дитини ніяким чином не порушується і
не обмежується.

З урахуванням викладеного, виходячи
виключно з інтересів дітей, суд вважає,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 58, 59, 60, 74, 88, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на
тимчасовий виїзд з України в її
супроводі малолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
країни Ізраїль у період з 01.07.2015 року по
31.07.2015 року без згоди та супроводу їх
батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя
О. В. Комісарчук