У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
виконавчого комітету Винниківської
міської ради м. Львова, третя особа -
ОСОБА_5, про демонтаж самочинного
будівництва та визнання недійсним
рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 19 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 02 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4,
виконавчого комітету Винниківської
міської ради м. Львова, в якому з
урахуванням уточнень позовних вимог
просила визнати недійсним рішення
виконавчого комітету Винниківської
міської ради м. Львова від 16 березня
2006 року № 112 «Про дозвіл на
реконструкцію з розширенням житлового
будинку на АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідача ОСОБА_4 демонтувати за
власний рахунок добудову до житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1

Позивач посилався на те, що їй
належить право власності на 1/2 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 Право
власності на іншу частину вказаного
будинку належить відповідачу ОСОБА_4 та
третій особі ОСОБА_5 по 1/4 частини.
Земельна ділянка, призначена для
обслуговування вказаного будинку,
площею 0,1000 га належить їй, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності.

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради м. Львова
від 16 березня 2006 року № 112 надано
ОСОБА_4 дозвіл на реконструкцію будинку
з розширенням за рахунок прибудинкової
території. На підставі вказаного
рішення ОСОБА_4 розпочав та здійснює
відповідну добудову. Позивач вказував,
що будівництво ведеться без погодження
з нею, є самочинним та порушує її права.

Рішенням Личаківського районного
суду м. Львова від 19 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 02 грудня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсним рішення
виконавчого комітету Винниківської
міської ради м. Львова від 16 квітня 2006
року № 112 «Про дозвіл на реконструкцію
з розширенням житлового будинку на
АДРЕСА_1 та зобов'язано відповідача
ОСОБА_4 демонтувати за власний рахунок
добудову до житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що земельна
ділянка, розташована по АДРЕСА_1
призначена для обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, що підтверджується державним
актом на право власності не земельну
ділянку від 02 листопада 2005 року серії
НА № 566110.

ОСОБА_3 належить право власності на
1/2 частини будинку АДРЕСА_1 що
підтверджується договором дарування
від 29 вересня 2004 року та витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 05 жовтня 2004 року № 4957530.

Право власності на іншу частину
будинку по 1/4 частини належить ОСОБА_4
та ОСОБА_5

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради м. Львова
від 16 березня 2006 року № 112 «Про дозвіл
на реконструкцію з розширенням
житлового будинку на АДРЕСА_1 ОСОБА_4
надано дозвіл на реконструкцію з
розширенням індивідуального житлового
будинку.

Судами також встановлено, що
будинок та земельна ділянка не
поділені між співвласниками в натурі
відповідно до їхніх часток.

Позивачка не надавала відповідачу
згоди на здійснення реконструкції
будинку.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що згоди одного із
співвласників - позивачки на
здійснення реконструкції із
розширенням не було, будинок та
земельна ділянка в натурі неподілені,
порядок користування між
співвласниками невизначений, а тому
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради м. Львова
від 16 березня 2006 року № 112 «Про дозвіл
на реконструкцію з розширенням
житлового будинку на АДРЕСА_1 та
здійснювана відповідачем
реконструкція не відповідають вимогам
закону.

Статтею 391 ЦК України встановлено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦК України
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 319 ЦК
України, власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. При здійсненні
своїх прав та виконанні обов'язків
власник зобов'язаний додержуватися
моральних засад суспільства. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
згоди на здійснення відповідачем
ОСОБА_4 добудови до будинку на
земельній ділянці, яка належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності, позивач не надавала, а тому
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради Львівської
області від 16 квітня 2006 року № 112 є
незаконним, оскільки прийняте з
порушенням вказаних вище норм
ст. ст. 358, 369 ЦК України.

За таких обставин суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку про знесення добудови до
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
за рахунок забудовника, оскільки
такими діями відповідача порушені
законні права позивача як власника.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційної
скарги та вважає, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 19 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 02 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

4

Справа № 6-165св14

Головуючий у першій інстанції:
Воробйов А.В.

Доповідач: Нагорняк В.А.