Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4620/14
Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
адвоката ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 27 січня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із вказаним позовом, який
обґрунтовував тим, що 03.11.1994 року між
ним та відповідачкою була укладена
угода купівлі-продажу 3/5 частин
житлового будинку та господарських
споруд у АДРЕСА_1, яка була
зареєстрована Універсальною біржею
«Хортиця», реєстраційний №1598.

Зазначав, що після укладення угоди
користується придбаною частиною
будинку, де проживає разом із своєю
сім'єю, сплачує комунальні платежі,
провів ремонтні роботи у будинку. На
час подання позову йому стало відомо,
що договір купівлі-продажу нерухомого
майна, зареєстрований на біржі є
недійсним на тій підставі, що
відповідно до ст. 227 ЦК України в
редакції 1963 року, угоди про перехід
права власності на нерухоме майно
укладаються в письмовій нотаріальній
формі та нотаріально посвідчуються.

Відповідачка не бажає оформляти
договір в нотаріальному порядку,
оскільки вважає його дійсним, тому
позивач вимушений звернутися до суду
із вказаними вимогами.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 27 січня
2012 року позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу 3/5
частин житлового будинку АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який
був зареєстрований 03.11.1994 року
Універсальною біржею «Хортиця» за №1598
- дійсним.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 3/5
частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 24 вересня 2014 року заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням
суду, ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Проте ухвалене по справі рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Відповідно до ст. 153 ЦК України в
редакції, що діяв на момент виникнення
спірних правовідносин, договір
вважається укладеним, коли між
сторонами в потрібній у належних
випадках формі досягнуто згоди по всіх
істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які
визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також всі ті умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто
згоди.

Згідно ст. 227 УРСР, в редакції, що діяв на
момент виникнення спірних
правовідносин, договір купівлі-продажу
житлового будинку повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією із сторін є громадян.

Відповідно до статті 47 ЦК України ( в
редакції 1963 року) нотаріальне
посвідчення угод обов'язкове лише у
випадках, зазначених у законі.
Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Правило частини 2 статті 47 ЦК України ( в
редакції 1963 року) про визнання угоди
дійсною не може бути застосоване, якщо
сторонами не досягнуто згоди з
істотних умов угоди або для укладення
її були в наявності передбачені
законом обмеження.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що укладений
03.11.1994 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу є дійсним на підставі
положень ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963
року), так як позивач виконав умови
угоди.

Проте, матеріали даної цивільної
справи не містять ані оригіналу ані
засвідченої у встановленому законом
порядку копії договору купівлі-продажу
спірної частини будинку від 03.11.1994 року,
яка була зареєстрована Універсальною
біржею «Хортиця», реєстраційний №1598.

Такого документу не надано і суду
апеляційної інстанції.

У судовому засідання суду апеляційної
інстанції представник позивача
підтвердив той факт, що у позивача
відсутній договір купівлі-продажу 3/5
частин житлового будинку АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Як на підставу укладення вищеназваного
договору, позивач посилається на Лист
Запорізької Регіональної Біржі
Нерухомості від 24.11.2011 року, де
зазначено про те, що угода №1598 була
зареєстрована 03.11.1994 року на ЗРБН,
угода була укладена брокерами, які
діяли від імені власників за
дорученнями, відсутність арештів та
заборон було підтверджено,
неповнолітні в угоді не приймали
участі Лист підписаний в.о. директора,
але відсутні будь-які печатки та
штемпелі цієї біржі. ( а.с.10).

Згідно статей 10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, при цьому докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, а
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ( ч.2 ст. 59 ЦПК України).

З мотивів, викладених вище, колегія
суддів приходить до висновку, що Лист
Запорізької Регіональної Біржі
Нерухомості від 24.11.2011 року, не можна
визнати належним доказом у розумінні
ст.ст. 58-59 ЦПК України існування
укладення договору купівлі-продажу,
оскільки цивільним законодавством
визначено, що договір укладається в
письмовій формі, де мають бути
зазначені істотні умови договору (
сторони, предмет, ціна, тощо) .

ЦК який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, та ЦК України, який
набрав чинності 01.01.2003 року визначає
обсяг цивільної дієздатності фізичної
особи.

З матеріалів справи та пояснень
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7
вбачається, що позивач ОСОБА_5 є
ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже на момент укладання
спірної угоди від 03.11.1994 року не мав
обсягу цивільної дієздатності та не
міг самостійно укладати договорів
щодо об'єктів нерухомості.

Отже, місцевий суд у достатньому обсязі
не визначився з характером спірних
правовідносин, не встановив та не
зазначив у рішенні обставин, фактів та
доказів, які свідчать про узгодження
між сторонами угоди усіх істотних її
умов, зокрема, щодо сторін та об'єкту
продажу, чи було узгоджено ціну, чому
договір не було нотаріально посвідчено
тривалий час, чи були в наявності
передбачені законом обмеження для
укладення договору та визнав за
позивачем право власності на 3/5 частин
житлового будинку, проте не вирішив
питання про правомірність підстав
набуття ним такого права, а саме щодо
дійсності угоди купівлі-продажу.

З мотивів, викладених вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем не доведено обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги, а
тому висновки суду першої інстанції
щодо укладення сторонами письмового
договору, який за формою та змістом
відповідає вимогам цивільного
законодавства та наявності підстав,
передбачених законом для визнання
договору купівлі-продажу дійсним, не
ґрунтуються на фактичних обставинах та
матеріалах справи, а також на доказах,
які надані сторонами.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
на підставі п. 2 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову за недоведеністю.

На підставі ст.. 88 ЦПК України з ОСОБА_5
підлягає стягненню на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.,
який сплачений нею за подання
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 27 січня 2012 року у цій
справі скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання
угоди дійсною.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
судовий збір за подання апеляційної
скарги у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: