Справа № 524/9552/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.11.2014 року Автозаводський районний
суд м.Кременчука Полтавської області у
складі:

головуючого - судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної
спілки «Полтава та полтавці» про
повернення депозиту та стягнення
моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2014 року
звернулась до суду з позовом до
Кредитної спілки «Полтава та полтавці»
про повернення депозиту та стягнення
моральної шкоди, просила стягнути в
примусовому порядку з Кредитної спілки
«Полтава та полтавці» на її користь
суму внесених на депозитний рахунок
коштів у розмірі 33000,00 грн. (тридцять три
тисячі гривень) та суму відшкодування
моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн.
(десять тисяч гривень), а також
звільнити її від сплати судового збору
згідно з положенням ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 в судове засідання не прибули,
подали суду заяви в яких просили справу
розглянути без їх участі , позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про день слухання
справи повідомлявся у відповідності до
положень ст. 74 ЦПК України - за адресою
місцезнаходження відповідача.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з
якої слідує, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ст.. 169 ч 2 ЦПК України
неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи

А тому, суд розглядає зазначену
цивільну справу та приймає відповідне
рішення у відсутності сторін на
підставі тих доказів, які маються у
матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги у їх сукупності та
взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі
наявні докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення заяв по суті, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що 27 березня 2014 року
вересня між ОСОБА_1 та Кредитною
спілкою « Полтава і полтавці » було
укладено договір № 55 про внесення
внеску (вкладу) члена кредитної спілки
на депозитний рахунок.

Відповідно до п.1.1, 1.2, 1,3 вказаного
договору, Спілка прийняла від
вкладника внесок на депозитний рахунок
грошову суму 33000 (тридцять три тисячі)
грн. 00 коп. на три місяці та
зобов'язувалась повернути вкладникові
таку суму та проценти на неї на умовах
та в порядку, встановлених договором.
Днем закінчення строку вкладу є 27
червня 2014 року. Процентна ставка за
вкладом встановлювалась в розмірі 27
(двадцять сім) процентів річних, згідно
встановлених ставок, що діють в Спілці
на день укладення договору.

Згідно з п. 2.3 Договору, проценти на
вклад нараховувались за фактичну
кількість днів користування кредитною
спілкою сумою вкладу і починались з
наступного дня після отримання
кредитною спілкою суми внеску (вкладу)
на депозитний рахунок. Виплата
процентів здійснювалась вкладнику 27-го
числа кожного місяця.

04 липня 2014 року позивачем було подано
заяву до Спілки про своє небажання
продовжувати договірні відносини з
Кредитною спілкою «Полтава і полтавці»
та вимогою повного повернення свого
депозитного вкладу та нарахованих
відсотків.

На свою письмову вимогу від Спілки було
отримано лист-відповідь від 11 липня 2014
року за № 949, у якій остання відмовляє в
поверненні належних їй коштів
мотивуючи тим, що згідно п. 6.4 розділу 6
договору про внесення внеску (вкладу)
члена кредитної спілки на депозитний
рахунок - «У разі якщо в день закінчення
дії договору Вкладник не відізвав суму
розміщену на депозитному рахунку,
даний договір вважається
пролонгованим, ще на 3 місяці за
ставкою, що діє на день закінчення дії
договору. Кількість пролонгацій не
обмежена». У зв'язку з цим Договір про
внесення внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
від 27 березня 2014 року за № 55 вважається
пролонгованим.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Спілка
зобов'язана повернути всю суму вкладу,
прийнятого від вкладника, нарахувати
та сплачувати вкладнику проценти за
користування вкладом у строки та в
розмірах, які передбачені умовами
договору та дотримуватися умов цього
договору.

Згідно з п. 3.4 Договору, вкладник має
право вимагати від Спілки виконання
своїх обов'язків згідно з предметом та
умовами договору; достроково в
односторонньому порядку вимагати
розірвання Договору, повернення всієї
суми Вкладу та процентів за Вкладом,
попередньо повідомивши Спілку в
порядку та з врахуванням наслідків
передбачених договором.

Згідно п. 4.1 Договору, вкладник має
право достроково в односторонньому
порядку розірвати Договір, а Спілка
зобов'язана повернути вкладнику всі
належні йому грошові кошти відповідно
до умов Договору упродовж 30 (тридцяти)
робочих днів з дати, вказаної
вкладником як запланованої дати
розірвання договору.

Спілка зобов'язана була дотримуватися
всіх умов договору № 55 про внесення
внеску (вкладу) члена кредитної спілки
на депозитний рахунок, які передбачені
самим Договором, зобов'язана була
повернути ОСОБА_1 всі належні кошти.

27.09.2014 року закінчився термін дії
вищевказаного, пролонгованого без
волевиявлення і згоди позивача
договору № 55.

