Справа № 163/2871/14-ц
Провадження № 2/163/394/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

при секретарі - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Штунської сільської ради
Любомльського районного суду
Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з
зазначеним позовом, який мотивовано
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько -
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась
спадщина на житловий будинок та
господарські будівлі, які знаходяться
по АДРЕСА_1. Оскільки спадкоємці першої
черги після смерті ОСОБА_4 відсутні,
тому право на спадкування в порядку
черговості набули спадкоємці другої
черги, якими є відповідачі - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, як рідні сестри спадкодавця. На
підставі ч.1 ст.1270 ЦК України, в межах
шестимісячного строку з дня відкриття
спадщини, спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
нотаріальному порядку відмовились від
прийняття спадщини після смерті брата,
а тому, у зв'язку з відсутністю
спадкоємців третьої та четвертої
черги, право спадкування перейшло до
позивача, як спадкоємця п'ятої черги,
так як вона є племінницею спадкодавця.
Спадщину позивач прийняла у порядку,
передбаченому чинним законодавством,
оскільки на момент відкриття спадщини
проживала разом із ОСОБА_4 Звернувшись
до нотаріуса з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом, позивач отримала відмову
через відсутність у спадкодавця
правовстановлюючих документів на
спадкове нерухоме майно. З викладених
підстав позивач звернулась до суду за
захистом свого права та просила
визнати за нею право власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом після смерті її дядька -
ОСОБА_4, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач у позовній заяві одночасно
просила справу розглядати без її
участі.

Відповідачі - представник Штунської
сільської ради Любомльського
районного суду Волинської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в канцелярію суду подали
заяви про розгляд справи у їх
відсутності та у поданих заявах, кожен
зокрема, просив позов ОСОБА_1
задовольнити.

За таких обставин, розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197
ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом
Штунської сільської ради
Любомльського району Волинської
області 24.02.2014 року, вбачається, що
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Штунь
Любомльського району Волинської
області (а.с.9).

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу
(зміна черговості одержання права на
спадкування).

У статтях 1261-1265 ЦК України визначено
коло осіб, які входять у першу-п'яту
чергу спадкоємців за законом. Зокрема:
у першу чергу на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, ....той з
подружжя, який його пережив, та батьки;
у другу - рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері; у п'яту -
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно, причому
родичі ближчого ступеня споріднення
усувають від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.

З матеріалів спадкової справи №138/2014 до
майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що
спадкоємці за законом першої черги
після смерті ОСОБА_4 відсутні. До
спадкоємців другої черги входять
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як рідні
сестри спадкодавця, що стверджується
копією свідоцтва про народження
спадкодавця ОСОБА_4 серії НОМЕР_2
виданого 12.01.1956 року Любомльським Рай
бюро ЗАГС, копією свідоцтва про
народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3,
виданого 10.06.1976 року Любомльським
відділом ЗАГС Волинської області,
копією свідоцтва про народження ОСОБА_3
серії НОМЕР_4, виданого 20.06.1947 року
Чмиківською сільською радою
Любомльського району, копією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_5, виданого
Вишнівською сільською радою
Любомльського району Волинської
області 06.09.1969 року, відповідно до якого
ОСОБА_3 після одруження взяла прізвище
чоловіка «ОСОБА_3» (а.с.44, 45, 47 на звороті,
48).

Відповідно до ст.1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

У ст. 1270 ЦК України визначено, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

З копії вищевказаної спадкової справи
вбачається, що спадкоємці другої черги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку та строки,
передбачені ст.ст. 1270, 1273 ЦК України,
відмовились від прийняття спадщини
після смерті їх брата ОСОБА_4, подавши
07.08.2014 року відповідні заяви до
Любомльської державної нотаріальної
контори (а.с.42, 45 на звороті).

У відповідності до положень ст.1258 ЦК
України, у зв'язку з відсутністю
спадкоємців першої, третьої та
четвертої черги після смерті ОСОБА_4,
відмовою від спадщини спадкоємців
другої черги, право спадкування
перейшло до спадкоємців п'ятої черги, в
коло яких входить позивач ОСОБА_1, як
племінниця спадкодавця, що
стверджується копією свідоцтва про її
народження серії НОМЕР_6, виданого
28.01.1977 року Радехівською сільською
радою Любомльського району Волинської
області, а також вищевказаними копіями
свідоцтв про народження її матері
ОСОБА_2 - рідної сестри спадкодавця та
про народження спадкодавця ОСОБА_4
(а.с.41 на звороті, 44).

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 на час
відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_4 доводиться копією
довідки Штунської сільської ради
Любомльського району від 06.08.2014 року
№455, з якої слідує, що на день смерті
ОСОБА_4 разом з ним в АДРЕСА_1 проживала
та проживає на даний час його
племінниця - ОСОБА_1, яка вступила в
управління майном (а.с.8).

Крім цього, матеріали спадкової справи
№138/2014 до майна померлого ОСОБА_4
свідчать також про те, що інших
спадкоємців, які б претендували на
спадкове майно, в тому числі на
обов'язкову частку у спадщині після
його смерті немає (а.с.39-52).

Згідно п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Постановою Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області від 16.10.2014 року №652/02-31 позивачу
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове нерухоме майно (а.с.6).

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_4
зазначеного нерухомого майна
доводиться витягом з погосподарської
книги №3 за 2014 рік Штунської сільської
ради Любомльського району, згідно
якого будинок з надвірними будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1 по особовому
рахунку НОМЕР_7 належить ОСОБА_4 (а.с.7).

Інформацією з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 25.11.2014 року за
№29977358 та Інформаційною довідкою з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна від 25.11.2014 року за №29977161,
підтверджено відсутність записів щодо
нерухомого майна, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, зокрема, щодо
реєстрації його права власності,
іпотеки, заборони відчуження (а.с.53-54).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Комплексним висновком
відповідності державним будівельним,
санітарним, протипожежним нормам,
містобудівній документації, правилам
забудови, земельному та
природоохоронному законодавству
стверджено факт відповідності
нерухомого майна: раніше побудованого
житлового будинку, сараю, літньої
кухні, вбиральні, огорожі, хвіртки,
колодязя питного, які знаходяться в
АДРЕСА_1, та їх придатність до
експлуатації, а будинку - для
проживання. Рішенням комісії
рекомендовано позивачу ОСОБА_1
узаконити вказане спадкове нерухоме
майно (а.с.19-23).

Статтею 392 ЦК України установлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог, у зв'язку із
визнанням позову суд вважає
доведеними.

Таким чином, з'ясовані по справі
обставини свідчать, що визнання
відповідачами пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
за позивачем слід визнати право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами, які
знаходяться по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_4

Керуючись ст. 15, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328,
392, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом, після
смерті дядька - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, яке
знаходиться по АДРЕСА_1 і відповідно до
технічного паспорта, виданого КП
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» 13.10.2014 року,
складається з житлового будинку А-1,
сараю Б -1, вбиральні В, літньої кухні Г-1,
огорожі 1, хвіртки 2, колодязя питного Д.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які беруть участь у справі, але не були
присутні під час проголошення рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя

А.Л. Гайдук