справа 278/5333/14-ц
У Х В А Л А

04 грудня 2014
року
м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду
Житомирської області Грубіян Є.О.,
розглянувши заяву ПП "ШЕРІФФ" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про захист ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди, --

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту направленої позивачем заяви
вбачається, що позовні вимоги
складаються з вимог як немайнового так
і майнового характеру.

Серед заявлених вимог про визнання
інформації, заявник також заявив
вимогу про відшкодування моральної
шкоди в розмірі 20 000 гривень.

Однак, як вбачається з наявної в
матеріалах заяви квитанції про сплату
судового збору, позивачем було
сплачено такий збір лише в розмірі 243,60
гривні.

Відповідно до п. п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
суду позовної заяви про захист честі та
гідності фізичної особи, ділової
репутації фізичної або юридичної
особи, сплачується судовий збір за
такими ставками: позовної заяви
немайнового характеру - 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати (243,60
гривні); позовної заяви про
відшкодування моральної шкоди з ціною
позову від 5 до 50 розмірів мінімальної
заробітної плати - 1 відсоток ціни
позову.

Визначаючи розмір судового збору за
вимогу про відшкодування моральної
шкоди слід ураховувати, що вона
оплачується окремо від інших заявлених
вимог (абзац 5 ч. 27 Постанови Пленуму ВСУ
№1 від 27.02.2009 року "Про судову практику
у справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи).

Відтак, загальний розмір необхідного
до сплати судового збору, в даному
випадку, зважаючи на розмір заявленої
до стягнення моральної шкоди, а саме 20
000 гривень, мав би становити 443,60 гривні
(243,60 гривні + 200,00 гривень (1% від 20 000
гривень).

Також, відповідно до ст. 275 ЦК захист
особистого немайнового права
здійснюється у спосіб, встановлений
главою 3 цього Кодексу, а також іншими
способами відповідно до змісту цього
права, способу його поширення та
наслідків, що їх спричинило це
порушення. До таких спеціальних
способів захисту відносяться,
наприклад, спростування недостовірної
інформації та/або право на відповідь
(ст. 277 ЦК України), заборона поширення
інформації, якою порушуються особисті
немайнові права (ст. 278 ЦК) тощо. Такої
думки, зокрема, дійшов і Верховний Суд
України (ч. 3 Постанови Пленуму ВСУ №1
від 27.02.2009 року).

Разом з тим, позивачем заявлено, серед
інших, вимоги лише про визнання деякої
інформації, що суперечить самій
природі та характеру поданої заяви, з
огляду на наведені вище способи
захисту немайнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ПП ВСУ № 1 від 27.02.2009 року, ст. ст. 119, 121
ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ПП "ШЕРІФФ" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
захист ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди -
залишити без руху надавши строк п’ять
днів, з дня отримання копії даної
ухвали, для усунення недоліків
зазначених в ній.

Роз’яснити заявнику, що у випадку не
усунення зазначених недоліків заява
вважається неподаною та повертається
адресату.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Є.О. Грубіян