23.09.2014 року ОСОБА_1 було направлено до
Спілки чергову заяву про повернення
вкладу, а також, що подальша
пролонгація договору непотрібна. Проте
відповіді від Спілки вона знову не
отримала і як виявилося згодом, її
заява знаходиться в наявності у
відділені зв'язку, як не вручене за
відмовою адресата в отриманні
відправлення (копія листа з «Укрпошти »
№ 228 від 06.10.2014 р.).

Згідно з Постановою Правління НБУ від 03
грудня 2003 року № 516 «Про затвердження
положення про порядок здійснення
Банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами» п 2.4 за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона

(банк), що прийняла від іншої сторони
(вкладника) або для неї

грошову суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати

вкладникові цю суму та проценти на неї
або дохід в іншій формі на

умовах та в порядку, установлених
договором.

Договір банківського вкладу
укладається в письмовій формі.
Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами та звичаями ділового обороту
(ст.1059 ЦК України).

Відповідно до п. 3.2. вказаної Постанови
Правління НБУ, грошові кошти на вкладні
(депозитні) рахунки фізичних осіб
можуть бути внесені готівкою,
перераховані з іншого вкладного
(депозитного) рахунку або поточного
рахунку і повертаються банками
готівкою або в безготівковій формі на
зазначений у договорі рахунок
вкладника для повернення коштів чи за
заявою вкладника на інший його рахунок.
Банки повертають вклади (депозити) та
сплачують нараховані проценти у
строки, що визначені умовами договору
банківського вкладу (депозиту) між
вкладником і банком. За договором
банківського вкладу (депозиту)
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, розміщених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. (п.3.3). Проценти
на банківський вклад (депозит)
виплачуються вкладникові на його
вимогу відповідно до строків,
визначених у договорі банківського
вкладу (депозиту) (п.3.5).

Отже, не повернувши позивачу ОСОБА_1
вкладені кошти, нараховані відсотки за
договором про внесення внеску (вкладу)
члена кредитної спілки на депозитний
рахунок, Кредитна спілка «Полтава і
полтавці» порушив норми, передбачені
Цивільним кодексом України, Постановою
Правління НБУ та укладеним між
сторонами договором.

У відповідності до ст.1 першого
протоколу Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, ратифікованого
Верховною Радою України 17 липня 1997 р.,
кожна особа має право мирно володіти
своїм майном.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватись і розпоряджатись своєю
власністю.

Ст.. 15 Конституції України та ст.3 ЦПК
України гарантується право кожній
особі на захист своїх прав у судовому
порядку, зокрема й прав задекларованих
у вищезазначених актах матеріального
та процесуального права.

За загальними умовами виконання
зобов'язань, які передбачені ст.526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог, -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, стаття 525 ЦК України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов, якщо інше не
встановлено договором або законом є
недопустимою.

Відповідно до ст.ст. 1058, 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК
України: за договором банківського
вкладу, незалежно від його виду, банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі сплином
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав
споживачів» споживачем є фізична
особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника; продукція - будь-які виріб
(товар), робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
надаються для задоволення суспільних
потреб.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір
банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором (стаття 633 Кодексу).

Відповідно до ст. 633 ЦК України
публічним є договір, в якому одна
сторона - підприємець взяла на себе
обов'язок здійснювати продаж товарів,
виконання робіт або надання послуг
кожному, хто до неї звернеться
(роздрібна торгівля, перевезення
транспортом загального користування,
послуги зв'язку, медичне,
готельне,банківське обслуговування
тощо). Умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12 квітня 1996
року № 5 Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів до відносин, які
регулюються ЗУ «Про захист прав
споживачів», належать, зокрема, ті, що
виникають із договорів про надання
фінансово - кредитних послуг для
задоволення власних побутових потреб
громадян (у тому числі про надання
кредитів, відкриття і ведення рахунків,
проведення розрахункових операцій,
приймання і зберігання цінних паперів,
надання консультаційних послуг).
Відносини щодо захисту прав споживачів
можуть виникати також з актів
законодавства або з інших угод, які не
суперечать Закону.

На підставі встановлених обставин суд
приходить до висновку, що позов в
частині повернення депозиту підлягає
задоволенню.

Не підлягають до задоволення позовні
вимоги в частині стягнення моральної
шкоди, оскільки між сторонами були
договірні зобов»язання, а договір не
передбачає стягнення моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст. 41 Конституції
України, ст. ст. 16, 23, 321, 526, 1058-1061, 1066 ЦК
України, Постанови Правління НБУ від 03
грудня 2003 року № 516 «Про затвердження
положення про порядок здійснення
Банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами», ст.ст. 14, 57 - 59, 60, 208, 209, 212 - 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки
«Полтава та полтавці» про повернення
депозиту та стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути в примусовому порядку з
Кредитної спілки «Полтава та полтавці»
на користь ОСОБА_1 суму внесених на
депозитний рахунок коштів у розмірі
33000,00 грн. (тридцять три тисячі гривень).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Полтава
та полтавці» на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строків
подання апеляційної скарги або
розгляду справи Апеляційним судом,
якщо рішення не скасовано.

Суддя: