РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 жовтня 2014 року Франківський районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді - Шеремети Ю.С.

секретаря - Каленчук М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

03.09.2014р. ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її
користь аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі по 2000 грн.
щомісячно, мотивуючи вимоги тим, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, хоча
зобов'язаний утримувати сина,
працездатний, а тому спроможний
допомагати матеріально.

В подальшому подала письмову заяву про
уточнення розміру позовних вимог, в
якій просила стягувати з відповідача
на її користь аліменти на утримання
дитини у твердій грошовій сумі в
розмірі по 1000 гривень щомісячно, справу
просила розглядати без її участі.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, однак подала заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала повністю,
щодо ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце слухання
справи, що стверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштових відправлень,
оскільки, позивачка не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд у
відповідності до вимог ст. ст.169,224 ЦПК
України вважає за можливе заслухати
справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що в дане судове засідання
не з'явилися всі особи, які беруть
участь у справі, то фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не
здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 СК
України.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено,
що якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодних належних
і допустимих доказів, які б
підтверджували ту обставину, що він
неспроможний сплачувати аліменти у
заявленому в позові розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони не перебувають в
зареєстрованому шлюбі.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. НОМЕР_1 вбачається, що
батьком останнього є ОСОБА_2,
відповідач батьківства не оспорює.

Дитина проживає з позивачкою ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою з місця
проживання та про склад сім'ї від
01.09.2014р. №1388, виданою ЛКП «Навколо
базару».

З довідок №132, №133 від 10.10.2014р. та від
13.10.2014р. відповідно, виданої ТзОВ
торгово-виробниче підприємство
«Олдім» вбачається, що позивачка
працює на посаді касира з 22.10.2012р. та її
заробітна плата за останні 6 місяців
складає 12549, 20 грн.

В свою чергу, відповідач не може
вважатися безробітним в розумінні
закону, оскільки згідно ч. 1 ст.2 Закону
України «Про зайнятість населення»,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Відповідачем не
надано жодних належних і допустимих
доказів, що він є безробітний.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням
положень ч.1 ст.182 СК України, якою
передбачені підстави, які враховуються
судами при вирішенні розміру
аліментів, з врахуванням прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
згідно із Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014р.»,
беручи до уваги відсутність
домовленостей щодо участі відповідача
в утриманні дітей, що обов'язок по їх
утриманню до досягнення ними
повноліття покладено на обох батьків,
враховуючи майновий стан відповідача,
який є працездатним, має мінливий
дохід, відсутність доказів на
підтвердження незадовільного стану
його здоров'я, матеріальний стан
позивачки, яка працює. Враховуючи, що
дитина потребує матеріальної допомоги,
самій позивачці матеріально важко
утримати дитину, відповідач може
надавати матеріальну допомогу на
утримання дитини, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача аліментів в
розмірі по 700 грн. на дитину щомісячно
до досягнення нею повноліття.

Всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України
відповідач не надав жодних доказів
неспроможності сплачувати аліменти в
такому розмірі, а стягнення аліментів в
розмірі 700 грн. на кожну дитину
щомісячно зможе забезпечити
матеріальне утримання дитини, яке вона
потребує.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 1.1 ч. 2
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»
за подання до суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
справляється в розмірі 1 відсотка ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць, а
саме в розмірі 800, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК
України, ст. 180, 181, 182, 184 СК України
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014р.» Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі по
700,00 грн. (сімсот грн. 00 коп.) на дитину
щомісячно, починаючи з 03 вересня 2014
року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць в розмірі 700
(сімсот грн.) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243.60 грн. (двісті
сорок три грн. 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
Франківським районним судом м. Львова
за письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. У разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Львівської
області через Франківський районний
суд м. Львова протягом десяти днів з дня
проголошення.

Головуюча

Шеремета Ю.С.