Ухвала

іменем україни

27 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Карпенко С.О., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний промислово-інвестиційний
банк» про стягнення середнього
заробітку у зв'язку з затримкою
виконання судового рішення та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
промислово-інвестиційний банк» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 02 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
промислово-інвестиційний банк» (далі -
ПАТ «Акціонерний
промислово-інвестиційний банк») про
стягнення середнього заробітку у
зв'язку з затримкою виконання судового
рішення та відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що
відповідачем тривалий час не
виконувалося рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 19
вересня 2012 року про її поновлення на
посаді головного економіста
клієнтського обслуговування
Жовтневого без балансового відділення
філії «Центрально-Міське відділення
ПАТ «Промінвестбанк» у м.
Кривому Розі та стягнення середнього
заробітку в сумі 42 220 грн 61 коп. й 1 000 грн
на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 15 травня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02
вересня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_4 середні заробіток за час
вимушеного прогулу у зв'язку з
затримкою виконання рішення в сумі 49 315
грн 20 коп. та 500 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Акціонерний
промислово-інвестиційний банк»
просить ухвалені у справі судові
рішення скасувати, і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

За правилами ст. 76 Закону України «Про
виконавче провадження» Рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.
Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника на них
накладається штраф та застосовуються
інші заходи, передбачені законом.

У ст. 236 КЗпП України передбачено, що у
разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

При цьому вказана норма не містить
жодних виключень та не передбачає
звільнення власника чи уповноваженого
ним органа від оплати середнього
заробітку за час невиконання судового
рішення про поновлення на роботі за
відсутності вини власника у такій
затримці. Необхідне встановлення
самого факту невидачі наказу про
поновлення на роботі за наявності
рішення суду та вимоги державного
виконавця.

У п. 34 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06 листопада 1992 року № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» роз'яснено, що відповідно до
правил ст. 24 КЗпП України рішення про
поновлення на роботі вважається
виконаним з дня видання власником або
уповноваженим ним органом про це
наказу.

Частково задовольняючи позов, суди на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що згідно ст. 236 КЗпП
України на користь позивача повинно
бути стягнуто середній заробіток за
час вимушеного прогулу у зв'язку з
затримкою виконання рішення суду про
поновлення на роботі, та відшкодовано
моральну шкоду.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Доводи касаційної скарги ПАТ
«Акціонерний промислово-інвестиційний
банк» на увагу не заслуговують й
висновків судів не спростовують.
Посилання суду на ст. 77 Закону України
«Про виконавче провадження», а не на ст.
76 цього Закону не є підставою для його
скасування, оскільки не може бути
скасоване правильне по суті рішення, з
одних лише формальних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
промислово-інвестиційний банк»
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 02 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук