Ухвала

ІМЕНЕМ України

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Остапчука
Д.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду
Харківської області від 04 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна») звернулося до суду
з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що 09
серпня 2006 року між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «ОТП БАНК», та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ ML-702/140/2006, відповідно до умов якого
банк надав позичальнику кредит у
розмірі 24 000 доларів США зі сплатою
процентів у порядку та в розмірах,
визначених кредитним договором,
строком до 09 серпня 2021 року. У
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором, 09 серпня 2006 року
між банком та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки.

14 лютого 2008 року між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «ОТП БАНК», та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ ML-702/657/2008, за умовами якого
позичальник отримав кредит у розмірі 17
000 доларів США строком до 14 лютого 2023
року. У забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором 14
лютого 2008 року між банком та ОСОБА_4
було укладено договір поруки.

Відповідно до договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 29 червня 2010
року закрите акціонерне товариство
«ОТП Банк», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство «ОТП
БАНК», відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» прийняло право вимоги до
ОСОБА_3 за кредитними договорами.

Посилаючись на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням зобов'язання за
кредитними договорами, утворилась
заборгованість, банк просив стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитними
договорами № ML-702/140/2006 від 09 серпня 2006
року в розмірі 1 103 078 грн 86 коп. та №
МL-702/657/2008 від 14 лютого 2008 року в розмірі
889 907 грн 53 грн.

Рішенням Люботинського міського суду
Харківської області від 19 травня 2014
року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 04 серпня 2014
року рішення Люботинського міського
суду Харківської області від 19 травня
2014 року скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення позову
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ТОВ « ОТП Факторінг
Україна» заборгованість за кредитним
договором № МL-702/140/2006 від 09 серпня 2006
року в розмірі 474 442 грн 51 коп. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
№ МL-701/657/2008 від 14 лютого 2008 року в
розмірі 382 755 грн 94 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. В іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє
від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову частково,
апеляційний суд обґрунтовано виходив
із того, що внаслідок неналежного
виконання зобов'язання за кредитними
договорами виникла заборгованість, яка
підлягає стягненню солідарно з
відповідачів.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відхилити,
рішення апеляційного суду Харківської
області від 04 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук