печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6336/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30.10.2014 року
м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі - Дідик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» в особі Київської
філії Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» про
стягнення трьох відсотків річних,
інфляційних витрат та процентів за
договором банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач)
звернулась до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» в особі Київської
філії Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» (надалі по
тексту - Відповідач), в якому просить у
зв'язку з невиконанням Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
30.05.2013 року по справі № 757/8586/13-ц (далі по
тексту - Рішення), яким було задоволено
позов позивача до відповідача про
розірвання договору банківського
вкладу та стягнення суми банківського
вкладу, договір банківського вкладу в
іноземній валюті
«Депозит-Прибутковий»
№ ВДП-3752/1 від 23.10.2009 року, укладений
між відповідачем та позивачем
розірвано, стягнуто з відповідача на
користь позивача суму вкладу в розмірі
10 000 Євро, що в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ станом на 15.04.2013 року
складає 104 324 (сто чотири тисячі триста
двадцять чотири) грн. 64 коп. та
нараховані проценти в розмірі
1 319,18 Євро, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
15.04.2013 року складає 13 762 (тринадцять
тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 29 коп.,
просить стягнути з Відповідача на
користь Позивача суму процентів, що
становить 52719 (п'ятдесят дві тисячі
сімсот дев'ятнадцять) грн. 80 коп., три
відсотка річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України, що становить 4426 (чотири тисячі
чотириста двадцять шість) грн. 23 коп.,
суму, на яку збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів, що становить 1 147
(одну тисячу сто сорок сім) грн. 57 коп.,
пеню в розмірі трьох відсотків на
підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», що становить 1
615 548 (один мільйон шістсот п'ятнадцять
тисяч п'ятсот сорок вісім) грн. 97 коп.

Позивач в судове засідання не
з'явилась. Представник позивача подав
до суду заяву, в якій просив розглядати
справу за його відсутності та
відсутності позивача. Одночасно
зазначив, що позов підтримує та не
заперечує проти проведення заочного
розгляду справи за відсутності
відповідача.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив. Про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Причини неявки суду не
повідомив. Заяву про розгляд справи за
його відсутності суду не надав.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд
вважає можливим провести заочний
розгляд справи за відсутності сторін,
та ухвалити заочне рішення по справі,
на підставі наявних в ній доказів,
оскільки представник позивача не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного.

Як встановлено судом, 23.10.2009 року між
позивачем та відповідачем Київською
філією ПАТ «Західінкомбанк» в особі
керуючого Москалика З.С. був укладений
договір банківського вкладу в
іноземній валюті
«Депозит-Прибутковий» № ВДП-3752/1,
відповідно до умов якого останній
приймає від вкладника грошову суму
(вклад) у розмірі 10 000 Євро, на строк 13
місяців і 5 днів та зобов'язується
повернути позивачу суму вкладу й
нараховані проценти з розрахунку 12%
річних до 29.11.2010 року.

Відповідно до п. 4.3.7 вказаного договору
банк прийняв на себе зобов'язання по
закінченню терміну дії договору
повернути вкладнику суму вкладу.

06.02.2013 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про розірвання
вказаного договору та повернення суми
банківського вкладу та нарахованих
процентів.

Разом із тим, відповідач взятих на себе
зобов'язань за вищезазначеним
договором не виконав, а саме не
повернув на вимогу позивача належні їй
грошові кошти.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 30.05.2013 року по справі
№757/8586/13-ц (далі по тексту - Рішення)
позов позивача до відповідача про
розірвання договору банківського
вкладу та стягнення суми банківського
вкладу задоволено, договір
банківського вкладу в іноземній валюті
«Депозит-Прибутковий» № ВДП-3752/1 від
23.10.2009 року, укладений між відповідачем
та позивачем розірвано, стягнуто з
відповідача на користь позивача суму
вкладу в розмірі 10 000 Євро, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 15.04.2013 року (1 Євро - 10,432464 грн.)
складає 104 324 (сто чотири тисячі триста
двадцять чотири) грн. 64 коп. та
нараховані проценти в розмірі 1 319,18
Євро, що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ станом на 15.04.2013 року (1 Євро -
10,432464 грн.) складає 13 762 (тринадцять
тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 29 коп.

На виконання Рішення було видано
виконавчий лист № 757/8586/13-ц від
30.07.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61
Цивільно-процесуального кодексу
України (далі за текстом - ЦПК України)
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Станом на 17.03.2014 року даних про
виконання Рішення суду не надано.

Отже, має місце затримка виплати коштів
Відповідачем по вкладу поза строками
встановленими договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Також, відповідно до Постанови судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 29.05.2013 року у справі №
6-39цс13, передбачені договорами проценти
по банківським вкладам підлягають
стягненню за прострочений строк до дня
фактичного повернення коштів
вкладнику, а також 3% річних та суму
відповідно до індексу інфляції за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Отже, враховуючи, що Відповідач станом
на день подання позовної заяви не
повернув кошти Позивачу, та відповідно
до Рішення з Відповідача стягнуто
нараховані проценти за період з 24.10.2009
року по 29.11.2010 року, Позивач має право
стягнути проценти за користування
вкладом також за період 30.11.2010 року по
17.03.2014 року.

