АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3649/2014
Головуючий у 1 інстанції: Камбулов Д.Г.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 18 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

07 листопада 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, у якому просив стягнути з них
солідарно на користь ПАТ
«Укрсоцбанк»заборгованість за
договором кредиту № 10-29/4425 від 16 жовтня
2007 року у розмірі 10 572 353, 91 грн. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що 16 жовтня
2007 року між «АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2
був укладений договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№10-29/4425, відповідно до якого
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
сумі 850 000 доларів США 00 центів до 15
жовтня 2022 року зі сплатою 13 % річних за
користування кредитними коштами. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором того ж дня між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки №02-10/3520, відповідно до
якого поручитель зобов'язується перед
кредитором у повному обсязі солідарно
відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом,
комісій, а також можливих штрафних
санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в
строки та в порядку, передбачених
договором кредиту. ОСОБА_2 порушила
графік погашення заборгованості за
кредитом, не здійснила погашення
чергової частини кредиту із
нарахованими відсотками за фактичний
час його використання, а тому
утворилась заборгованість, яка станом
на 03 червня 2013 року становить 10 572 353, 91
грн. та підлягає стягненню солідарно з
неї та ОСОБА_1 як поручителя.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 18 грудня 2013
року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено
і стягнено солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1
заборгованість за договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії №10-29/4425 від 16 жовтня 2007 року в
розмірі 10 572 353, 91 грн., що складається з:
заборгованості за кредитом у розмірі 6
198 313,81 грн., заборгованості за
відсотками у розмірі 3 683 412,25 грн., пені
за несвоєчасне повернення кредиту у
розмірі 202 330,91 грн., пені за несвоєчасне
повернення відсотків у розмірі 488 296,93
грн., вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 20 січня 2014 року у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного
заочного рішення суду було відмовлено.

28 січня 2014 року ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ПАТ
«Укрсоцбанк» у задоволенні позову. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказав, що відповідно до п.п. 4.4 та 4.5 ст. 4
кредитного договору строк повернення
кредиту є таким, що сплив ще 30 червня 2009
року, до суду ПАТ «Укрсоцбанк»
звернувся 07 листопада 2013 року, тобто зі
спливом строку позовної давності, а
тому згідно ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» суд першої
інстанції повинен був застосувати
наслідки спливу позовної давності та у
зв'язку з цим відмовити у позові.
Апелянт вважає, що строк позовної
давності сплив щодо вимог про
стягнення пені за період з 02 червня 2012
року по 07 листопада 2012 року. На думку
апелянта вимоги про стягнення пені є
безпідставними, оскільки сплив строк
позовної давності за основним
зобов'язанням. Також апелянт вказав, що
його порука припинилася на підставі ч. 4
ст. 559 ЦК України, так як строк виконання
зобов'язання настав у грудні 2009 року, а
з позовом до суду банк звернувся лише у
листопаді 2013 року. Апелянт вважає, що
порука припинилася також на підставі ч.
1 ст. 559 ЦК України, оскільки банк в
односторонньому порядку збільшив
відсоткову ставку за користування
кредитними коштами. Додатково апелянт
зазначив, що жодних повідомлень про
підвищення відсоткової ставки ОСОБА_2
не отримувала, а тому застосування
банком підвищеної відсоткової ставки є
неправомірним. Апелянт вважає невірним
неправомірним нарахування відсотків
на прострочену заборгованість та
відповідно зарахування до вказаних сум
сплачених ОСОБА_2 коштів. Додатково
апелянт зазначив, що ОСОБА_2 не
отримувала 15 000 доларів США 29 жовтня 2007
року та не була попереджена про
покладення на неї валютних ризиків.

У судовому засіданні представником
ОСОБА_2 було заявлено клопотання про
направлення справи до суду першої
інстанції з посиланням на те, що ОСОБА_2
подала заяву про перегляд заочного
рішення, а тому представник ОСОБА_2
вважає, що апеляційне провадження не
може бути проведено до розгляду
місцевим судом заяви ОСОБА_2

Вислухавши думку ОСОБА_1 та його
представника, які підтримали
клопотання представника ОСОБА_2, думку
представника ПАТ «Укрсоцбанк», який
заперечував проти його задоволення,
колегія суддів вважає за можливе
задовольнити клопотання, оскільки
повернення справи для розгляду заяви
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення є
доцільним.

Керуючись ст. 297, 317 ЦПК України, судова
колегія

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 - задовольнити.

Повернути справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на заочне рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 18 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним договором
до Оболонського районного суду м. Києва
у зв'язку з надходженням заяви
відповідача ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді