Справа № 307/4432/13-ц
Провадження № 2/307/249/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик
В.В.

при секретарі : Олексій
Я.В.

з участю відповідач: ОСОБА_1

його представник: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення боргу,
посилаючись на те, що система обліку
трансферту майнових прав вимог
цифровими титульними знаками «WebMoney
Transfer» є системою онлайн платежів і
середовищем для ведення бізнесу між її
учасниками. Власником і
адміністратором системи є компанія WM
Transfer Ltd, а в Україні представником
компанії є ТОВ «Українська Гарантійна
Агенція». Логікою програмно-апаратного
комплексу системи передбачено, що
кожен учасник при реєстрації в системі
укладає в цифровому вигляді «Угоду про
трансферт майнових прав», розташоване
на сайті системи у вигляді публічної
оферти шляхом його акцепту, а так само
даний учасник самостійно вказує свої
персональні дані. Зазначена угода є
єдиним документом без згоди, з яким
використання Системи неможливо.
Система й користувачі взаємодіють на
підставі локальних нормативних актів
застосованих в Системі, а саме: Кодекс
системи «Web Money Transfer», угода про
використання кредитного сервісу і
правил ведення кредитної діяльності в
системі «Web Money Transfer», які розміщені на
офіційному Інтернет - сайті системи для
вільного доступу та ознайомлення.
Позивач і відповідач є учасниками
системи обліку трансферту майнових
прав вимог цифровими титульними
знаками «Web Money Transfer», для
взаєморозрахунків між учасниками в
системі «Web Money Transfer» використовуються
титульні знаки, які є еквівалентом
обміну в товарообігу, який проходить в
мережі Інтернет WM Debt Servise i Credit.webmoney Servise
- це сервісі системи «Web Money Transfer», що
дозволяють давати і брати позики
титульних знаків учасникам системи WM
на певний час і під певний відсоток.
Так, в період з 11.07.2012 р. по 30.08.2012 р. між
ОСОБА_1, ідентифікованим в системі під
WMID# НОМЕР_1, з реєстраційним гаманцем
НОМЕР_2, і ОСОБА_3, ідентифікованим в
Системі під WMID# НОМЕР_3, з реєстраційним
гаманцем НОМЕР_4 далі в спільному
найменуванні так само сторони за
допомогою вищевказаних сервісів були
укладені договори позики титульних
знаків в системі «Web Money Transfer» мережі
Інтернет в електронній формі, які були
підписані сторонами аналогами
власноручно підпису кредитора і
боржника. Відповідно, з якими позивач
передав у власність відповідача
титульні знаки типу WM Z в сукупному
обсязі рівному 3801,00 (три тисячі
вісімсот одна цілих 00 сотих) WM Z, а
відповідач зобов'язався повернути
позивачу титульні знаки типу WM Z з
урахуванням плати за користування в
обсязі рівному 4369,53 (чотири тисячі
триста шістдесят дев'ять цілих 53 сотих)
WM Z в зазначений договором термін.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України угода
вважається вчиненою у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони».
Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України «договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору, не
встановлені законом. Позивач належним
чином виконав свої договірні
зобов'язання перед відповідачем та
передав останньому титульні знаки типу
АУМ2. Зазначене підтверджується
випискою з журналу трансакцій.
Титульний знак типу WMZ має певну
майнову цінність, а саме, як
встановлено Системою, він закріплює
права вимоги з розрахунку, що WMZ
дорівнює 1 долару США. п. 1.1. та п. 2.2.
вищезазначених договорів визначені
суми, які повинен повернути відповідач
і терміни, в які він зобов'язався
повернути борг. Згідно з п. 1.3. договорів
сторони визнали вартість величини
позики титульних знаків WM Z
еквівалентної відповідної кожним
договором сумі доларів США. Проте
відповідач в порушення вимог ч. 2 статті
615 ГК України «Одностороння відмова від
зобов'язання не звільняє винну сторону
від відповідальності за порушення
зобов'язання» відмовився в
односторонньому порядку від виконань
своїх зобов'язань перед позивачем, які
складалися в необхідності повернення у
встановлений договорами термін
титульних знаків типу WMZ в обумовленому
розмірі, у зв'язку з чим у нього
утворилася заборгованість за
вищевказаними договорами, що становить
4369.53 доларів США. У договорах предметом
позики є права вимоги (титульні знаки
типу WMZ), і затримка в їх поверненні
тягне ті ж наслідки, що і невиконання
договору позики, так як титульні знаки
типу WMZ є ліквідними правами вимоги, за
допомогою яких можна оплачувати товари
або послуги, а так само продавати й
(отримувати в замін грошові кошти).
Згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України «законним
платіжним засобом, обов'язковим до
приймання за номінальною вартістю на
всій території України, є грошова
одиниця України - гривня». Згідно ч. 1, 2
ст. 533 ЦК України «якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений законом,
іншим нормативно-правовим актом, або
договором». Згідно зі ст. 612 ЦК України
«боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом». Згідно з Кодексом Системи
«WebMoney Transfer», де у ст. 2.1. п. 2.1.1. вказані
основні положення при реєстрації в
Системі «WebMoney Transfer: «Угоди про
трансферт майнових прав укладається
між: Оператором і будь-яким Учасником і
є єдиним документом без згоди, з яким
використання Системи неможливо». Угода
про трансферт майнових прав визначає
наступні положення, в які включені
обов'язки учасника. Таким чином, у ст. 5
обов'язками учасника системи «WebMoney
Transfer є «п. с ). Ви зобов'язані визнавати
документи в електронній формі,
складені за допомогою системи «WebMoney
Transfer (розпорядження, контракти,
облікові записи, виписки за обліковими
записами, акти) та засвідчені аналогом
власноручного підпису, юридично
рівнозначними відповідним документам
в простій письмовій формі». Згідно зі
ст. 6 Закону України Про електронні
документи та електронний
документообіг «використання інших
видів електронних підписів в
електронному документообіг
здійснюється суб'єктами електронного
документообігу на договірних засадах».
Згідно зі ст. 8 Закону України Про
електронні документи та електронний
документообіг «юридична сила
електронного документа не може
заперечуватися виключно через те, що
він має електронну форму. Допустимість
електронного документа як доказу не
може заперечуватися виключно на
підставі того, що він має електронну
форму». Згідно зі ст. З Закону України
Про електронний цифровий підпис
«електронний підпис не може бути
визнаний недійсним тільки тому, що він
має електронну форму або не
грунтується на посиленому сертифікаті
ключа». Позивач вважає, що до договорів
повною мірою має бути застосовні за
аналогією закону норми договору позики
гл. 71 ЦК України ст. 1046 «за договором
позики одна сторона (позикодавець )
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду і такої ж
якості» з різницею лише в тому, що за
договором позики передаються у
власність речі і грошові кошти (в тому
числі і безготівкові), а в договорі
позики титульні знаки - права вимоги.
Законодавством України прямо
допускається застосування аналогії ч. 2
ст. 8 ЦК України «у разі неможливості
використати аналогію закону для
регулювання цивільних відносин вони
регулюються відповідно до загальних
засад цивільного законодавства
(аналогія права)». Згідно з вимогами ст.
623 ЦК України відшкодування збитків,
завданих порушенням зобов'язання
«боржник зобов'язаний відшкодувати
кредитору збитки, завдані невиконанням
своїх зобов'язань». «А так само доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене» (упущена вигода) ч. 2 ст. 22
ЦК України. Неповернення відповідачем
зазначених титульних знаків типу WM Z
після закінчення терміну дій договорів
протягом тривалого часу, позивач
розцінює як заподіяння збитків у
вигляді неодержаних доходів, які
позивач отримав би за звичайних умов
цивільного обороту, якби його право не
було порушене (упущена вигода) і якщо б
відповідачем були сумлінно виконані
зобов'язання п. 1.4. договорів і
своєчасно повернуті позивачу титульні
знаки типу WM Z. Тому при простроченні
повернення позики збитки кредитора
розраховуються відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК
України «позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України» і складають відсоток за
користування позикою, передбачений
договором, а крім того, ще й відсотки за
користування чужими грошовими коштами
ст. 625 ЦК України Відповідальність за
порушення грошового зобов'язання
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора. зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом». На підставі
викладеного, позивач має право на
повернення суми боргу за договорами в
обсязі рівному 4369.53 (чотири тисячі
триста шістдесят дев'ять цілих 53 сотих)
доларів США, збитків розрахованих на
підставі аналогії закону (відносини за
позикою титульних знаків аналогічні за
позикою грошових коштів) виходячи з
відсотків за користування позиками за
прострочені дні, в сукупному обсязі
рівному 143.66 (сто сорок три цілих 66
сотих) доларів США. Тому просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача суму основного боргу за
договорами позик титульних знаків, у
розмірі 4369,53 доларів США, що
еквівалентно 34925,65 грн., відсотки у
розмірі 143,66 доларів США, що
еквівалентно 1148,27 грн. та судові
витрати.