Сума процентів за користування вкладом
за період з 30.11.2010 року по 17.03.2014 року, що
підлягає стягненню з Відповідача на
користь Позивача, становить 3 955,07 Євро,
що в гривневому еквіваленті за курсом
НБУ станом на 17.03.2014 року (1 Євро - 13,329612
грн.) складає 52 719 (п'ятдесят дві тисячі
сімсот дев'ятнадцять) грн. 80 коп.

Враховуючи, що Позивач звернулась до
Відповідача із заявою про повернення
банківського вкладу та процентів 06.02.2013
року, то строк прострочення
Відповідачем грошового зобов'язання
починає перебіг з 07.02.2013 року.

Отже, Позивач має право стягнути 3%
річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання на підставі ч. 2
ст. 625 ЦК України за період з 07.02.2013 року
по 17.03.2014 року.

Зокрема, 3% річних за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання на
підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період
з 07.02.2013 року по 17.03.2014 року, що підлягає
стягненню з Відповідача на користь
Позивача, становить 332,06 Євро, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 17.03.2014 року (1 Євро - 13,329612 грн.)
складає 4 426 (чотири тисячі чотириста
двадцять шість) грн. 23 коп.

Крім того, індекс інфляції
розраховується згідно росту цін у
національній валюти та не стосується
вкладів в іноземній валюті, а Рішенням,
суму вкладу, що підлягає стягненню,
переведено з іноземної валюти в
національну (10 000 Євро = 104 324,64 коп.), то в
даному випадку індекс інфляції
необхідно розраховувати з дати
переведення суми вкладу з іноземної
валюти в національну (з дати набрання
законної сили рішенням суду) - з 21.06.2013
року.

Також, суд враховує Рекомендації
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ, викладених у листі Верховного
Суду України від 03.04.1997 року
№ 62-97р.

Таким чином, сума, на яку збільшився
борг внаслідок інфляційних процесів,
що підлягає стягненню з Відповідача на
користь Позивача на підставі ч. 2 ст. 625
ЦК України за період з 21.06.2013 року по
17.03.2014 року, становить 1 147 (одну тисячу
сто сорок сім) грн. 57 коп.

Згідно із ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір
банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором.

У сфері регулювання відносин за
публічними договорами можуть бути
прийняті акти цивільного
законодавства, що містять правила,
обов'язкові для сторін при укладенні та
виконанні публічного договору.

Відповідно до роз'яснень п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
12.04.1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» оскільки Закон не
визначає певних меж своєї дії, судам
слід мати на увазі, що до відносин, які
ним регулюються, належать, зокрема, ті,
що виникають із договорів про надання
фінансово-кредитних послуг для
задоволення власних побутових потреб
громадян (у тому числі, про надання
кредитів, відкриття і ведення рахунків,
проведення розрахункових операцій,
приймання і зберігання цінних паперів,
надання консультаційних послуг).
Відносини щодо захисту прав споживачів
можуть виникати також з актів
законодавства або з інших угод, які не
суперечать Закону.

Оскільки, правовідносини, які є
предметом даного спору, виникли з
приводу відкриття та ведення рахунку
по договору банківського депозитного
вкладу, то до них застосовуються вимоги
ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист
прав споживачів», а саме, що у разі коли
виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
передбачено законодавством. У разі
коли вартість роботи (послуги) не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

Враховуючи, що Позивач звернулась до
Відповідача із заявою про повернення
банківського вкладу та процентів 06.02.2013
року, то строк прострочення
Відповідачем грошового зобов'язання
починає перебіг з 07.02.2013 року.

Отже, Позивач має право стягнути пеню в
розмірі трьох відсотків на підставі ч. 5
ст. 10 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Таким чином, пеня в розмірі трьох
відсотків на підставі ч. 5 ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»
за період з 07.02.2013 року по 17.03.2014 року, що
підлягає стягненню з Відповідача на
користь Позивача, становить 121 200 Євро,
що за курсом НБУ станом на 17.03.2014 року (1
Євро - 13,329612 грн.) складає 1 615 548 (один
мільйон шістсот п'ятнадцять тисяч
п'ятсот сорок вісім) грн. 97 коп.

Загальна сума, що підлягає стягненню з
Відповідача на користь Позивача
становить 1 673 842 (один мільйон шістсот
сімдесят три тисячі вісімсот сорок дві)
грн. 57 коп.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 533, 610, 611, 612, 651, 629,
1058, 1060 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215,
224, 225, 226, 292, 294 ЦПК України, Законом
України «Про захист прав споживачів»,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» в особі Київської
філії Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» про
стягнення трьох відсотків річних,
інфляційних витрат та процентів за
договором банківського вкладу, -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» на
користь ОСОБА_1 суму процентів, що
становить 52719 (п'ятдесят дві тисячі
сімсот дев'ятнадцять) грн. 80 коп., три
відсотка річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України, що становить 4426 (чотири тисячі
чотириста двадцять шість) грн. 23 коп.,
суму, на яку збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів, що становить 1 147
(одну тисячу сто сорок сім) грн. 57 коп.,
та пеню в розмірі трьох відсотків на
підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», що становить 1
615 548 (один мільйон шістсот п'ятнадцять
тисяч п'ятсот сорок вісім) грн. 97 коп.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження,
дане рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України, згідно
якого рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Підпалий