Справа № 199/8664/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

при секретарі Завгородній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи ОСОБА_2,
Четверта дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи ОСОБА_2, Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
посилаючись на те, що на підставі
рішення Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
депутатів трудящихся від 14 травня 1958
року за № 1102 ОСОБА_3 відведено земельну
ділянку та надано право будівництва
індивідуального житлового будинку на
земельній ділянці АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на
домоволодіння по АДРЕСА_1, готовністю 68
%, яке належало померлому на підставі
договору забудови, посвідченого
нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори 10.09.1958 та
зареєстровано в реєстрі під № 1-2739.
Вказане домоволодіння успадкувала
донька померлого ОСОБА_4.

22 грудня 1961 року ОСОБА_5 придбав в
ОСОБА_4 незакінчене будівництво
домоволодіння АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 22.12.1961,
посвідченого нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори. Згідно рішення
райвиконкому № 1998/3 від 05.08.1958
домоволодінню АДРЕСА_1 присвоєна нова
адреса, а саме вулиця АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою від 27 липня
2011 року за № 21 виданою комунальним
підприємством «Будівництво та
архітектура».

Актом прийомки індивідуального
домоволодіння від 17 лютого 1965 року
складеного приймальною комісією
пред'явлене ОСОБА_5 до здачі
домоволодіння АДРЕСА_1 прийнято до
експлуатації. 17 липня 1980 року
виготовлено технічний паспорт на
вказаний житловий будинок, з якого
вбачається, що домоволодіння
складається з : А-1 - житловий будинок,
загальною площею 42,6 кв.м., житловою
площею - 33,0 кв.м., «Б,б - літня кухня, В -
гараж, Г - вбиральня, огорожі № 1,2, «І»
-мощення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його
смерті відкрилася спадщину у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_7, яка
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном, однак з
заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори не зверталася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є її
онук ОСОБА_8, який також фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, однак з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер. Після його
смерті спадкоємцем є ОСОБА_2, яка не
претендує на спадкове майно та не
подавала заяву про прийняття спадщини
до нотаріальної контори.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_8 Однак 27.11.2012 нотаріусом була
винесена постанова про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, оскільки
померлий ОСОБА_5 не зареєстрував право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати за ним в порядку
спадкування за законом право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці 369
кв.м. та складається з: А-1 - житловий
будинок, загальною площею 42,6 кв.м.,
житловою площею - 33,0 кв.м. «Б,б - літня
кухня, В - гараж, Г - вбиральня, огорожі №
1,2, «І» - мощення.

Представник позивача ОСОБА_9 у судове
засідання не з'явився, надавши заяву з
проханням слухати справу в його
відсутності, на задоволені позову
наполягав.

Представник відповідача -
Дніпропетровської міської ради у
судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлений
належним чином, про причини не явки
суду не повідомив.

Представник третьої особи Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини не явки суду не
повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, надіславши до суду заяву
про розгляд справи без її участі, проти
задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
депутатів трудящихся від 14 травня 1958
року за № 1102 та на підставі договору
забудови, посвідченого Четвертою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 10 вересня 1958
року за реєстровим № 1-2739 ОСОБА_3
відведено у безстрокове користування
земельну ділянку для будівництва
житлового будинку на земельній ділянці
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на
домоволодіння по АДРЕСА_1, готовністю 68
%. Спадщину після померлого ОСОБА_3
прийняла його донька ОСОБА_4.

22 грудня 1961 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
був укладений договір купівлі-продажу,
посвідчений нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Смеюхою Н.І.,
відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а
ОСОБА_5 купив незакінчене будівництвом
домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно рішення райвиконкому № 1998/3 від
05.08.1958 домоволодінню АДРЕСА_1 присвоєна
нова адреса, а саме АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою від 27 липня
2011 року за № 21 виданою комунальним
підприємством «Будівництво та
архітектура».

Рішенням Виконкому
Амур-Нижньодніпровської райради
депутатів трудящихся м.
Дніпропетровська від 17 лютого 1965 року
№ 140/12 затверджено акт прийомки
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5, в
експлуатацію.

17 липня 1980 року виготовлено технічний
паспорт на вказаний житловий будинок, з
якого вбачається, що домоволодіння
складається з : А-1 - житловий будинок,
загальною площею 42,6 кв.м., житловою
площею - 33,0 кв.м., «Б,б - літня кухня, В -
гараж, Г - вбиральня, огорожі № 1,2, «І» -
мощення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його
смерті відкрилася спадщину у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_7, яка
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном, однак з
заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори не зверталася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. Після її
смерті відкрилася спадщину у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є її
онук ОСОБА_8, який також фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, однак з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України (в редакції 1963 року),
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер. Після його
відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є
його дружина ОСОБА_2, яка не претендує
на спадкове майно та не подавала заяву
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори та син ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_8.

Постановою державного нотаріуса
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 27 листопада
2012 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки померлий ОСОБА_5 не
зареєстрував право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Судом встановлено, що на підставі
договору забудови, посвідченого
Четвертою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою 10
вересня 1958 року за реєстровим № 1-2739
ОСОБА_3 відведено у безстрокове
користування земельну ділянку для
будівництва житлового будинку на
земельній ділянці АДРЕСА_1.
Домоволодіння було побудовано у 1965
році.

Оскільки позивач використав
позасудовий шлях оформлення спадкових
прав і отримав відмову, він вимушений
був звернутися до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог
позивача у повному обсязі, а саме слід
визнати за ОСОБА_1 право власності
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові
витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 222
ЦПК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи ОСОБА_2,
Четверта дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, розташоване
на земельній ділянці 369 кв.м. та
складається з: А-1 - житловий будинок,
загальною площею 42,6 кв.м., житловою
площею - 33,0 кв.м. «Б,б» - літня кухня, «В» -
гараж, «Г» - вбиральня, огорожі № 1,2, «І»
- мощення.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Б.Подорець