Провадження № 2/752/4685/14
28.10.2014 року Голосіївський районний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Фролова М.О., за участі секретаря
Титоренко А.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інкомстрах» про
визнання бездіяльності та не
визначення відшкодування шкоди по
автоцивілці заподіяній третій особі в
наслідок дорожньо-транспортної
13.08.2014р. ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася із позовом до ПрАТ
«Страхова компанія «Інкомстрах» (далі -
відповідач) про визнання бездіяльності
та не визначення відшкодування шкоди
по автоцивілці заподіяній третій особі
в наслідок дорожньо-транспортної
пригоди, зазначивши наступне.
07.12.2013 року по вул. Заводська у с. Бабиці
відбулося ДТП між автомобілем «ЗАЗ
110558», д.н.з. НОМЕР_4, під управлінням
ОСОБА_2, та автомобілем «WV CADDY» д.н.з.
НОМЕР_3, який належить та був під
управлінням позивача, в наслідок чого
вказані автомобілі зазнали механічних
пошкоджень. При цьому, постановою
Солом'янського районного сулу міста
Києва від 15.01.2014р. по справі № 760/305/14-п
встановлено, що вищезазначене ДТП
спричинено порушенням Правил
дорожнього руху України. Разом з цим
відповідно до звіту з оцінки
транспортного засобу від 23.12.2013р. за №
транспортного засобу «WV CADDY» д.н.з.
НОМЕР_3 вартість відновлювального
наведене позивач звернувся листом
07.02.2014р. із заявою про виплату
страхового відшкодування за завдані
збитки до ПрАТ «Страхова компанія
«Інкомстрах», яка згідно полісу
№АС/2086727 від 12.04.2013р. застрахувала
цивільну-правову відповідальність
ОСОБА_2 за шкоду завдану ним під час
керування транспортним засобом марки
«ЗАЗ 110558», д.н.з. НОМЕР_4. Проте
відповідач не надав відповіді на заяву,
не сплатив позивачу кошти страхового
з вищевикладеним, позивач звернувся із
вимогою стягнути на його користь з
відповідача страхове відшкодування у
експертизи у сумі 400,0 грн., витрати на
оплату судового збору.
Позивач у судовому засіданні позов
підтримав та просив задовольнити
позовні вимоги повність, та в
наступному подав заяву про розгляд
справи за його відсутності у судовому
Відповідач у судове засідання не
направ представника, про час і місце
судового засідання повідомлявся в
порядку ст. 76 ЦПК України. Про причини
неявки у судове засідання та їх
поважність не повідомив суд. Крім того,
позивачем не було суду надано відзив на
У зв'язку з вищевикладеним суд ухвалив
проводити заочний розгляд справи
згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.
Врахувавши зазначені у позові доводи
позивача, з'ясувавши обставини, на які
він посилається, як на підставу своїх
вимог, які підтверджено доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, що підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов повністю виходячи з
Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_7 позивач є власником
автомобіля «WV CADDY» д.н.з. НОМЕР_3.
Вбачається згідно постанови
Солом'янського районного сулу міста
Києва від 15.01.2014р. по справі № 760/305/14-п,
що 07.12.2013 року в с. Бабиці по вул.
Заводська, водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «ЗАЗ 110558», д.н.з. НОМЕР_4, не
вибрав безпечну швидкість руху, не
врахував дорожню обстановку, в
наслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «WV CADDY» д.н.з. НОМЕР_3, що
призвело до пошкодження обох
транспортних засобів.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справі про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено або постанову суду, з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
Судом встановлено, що автомобіль «WV
CADDY» д.н.з. НОМЕР_3 зазнав пошкоджень
кузову за переліком згідно наявної у
справі довідки ВДАІ Бородянського РВ
УМВС України в Київській області.
Вбачається, що відповідно до звіту з
оцінки транспортного засобу від
оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , в
результаті пошкодження транспортного
засобу «WV CADDY» д.н.з. НОМЕР_3 вартість
його відновлювального ремонту складає
При цьому згідно квитанції до
прибуткового касового ордеру від
27.12.2013р. позивач здійснив витрати на
проведення вищезазначеного
автотоварознавчого дослідження у сумі
Згідно ч. 1 і 2 ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК
України, шкода, завдана в наслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода
завдана одній особі звини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про обов'язок
ОСОБА_2 відшкодувати позивачу збитки,
завдані пошкодженням автомобіля «WV
CADDY» д.н.з. НОМЕР_3 в наслідок ДТП від
07.12.2013 року

Вбачається, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 за шкоду
завдану майну третьої особи, під час
керування забезпеченим транспортним
засобом «ЗАЗ 110558», д.н.з. НОМЕР_4 -
застрахована відповідачем згідно
полісу №АС/2086727 від 12.04.2013р.

Положеннями ст. 1194 ЦК України
унормовано, що особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

В свою чергу згідно ст. 5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 р. за № 1961-IV (далі -
Закон № 1961-IV ), обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV,
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Таким чином є страховим випадком ДТП
від 07.13.2013р., що сталася з вини ОСОБА_2 і
в наслідок якої було пошкоджено
автомобіль «WV CADDY», д.н.з. НОМЕР_3 та
завдано збитки позивачу у сумі 13305,96
грн.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону № 1961-IV,
визначено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода,
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 34 Закону № 1961-IV,
якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

В матеріалах справи відсутні докази
щодо направлення відповідачем
представника для визначення розміру
шкоди завданого автомобіль «WV CADDY»,
д.н.з. НОМЕР_3 в наслідок ДТП від 07.12.2013р,
у зв'язку з чим підлягають
відшкодуванню витрати позивача на
проведення експертизи у сумі 400,0 грн.

При цьому розпорядженням Державної
комісії з ринків регулювання
фінансових послуг «Про деякі питання
здійснення обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 09.07.2010р. за № 566
встановлено обов'язкові ліміти
відповідальності страховика за
договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів:за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, у розмірі
50000 гривень на одного потерпілого; за
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
потерпілих, у розмірі 100000 гривень на
одного потерпілого.

Вбачається що позивач листом від
07.02.2014р. звернувся із заявою до
відповідача про виплату страхового
відшкодування.

Проте в матеріалах справи відсутні
докази щодо надання відповідачем
відповіді на вказану заяву, а також
сплати відповідачем позивачу коштів
страхового відшкодування у сумі 13305,96
грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 і 6
ст. 11 ЦК України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини; завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства або договором, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків може бути настання або
ненастання певної події.

Згідно вимог ст. 14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України
визначено, що відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Разом з цим, Верховний Суд України у
положеннях Листа «Висновки Верховного
Суду України, викладених у постановах,
ухвалених за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355
Цивільного процесуального кодексу
України, за перше півріччя 2013 року» від
01.07.2013р. роз'яснив настпне: «Відповідно
до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.
Установлюючи презумпцію вини особи,
яка порушила зобов'язання, ЦК України
покладає на неї обов'язок довести
відсутність своєї вини. Особа
звільняється від відповідальності
лише в тому разі, коли доведе
відсутність своєї вини в порушенні
зобов'язання (постанова судових палат у
цивільних та господарських справах
Верховного Суду України від 13 лютого 2013
р. у справі N 6-170цс12)».

В матеріалах справи відсутні докази на
обґрунтування відсутності вини
відповідача у порушенні зобов'язання
із сплати позивачу страхового
відшкодування у сумі 13305,96 грн. та
витрат на проведення експертизи у сумі
400,0 грн.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про обов'язок
відповідача як страховика сплатити
позивачу страхове відшкодування у сумі
13305,96 грн. та витрати на проведення
експертизи у сумі 400,0 грн., яких
останній зазнав в наслідок ДТП від
07.12.2013р.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Вбачається, що позивач здійснив
витрати на оплату судового збору у сумі
243,2 грн., сума якого підлягає стягненню
із відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215,
224-229 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інкомстрах» про визнання
бездіяльності та не визначення
відшкодування шкоди по автоцивілці
заподіяній третій особі в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -
задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» () на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_6) кошти страхового відшкодування
у сумі 13305,96 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» () на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_6) кошти на оплату експертизи у
сумі 400,0 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» () на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_6) кошти на оплату судового збору
у сумі 243,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
Голосіївським районним судом міста
Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Зазначена апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду міста
Києва через Голосіївський районний суд
міста Києва.

Суддя