Справа № 645/5288/14
Провадження № 2-з/645/99/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянув заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вище зазначеним позовом, яким просила захистити її порушене право власності на 41/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків, вул. Міжнародна, 13 в м. Харкові та усунути перешкоди в праві власності на це майно шляхом зобовязання ОСОБА_3 припинити самовільну реконструкцію 59/100 частини житлового будинку № 13 по вул. Міжнародній в м. Харкові, які належать їй на праві особистої власності, а також зобовязати її демонтувати залитий фундамент та привести земельну ділянку у придатний для використання стан, за її рахунок.

Позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборону на самовільну реконструкцію 59/100 частини житлового будинку № 13 по вул. Міжнародній в м. Харкові, які належить на праві власності ОСОБА_3, а також накласти заборону на самовільне будівництво, яке вчинила ОСОБА_3 у вказаному домоволодінні.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи позивача, вважає за необхідним у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчинення певних дій. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги зміст заявлених позовних вимог, вимог заяви про забезпечення позову та те, що позивачем не надано доказів проведення будівельних робіт з самовільної реконструкції будинку, суд звертає увагу на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, а саме у п.5 зазначено, що задоволення зав про забезпечення позову із вимогами, тотожними до вимог позову є неприпустимим, оскільки у такому випадку мало б місце ухвалення рішення без розгляду справи по суті, а тому вважає заяву позивачів про задобезпечення позову шляхом заборони з реконструкції 59/100 частин житвлого будинку № 13 по вул.. Міжнародній в м. Харкові недостатньо обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності про заборону вчинення певних дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання до Фрунзенського районного суду м. Харкова апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про відмову у забезпеченні позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: