Справа № 462/1519/13
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/6606/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Залізничного районного суду м. Львова
від 11 вересня 2014 року у справі за
скаргою ОСОБА_2 на дії головного
державного виконавця Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ - Дзюминської Майї
Валеріївни, зацікавлена особа: ОСОБА_4 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 11.04.2014 року за
№462/1519/13-ц,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою у
задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ -
Дзюминської Майї Валеріївни,
зацікавлена особа: ОСОБА_4 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 11.04.2014 року за №
462/1519/13ц відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі зазначає, що вважає
ухвалу незаконною, необґрунтованою та
постановленою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Стверджує, що закривши виконавче
провадження та направивши виконавчі
листи у ВДВС Старосамбірського РУЮ
державний виконавець порушив його та
неповнолітньої дитини права, свободи
та інтереси, а тому такі дії державного
виконавця вважає неправомірними. На
думку апелянта, суд дійшов помилкового
висновку, про те, що ОСОБА_4 не проживає
за адресою АДРЕСА_1 взявши до уваги як
доказ довідку ЛКП «Скнилівок»,
оскільки останнє не володіє
інформацією про фактично проживаючих
осіб за даною адресою, а лише має
інформацію про зареєстрованих осіб.
Вважає, що відповідачем свідомо
перекручено факт проживання боржника,
оскільки Залізничним судом м. Львова в
ході розгляду справи достеменно
встановлено, що боржник проживає у м.
Львові, а не в м. Старий Самбір як
зазначає виконавець. Апелянт
стверджує, що державний виконавець у
відповідності до ч.4 ст.20 ЗУ «Про
виконавче провадження» мав доручити
проведення перевірки вказаної
інформації відповідному відділу
державної виконавчої служби, а
державний виконавець якому доручено
проведення перевірки зазначеної
інформації, у разі виявлення боржника
повинен здійснити його опис та арешт.
Крім цього, суд першої інстанції
проігнорував той факт, що державний
виконавець не звернувся до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів, оскільки до
квітня місяця заборгованість
становила 5250 грн.00коп, а станом на
вересень така становить 7000грн. Просить
ухвалу скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити скаргу
на неправомірні дії головного
державного виконавця Залізничного
ВДВС ЛМУЮ Дзюминської М.В.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення заявника ОСОБА_2 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що 23.04.2014 року головним
державним виконавцем Залізничного
ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче
провадження № 43056306 на підставі
виконавчого листа виданого
Залізничним районним судом м. Львова
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дочки, 23.09.1996р.н. в
розмірі по 350,00 грн. щомісячно,
починаючи з 22.02.2013 року до досягнення
дитиною повноліття (а.с.85).

Постановою головного державного
виконавця Залізничного ВДВС від 23.04.2014
року накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_4 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику (а.с.87
зворот).

Актом державного виконавця від
22.04.2014 року встановлено, що при виході
за адресою вказаною у виконавчому
документі, а саме м. Львів, вул.
Петлюри,43/32 боржник ОСОБА_4 не
прописана, не проживає та майна
належного їй немає. (а.с.94).

Згідно з довідкою виданою ЛКП
«Скнилівок» від 23.04.2014 року боржник
ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 не
зареєстрована.(а.с.95).

У відповідності до довідки Адресного
Бюро від 25.04.2014 року боржник ОСОБА_4
проживає у АДРЕСА_2.(а.с.96).

30.04.2014 року державним виконавцем
винесена постанова про закриття
виконавчого провадження на підставі
п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче
провадження» та направлено виконавчий
лист за належністю до ВДВС
Старосамбірського РУЮ (а.с.97-98).

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_2 на дії головного державного
виконавця Залізничного ВДВС
Дзюминської М.В. суд першої інстанції
виходив з того, що головним державним
виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ
вжито всіх заходів для виконання
рішення Залізничного районного суду м.
Львова, що передбачені ЗУ «Про
виконавче провадження», а відтак
скарга є безпідставною.

Колегія суддів цілком погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Ч.ч.1,4 ст. 20 даного Закону передбачено,
що виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
необхідності перевірки інформації
щодо наявності

боржника чи його майна або його місця
роботи на території, на яку не
поширюється компетенція державного
виконавця, державний виконавець може
своєю мотивованою постановою,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований, доручити проведення
перевірки вказаної інформації
відповідному

відділу державної виконавчої служби.
Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби, якому
доручено проведення перевірки
зазначеної інформації, у разі
виявлення майна боржника повинен
здійснити його опис та арешт.
Виконавчі дії за дорученням

проводяться у строк не пізніше
десяти робочих днів з моменту
надходження до відділу державної
виконавчої служби відповідної
постанови державного виконавця в межах
виконавчого провадження, у якому
винесено цю постанову. За
результатами проведених дій
складається акт, що направляється
державному виконавцю, який виніс
постанову.

Згідно з ч.5 ст.20 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі якщо у процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем отримано документальне
підтвердження про зміну або
встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його
роботи на території, на яку не
поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що

майно боржника, на яке можна
звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника,

місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника,
про що повідомляє стягувачу.

У відповідності до ч.1 ст. 32 заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; вилучення
в боржника і передача стягувачу
певних предметів, зазначених у рішенні;
інші заходи, передбачені рішенням.

У п.10 ст. 49 зазначено, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби.

Враховуючи, що державним виконавцем
отримано відомості про те, що Боржник
ОСОБА_4 проживає на території
Старосамбірського району, а відтак
вірно закінчено виконавче провадження
та направлено виконавчий лист за
належністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що
дії виконавця є неправомірними,
оскільки останній повинен був у
відповідності до ч.4 ст.20 ЗУ «Про
виконавче провадження» надати
доручення на проведення перевірки про
наявність у боржника майна на
території, на яку не поширюється його
компетенція не приймаються до уваги
колегією суддів, оскільки дані дії
державного виконавця не є
обов»язковими, а проводяться у разі
необхідності.

Твердження апелянта, що судом
достовірно встановлено, що Боржник
проживає за адресою АДРЕСА_1
приймаються до уваги, однак враховуючи
те, що в Україні діє Порядок
розроблений відповідно до Законів
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", "Про загальний військовий
обов'язок і військову службу", який
визначає процедуру реєстрації місця
проживання та місця перебування осіб в
Україні, згідно з яким реєстрація місця
проживання або місця перебування особи
це внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції.

Пунктом 2.1. вказаного Порядку
передбачено, що громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів.

Відтак враховуючи те, що останнім
офіційним місцем реєстрації Боржника є
АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою
адресно-довідкового підрозділу
ГУДМС,УДМС України (а.с.55), державним
виконавцем вірно винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження та направлено виконавчий
лист за належністю до
Старосамбірського ВДВС.

У зв»язку з наведеним, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для скасування ухвали
суду, яка постановлена з дотриманням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1,312 ч.1 п.1,315,317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 11 вересня 2014 року залишити
без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення,може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Ю.Р.Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин