Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5092/14
Головуючий у 1-й інстанції Галущенко
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Остащенко
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року по
справі за позовом Приватного
підприємства «Чайка» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року ПП «Чайка» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1 і споживачем
житлово-комунальних послуг відповідно.

Житлово-комунальну послуги надаються
ПП «Чайка» в повному обсязі, що
підтверджується актами виконаних
робіт. Відповідач в свою чергу
зобов'язання щодо оплати за отримані
послуги не виконує.

Його заборгованість за період з червня
2008 року по березень 2011 року складає 3148,86
грн., а за період з 01.10.2011 року по 01.10.2012
року - 1145,04 грн.

Крім того, позивач вважає, що ОСОБА_3 має
сплатити інфляційні втрати за період з
01.10.2011 року по 01.10.2012 року, а також 3%
річних.

Враховуючи вищевикладене позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь
ПП «Чайка» заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги за період з
червня 2008 року по березень 2011 року в
сумі 3148,86 грн.; за період з 01.10.2011 року по
01.10.2012 року в розмірі 1145,04 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 914,03 грн. та
3% річних в сумі 456,56 грн., а також судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПП
«Чайка» заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги за період з
червня 2008 року по березень 2011 року в
сумі 3148,86 грн.; за період з 01.10.2011 року по
01.10.2012 року в розмірі 1145,04 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 914,03 грн. та
3% річних в сумі 456,56 грн., а також судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Встановлено, що приватне підприємство
"Чайка" є виконавцем
житлово-комунальних послуг з утримання
будинку і прибудинкової території, які
надаються мешканцям будинку АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 06 вересня 2002 року
державним нотаріусом Токмацької
нотаріальної контори.

Доводи апелянта про неправильність
висновку суду про стягнення з нього
комунальних послуг, які надає позивач,
оскільки вважає, що він не являється їх
споживачем, необґрунтовані.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власність зобов'язує (частина 4) .

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що у 2003
року відповідач ОСОБА_3 як директор ПП
"Заказ таксі" звертався до міського
голови про надання дозволу на
вилучення з житлового фонду квартири
АДРЕСА_1, що належить йому як фізичній
особі на праві власності, для
переобладнання квартири у
диспетчерську службу.

01 лютого 2003 року між ОСОБА_3 та ПП "Заказ
таксі" в особі директора ОСОБА_3 був
укладений договір про передачу в
тимчасове орендне користування
квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на
праві приватної власності.

Рішенням виконкому Токмацької міської
ради №75/3 від 27 березня 2003 року
дозволено ПП "Заказ таксі"
реконструкцію зазначеної квартиру під
диспетчерську службу (а.с. 67-68). З акту
державної технічної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту від 22 вересня 2003
року вбачається, що зазначена квартира
після реконструкції загальною площею
83,7 кв.м прийнята в експлуатацію як
Токмацька філія диспетчерської служби
таксі ПП "Заказ таксі". Цей акт може
служити для реєстрування об'єкта як
колективної або приватної власності
юридичних і фізичних осіб .

Між тим, як пояснили суду сторони, право
власності на зазначену квартиру як
житлову і натепер зареєстровано за
ОСОБА_3

01 жовтня 2003 року між ПП "Чайка" та ПП
"Заказ таксі" був укладений договір №25
про відшкодування витрат на утримання
власного нерухомого майна та надання
комунальних послуг власнику. Договір
був укладений строком на 2 роки включно
по січень 2006 року. Згідно з п.5.4 цього
договору у разі відсутності заяви про
припинення або зміну цього договору
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця він вважається
продовженим на той самий термін й на
тих самих умовах, які були визначені
договором.

Посилання апелянта на укладенні ПП
"Заказ таксі" договори з ТОВ "Токмак
Теплопостачання" про постачання
теплової енергії в гарячій воді у 2009
році та з КП "Міськводоканал" про
надання послуг з постачання холодної
води і водовідведення у 2013 році не
свідчить про неправильність висновків
суду про обов'язок власника квартири
щодо оплати житлово-комунальних послуг
з утримання будинку і прибудинкової
території, оскільки після закінчення
строку дії договору наймач квартири ПП
"Заказ таксі" з позивачем не укладав
новий договір про відшкодування
витрат на утримання нерухомого майна
та надання комунальних послуг.

Заборгованість зі сплати
житлово-комунальних послуг з утримання
будинку і споруд і прибудинкової
території за вказані періоди не
оплачуються.

Приватне підприємство "Чайка" надає
відповідачу комунальні послуги, від
яких останні в установленому законом
порядку не відмовлялися.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором чи
законом.

Сама по собі відсутність письмового
договору між сторонами не може бути
підставою для відмови в позові про
стягнення заборгованості за фактично
надані послуги.

За таких обставин, суд дійшов до
правильного висновку про те, що
власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3
зобов'язаний оплатити заборгованість
зі сплати зазначених
житлово-комунальних послуг .

Рішення суду першої інстанції ухвалене
у відповідності до вимог матеріально
та процесуального права, зокрема -
ст.ст. 319, 322 ЦК України, ст. 20, 21 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги". Підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: