Провадження № 2/344/4389/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

11 листопада 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи
тим, що 12.09.1987 року у с.Монастирець
Жидачівського району Львівської
області зареєструвала шлюб з
відповідачем. В шлюбі у них народилося
двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є
повнолітніми.

Спільне життя між подружжям не
склалося через те, що відповідач
залишав сім"ю та проживав з іншою
жінкою, проте, з часом повернувся, але в
подальшому відносини між подружжям
стали відчуженими. На протязі десяти
років сторони разом не проживають,
спільного господартва не ведуть. Спору
щодо поділу майна, що є у спільній
сумісній власності подружжя немає.
Вважає, що шлюб існує лише формально,
шлюбні відносини вони не підтримують, а
тому, примирення та збереження їхньої
сім"ї є не можливим. Просила шлюб
розірвати, прізвище при реєстрації
розірвання шлюбу на дошлюбне не
змінювати.

Позивачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з"явилась, попередньо
подала до суду заяву, відповідно до
якої просила позов задоволити, розгляд
справи проводити без її участі у
зв"язку з виїздом за межі України, не
заперечила проти винесення заочного
рішення (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с. 14, 29-31).

З урахуванням думки позивачки та
положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу НОМЕР_1 сторони 12.09.1987 року
зареєстрували шлюб у с.Монастирець
Жидачівського району Львівської, про
що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис за № 29
(а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя
народилося двоє дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
на даний час є повнолітніми.

Судом встановлено, що сторони не
підтримують сімейних стосунків, шлюб
їх існує формально, позивачка миритися
не бажає, стверджує, що збереження
шлюбу суперечить її інтересам. Тому
такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що, оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, а тому шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 12.09.1987 року
у с.Монастирець Жидачівського району
Львівської, про що в книзі реєстрації
актів про укладення шлюбу зроблено
запис за № 29 слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 212-215, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
12.09.1987 року у с.Монастирець
Жидачівського району Львівської, про
що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис за № 29 -
розірвати.

Заочне рішення може бути
переглянуте Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області за письмовою заявою
відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.