В судовому засіданні позивач не
з'явився, не зпозовні вимоги підтримав,
просить їх задовольнити, посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причини своєї неявки суду не
повідомила, а тому суд на підставі ст. 169
ЦПК України справу розглянув у її
відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи суду
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
іншій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, а позичальник
зобов'язується повернути їх
позикодавцеві. Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Згідно зі ст. 1047 договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладання
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.524 ЦК України
зобов'язання має бути виражено в
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Статтею 533 ЦК України визначено, що
грошове зобов'язання має бути виконано
у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим нормативно -
правовим актом. Використання іноземної
валюти, а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями, допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

Як зазначено позивачем в період
з 11.07.2012 р. по 30.08.2012 р. між ним та ОСОБА_1 в
Системі під WMID# НОМЕР_3, з реєстраційним
гаманцем НОМЕР_4 далі в спільному
найменуванні так само сторони за
допомогою вищевказаних сервісів були
укладені договори позики титульних
знаків в системі «Web Money Transfer» мережі
Інтернет в електронній формі, які були
підписані сторонами аналогами
власноручно підпису кредитора і
боржника. Контракти #2195207 від 11.07.2012 р., #
2233930 від 01.08.2012 р., # 948575 від 29.09.2010 р., #2284179
від 30ю08.2012 р. Відповідно, з якими
позивач передав у власність
відповідача титульні знаки типу WM Z в
сукупному обсязі рівному 3801,00 (три
тисячі вісімсот одна цілих 00 сотих) WM Z,
а відповідач зобов'язався повернути
позивачу титульні знаки типу WM Z з
урахуванням плати за користування в
обсязі рівному 4369,53 (чотири тисячі
триста шістдесят дев'ять цілих 53 сотих)
WM Z в зазначений договором термін.

Зазначені договіри не містять
підписів сторін, а підтверджується
документом «виписка за операціями»,
який засвідчений підписом Svetlana Course,
яка зазначена директором компанії
«WM Transfer Ltd». Документів на
підтвердження повноважень даної особи
, які надають право діяти від імені
власника системи - Компанії Transfer Ltd», як
директор, оригінали виписок, чи
нотаріально засвідчені їх копії до
суду не надані.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.59 ЦПК України суд не бере
до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Таким чином, позивачем не надано до
суду доказів належності, електронного
підпису затвердженого в установленому
порядку відповідачу. Ксерокопія заяви
здобувача атестата системи Вебмани
Трансфер належним чином не засвідчена,
оригінал заяви до суду не наданий.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
відповідно до положень ст. 1047 ЦК
України укладання договору позики.

