АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2543/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мовчан Д. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів :
Кочкової Н.О., Слоквенка Г.П.

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року Представник
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
звернувся до суду з вказаним позовом, в
якому зазначав, що відповідно до
укладеного кредитното договору №
DNHDRX05006746 від 07.06.2006 року позивач надав
ОСОБА_2 кредит в сумі 3 658(три тисячі
шістсот п'ятдесят вісім) грн. 94 коп. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 06.06.2007 року. У свою чергу
відповідач порушила умови укладеного
договору в частині своєчасного
погашення платежів, та відсотків,
передбачених умовами кредитного
договору, у зв'язку з чим, станом на
30.09.2013 року за договором виникла
заборгованість на загальну суму 24 037
(двадцять чотири тисячі тридцять сім)
грн. 81 коп., де заборгованість за
кредитом 8 427(вісім тисяч чотириста
двадцять сім) грн. 70 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 408 (чотириста
вісім) грн. 98 коп., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 13 580 (тринадцять тисяч
п'ятсот вісімдесят) грн., а також
штрафи відповідно до п.5.3 а Правил
надання банківських послуг: 500 (п'ятсот)
грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина),
1120 (одна тисяча сто двадцять) грн. 85 коп.
- штраф (процентна складова).

У зв'язку з чим, позивач змушений
звернутися до суду та просити стягнути
з ОСОБА_2 заборгованість за № DNHDRX05006746
від 07.06.2006 року у розмірі (двадцять
чотири тисячі тридцять сім) грн. 81 коп.
та судовий збір у розмірі 240 (двісті
сорок) грн.. 38 коп.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26.12.2013 року у задоволені позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним
рішенням, позивач звернувля до суду з
апеляційною скаргою, в якій, ПАТ КБ
"ПриватБанк", посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
ставить питання про скасування рішення
суду та просить ухвалити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та
було встановлено судом першої
інстанції, 07.06.2006 року між Публічним
акціонерним товариство комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 був
укладений Кредитний договір № DNHDRX05006746,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 3 658 (три
тисячі шістсот п'ятдесят вісім) грн. 94
коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1,00% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 06.06.2007 року.

В порушення умов договору, відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконала, допустила прострочення
повернення кредиту і сплати
процентів, внаслідок чого за нею,
ОСОБА_2, утворилась заборгованість,
станом на 30.09.2013 року за договором
виникла заборгованість на загальну
суму 24 037 (двадцять чотири тисячі
тридцять сім) грн. 81 коп., де
заборгованість за кредитом - 8 427(вісім
тисяч чотириста двадцять сім) грн. 70
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 408 (чотириста
вісім) грн. 98 коп., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 13 580 (тринадцять тисяч
п'ятсот вісімдесят) грн., а також штрафи
відповідно до п.5.3 Умов та Правил
надання банківських послуг: 500 (п'ятсот)
грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1
120(одна тисяча сто двадцять) грн. 85 коп.
- штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд 1 інстанції виходив із того,
що початок перебігу строку позовної
давності за зверненням ПАТ КБ
"ПриватБанк" до відповідачки за
кредитним договором № DNHDRX05006746
розпочався 06 червня 2007 року й сплинув 06
серпня 2012 року, банк звернувся до суду 15
жовтня 2013 року, а відповідно до ч. 4 ст. 267
ЦК України сплив строку позовної
давності є підставою для відмови в
позові.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права, оскільки згідно
із ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання, а відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК
України позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Зокрема п. 5.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами в тривалістю 5 років.

Як вбачається з матеріалів справи
кінцевим терміном повернення кредиту є
06 червня 2007 року, що є початком перебігу
позовної давності, 5-річний термін
сплинув 06 червня 2012 року, а з позовом
Банк звернувся 15 жовтня 2013 року, при
цьому не зазначив жодної поважної
причини його пропуску.

Крім того, кредитний договір № DNHDRX05006746
від 07 червня 2006 року, укладений між
сторонами є споживчим, на що також
вказував суд першої інстанції та вірно
керувався п. 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 №5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", згідно якого
- враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

За таких обставин суд 1 інстанції
правильно відмовив у задоволенні
позову, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, оскільки,
в основному, зводяться лише до
цитування норм діючого законодавства
та переоцінки доказів по справі, хоча
згідно із ст. 212 ЦПК України виключне
право оцінки доказів належить суду 1
інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що
зобов'язання відповідача перед банком
не припинені, оскільки припиняються
виконанням, проведеним належним чином -
протирічать п. 5.5. кредитного договору
та п.7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів", тому не можуть
бути взяті до уваги,

Посилання апелянта на порушення судом
норм процесуального права -
спростовується матеріалами справи, а
посилання на те, що відповідачка на
погашення заборгованості сплачувала
кошти у 2012 році - спростовуються
випискою про рух коштів, яка
знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, підстав для виходу за
межі апеляційної скарги не вбачається,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: