Справа № 2/380/505/13 Головуючий у І
інстанції Лісовенко П.І.Провадження №
22-ц/780/1439/14 Доповідач у 2 інстанції
КулішенкоКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Сушко Л.П.,

при секретарі: Ромашині А.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
НАДІЯ" на рішення Тетіївського
районного суду Київської області від 25
грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма НАДІЯ" про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року позивач звернулвся до
суду з вказаним позовом та просив
визнати недійсним договір оренди
земельної частки укладений між ним та
відповідачем 19 квітня 2011 року.

Просив скасувати державну
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки, зобов'язати відповідача ТОВ
"Агрофірма Надія" повернути йому
земельну ділянку та стягнути судові
витрати.

Вимоги мотивував тим, що договір
оренди земельної ділянки не відповідає
вимогам ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", а
саме в договорі оренди не вказано
кадастрові номери земельної ділянки,
також в договорі відсутні умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди землі.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено, стягнуто судові витрати.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Мотивує тим, що укладений договір
оренди добросовісно виконується
сторонами з часу його укладення.

Крім того, зміст укладеного
договору відповідає типовій формі яка
затверджена Постановою КМУ № 220 від 3
березня 2004 року з наступними змінами.

Також зазначає, що суд порушив
норми процесуального права, поскільки
безпідставно відмовив в прийнятті
зустрічного позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії КВ № 049507 від 23 липня 2004 року є
власником земельної ділянки площею
2,3800га, яка знаходиться на території
Горошківської сільської ради
Тетіївського району Київської області.

19.04.2011 року між позивачем та
відповідачем ТОВ "Агрофірма-Надія"
укладено договір оренди землі за № 90
строком на 5 років, який зареєстровано
управлінням Держкомзему у
Тетіївському районі Київської області,
про що у Державному реєстрі земель
вчинено запис від 05.08.2011 року за №
03114.

За даним договором в оренду
відповідачу передана земельна ділянка
площею 2,3800га, що підтверджується
копією Акту прийому-передачі земельної
ділянки.

Також встановлено, що в договорі
оренди не вказано кадастровий номер
земельної ділянки, також в договорі
відсутні умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди землі.

За встановлених обставин, з
посиланням на ст. 168 ч.1 ЦК України, ст. 15
ЗУ "Про оренду землі" суд першої
інстанції прийшов до висновку, що в
договорі оренди відсутні істотні
умови, а саме: не вказано кадастрові
номери земельної ділянки, також в
договорі відсутні умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди землі та
задовільнив позовні вимоги.

Однак колегія не погоджується з
висновками суду з таких підстав.

Колегія вважає, що суд вірно
встановив обставини справи, однак при
застосуванні норм матеріального права
припустився помилки.

Задовольняючи вимоги суд
зазначив, що в договорі відсутні
істотні умови договору, а саме: не
вказано кадастрові номери земельної
ділянки, також в договорі відсутні
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди землі.

Звертаючись до суду позивач не вказав,
які його права порушено, відсутністю в
договорі оренди вказаних нею умов.

В ході розгляду справи суд не встановив
і в рішенні не вказав, які права
позивача порушено відсутністю
істотних умов договору оренди.

Крім того відповідно до ст. 360-7 ЦПК
України рішення Верховного Суду
України прийняті за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстав, передбачених ст. 355
цього Кодексу є обов'язковими для всіх
судів України, які зобов'язані привести
свою судову практику у відповідність
до із рішенням ВСУ.

В своїй Постанові від 25 грудня 2013 року
(справа № 6-94цс13) Верховний Суд України
висловив правову позицію у подібних
правовідносинах і зазначив, що
відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України та статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України у
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право, і
суд повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку з відсутністю в договорах
оренди умов, передбачених статтею 15
Закону України від 6 жовтня 1998 року №
161-ХІV "Про оренду землі", визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав.

Поскільки в ході розгляду справи не
встановлено порушення прав позивача,
то на думку колегії, з врахуванням
указаних нормативних актів та
відповідно до ст. 309 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заперечення апелянта в частині
порушення судом норм процесуального
права та безпідставна відмова в
прийнятті зустрічного позову не
впливають на результати розгляду
справи і тому не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.. 309, 369-7, 316 ЦПК України
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
НАДІЯ" задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 25 грудня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М.Кулішенко

судді:
В.Д.Лащенко

Л.П.Сушко