Крім того, умовами п.3.1. договору займу
титульних знаків передбачається, що у
разі неповернення в строк повного
обсягу позики, позикодавець доручає
автомату сервісу зміну логіки
функціонування використаного
позичальником програмного
забезпечення WM та надання інтерфейсів
«Вимога повернення»позикодавцю
відповідно з Правилам проведення
операцій в борговому сервісі системи
WebMoney Transfer»

Згідно Правилам проведення
операцій в борговому сервісі системи
WebMoney Transfer, Кодексу системи Transfer,та
Угоди про трансфер майнових прав
цифровими титульними знаками, що є
локальними нормативно-правовими
актами на підставі яких функціонує
система розташованими на сайті
(www.webmoney.ru), в цій системі учасники
укладають угоди щодо майнових прав, які
обчислюються одиницями обчислення
майнових прав - титульними знаками WebMoney
(скорочено - WMZ). Всі розрахунки в
системі здійснюються тільки в
титульних знаках. Зазначеними
Правилами і Кодексом системи WebMoney Transfer
не передбачено повернення позичених
титульних знаків будь-яким грошовим
еквівалентом; вирішення спорів між
учасниками системи покладено на
розгляд Арбітражу системи. (п. 8.1.
Правил)

Умовами наданих позивачем
договорів позики, Правилами проведення
операцій у борговому сервісі системи
bMoney Transfer», а також Кодексом системи
передбачено, що у випадку невиконання в
установлений строк зобов'язань за
договором займу титульних знаків
займодавець дає доручення сервісу
системи забезпечити повернення боргу
шляхом автоматичного зняття з
електронного рахунку боржника
відповідної кількості титульних
знаків.

Самою умовою договорів займу та
Правилами проведення операцій в
борговому сервісі не передбачено
повернення цифрових титульних знаків
будь-яким грошовим еквівалентом. Всі
розрахунки в системі здійснюються
тільки в титульних знаках, а тому, суд
вважає, що передбачені законом
підстави для покладання на
відповідача обов'язку сплатити
позивачеві їх гривневий еквівалент
-відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідносини, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, якою
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені актами цивільного
законодавства, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, договори та
інші правочини.

Закон України «Про платіжні системи та
перекази коштів в Україні» №2346-ІІІ від
05.04.2001 року (з подальшими змінами і
доповненнями) визначає загальні засади
функціонування платіжних систем в
Україні, поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів в межах
України, а також встановлює
відповідальність суб'єктів переказу.

Контроль за діяльністю платіжних
систем, що функціонують у межах
України, здійснюється Національним
банком України.

За змістом ст.9 Закону №2346-ІІІ від
05.04.2001 року порядок діяльності
платіжної системи визначається її
правилами, встановленими платіжною
організацією відповідної платіжної
системи, які мають бути узгоджені з
Національним банком України.

Національний банк України в своєму
листі від 13.01.2011 року «Про діяльність
компанії WebMoney Transfer» зазначив, що для
безпечності розрахунків слід
користуватися послугами тих платіжних
систем, які узгодили правила у
Національному банку України

Суду не надано належних та допустимих
доказів того, що міжнародна платіжна
система Transfer» узгоджувала з
Національним банком України Правила
проведення операцій в борговому
сервісі і отримала ліцензію
Національної комісії , що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, на здійснення
переказу коштів, а також затвердила
курс прийнятих в платіжній системі
цифрових титульних знаків до
гривневого еквіваленту, який є єдиною
грошовою одиницею на території
України.

За таких обставинах, суд вважає,
що відсутні правові підстави для
задоволення вимог позивача , а тому
приходить до висновку, що в позові слід
відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі наведеного та
керуючись ст. 10, ч.1 ст. 88, ст.ст.213-215 ЦПК
України, ст. ст.526. ч. 2 ст.530 ЦК України
суд -,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором
позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами, які беруть
участь у справі але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення..

Суддя Тячівського

районного суду:
В.В.
Чопик