Ухвала

іменем україни

09 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання майна, набутого під час
спільного проживання спільною
сумісною власністю та визнання права
власності на Ѕ частину майна у спільній
сумісній власності за касаційною
скаргою ОСОБА_5, який діє через
представника ОСОБА_9, на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 жовтня 2012 року
та рішення Апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з померлим ОСОБА_10, визнання
майна, набутого під час проживання
спільною сумісною власністю та
визнання права власності на Ѕ частину
цього майна.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 жовтня 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Встановлено факт проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_10 з 1989 року і по день його смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю, а майно
придбане у цей період -спільною
сумісною власністю.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2012 року рішення
суду першої інстанції скасовано і
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_5, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить вказані
судові рішення скасувати і передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
рішення апеляційного суду залишити без
змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги представник
ОСОБА_5 не дають підстав для висновку
про порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5,
суд першої інстанції застосував до
спірних правовідносин положення
статей 60, 74 СК України та дійшов
висновку, що позивачем доведено факт
спільного проживання позивача з
ОСОБА_10 з 1989 року по день смерті
останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з
чим все майно, що було придбане у цей
період померлим є їх спільною сумісною
власністю.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
недоведеності позивачем вимог щодо
встановлення факту проживання однією
сім'єю з померлим ОСОБА_10

Крім того, вирішуючи питання про
визнання права власності на Ѕ частку
майна у спільній сумісній власності,
суд апеляційної інстанції виходив із
того, що до спірних правовідносин
застосовуються положення статей 22, 28,
29 КпШС України, у зв'язку з чим
вимоги про поділ майна не підлягають
задоволенню.

На підставі вказаного, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвалюючи
оскаржуване рішення, апеляційний суд
дійшов висновку про недоведеність
ОСОБА_4 факту проживання однією сім'єю з
ОСОБА_10 після розірвання шлюбу в 1989
році, у тому числі і з 2004 року по день
його смерті, а відтак і відсутність
підстав для задоволення вимог про
визнання права власності.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують,
оскільки зводяться до переоцінки
доказів.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє через
представника ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. МаляренкоТ.О. Писана