Справа № 202/6387/14-ц
03 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді -
- Шклярука Д.С.
- Пугач Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності в порядку спадкування, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -
ОСОБА_3 звернулася до Індустріального
районного суду м.
Дніпропетровська із позовною заявою до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у якій просить суд
визнати за нею право власності на 4/6
частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається із житлового
будинку А-1, а-1 загальною площею 62,0 кв.м.,
ганку з дахом літ. а, літньої кухні - літ.
Б, б, сараю - літ. В, Д, К, убиральні - літ.
Е.И., гаражу - літ. Ж., в порядку
спадкуваня за законом після смерті
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3
посилається на те, що вищевказане
спірне домоволодіння було побудовано
спільно ОСОБА_6 та нею у період з 1959 року
по 1988 рік на земельній ділянці, яка була
йому передана у безстрокове
користування для будівництва
індивідуального житлового будинку.
Право власності на вказаний будинок
було зареєстровано за ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право
З 22.03.1953 року вона та ОСОБА_6 перебували
у зареєстрованому шлюбі, від якого в
них народилися діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_6 помер.
Все своє життя вона проживала у
спірному домоволодінні разом із
чоловіком, утримувала це майно, та
фактично прийняла спадщину.
Враховуючи, що право власності на
будинок було набуте її чоловіком за час
шлюбу, воно є об'єктом права спільної
сумісної власності, отже, у урахуванням
цього вона має право на ? частку
домоволодіння на праві спільної
сумісної власності та на 1/6 частку
домоволодіння в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка як
спадкоємиця першої черги. Загалом,
шляхом складання частин домоволодіння,
що мають їй належати, за нею має бути
визнано право власності на 4/6 частини
ОСОБА_4 також звернулася до суду із
зустрічним позовом у якому посилаючись
на аналогічні обставини просить суд
визнати за нею право власності на 1/6
частку домоволодіння по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті її батька ОСОБА_6 померлого
Представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав та пред'явлену позову заяву
просив задовольнити посилаючись на
викладені у ній обставини, 03.12.2014 року
надав заяву якою просив розглянути
справу без його подальшої присутності
та позов просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, повідомлялася належним
чином про місце та час судового
розгляду, завчасно письмовою заявою
сповістила про свою неявку та
можливість розгляду справи за її
відсутності. Також повідомила суд про
повне визнання позовних вимог за
первісним позовом і просила також
розглянути й вирішити її зустрічну
позову заяву, вимоги за якою підтримала
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином про місце та час судового
засідання, про причини неявки суд не
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи та
надані письмові докази, встановив
наступні обставини та відповідні їм
Так, з 22 березня 1953 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб НОМЕР_3 (а.с. 20), від якого в них
народилися діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
За життя, у період з 1959 року по 1988 рік на
земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка була
передана ОСОБА_6 у безстрокове
користування для будівництва
індивідуального житлового будинку (а.с.
6-7, 8, 9, 10-11), подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_3
було побудоване домоволодіння яке
складається із житлового будинку - літ.
А-1, прибудови - літ. а-1, загальною площею
62,0 кв.м., ганку з дашком літ. а, погребу -
під літ. А-1, літньої кухні - літ. Б, б,
сараю - літ. В, Д, К, М, убиральні - літ. Е.,
И., гаражу - літ. Ж., оглядової ями під
Право власності на житловий будинок
літ. А-1, а-1, житловою площею 33,7 кв.м.,
загальною площею 62,0 кв.м., ганок з
дашком - літ. а, літню кухню - літ. Б, б,
сараї - літ. ВДК, туалет - літ. Е, И, гараж -
літ. Ж, розташовані по АДРЕСА_1, було
зареєстроване за ОСОБА_6 на підставі
рішення виконкому Дніпропетровської
міської ради від 09.03.2011 року № 388,
свідоцтва про право власності САЕ №
051682 від 17.03.2011 року (а.с. 22). Рішення про
державну реєстрацію права власності
було прийнято 15.04.2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер в м.
Дніпропетровську та спадкоємцями
першої черги спадкування за законом
після його смерті залишилися дружина -
ОСОБА_3 та діти: донька - ОСОБА_4 і син -
ОСОБА_5

Усі спадкоємці у встановлений законом
строк звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6, проте
свідоцтва про право на спадщину видані
їм нотаріальною конторою не були через
те, що на день відкриття спадщини право
власності на нерухоме майно не було
зареєстровано (а.с. 23).

Як було встановлено у судовому
засіданні ОСОБА_3 з 1988 року й по
теперішній час проживає у спірному
домоволодінні, володіє та
користується ним, здійснює утримання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до 4.1,2 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка за первісним позовом на
момент відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_6 постійно із ним проживала,
здійснювала догляд за ним, а також
доглядала і користувалася спадковим
майном.

Відповідно до ч.1,2 ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається кожному з
них із визначенням імені та часток у
спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Також ст. 16 ЦК України визначений
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів прав судом, який не с
вичерпним.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визнано домовленістю між ними
або шлюбним договором.

Враховуючи встановлені в судовому
засіданні обставини, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 за первісною
позовною заявою та позовні вимоги
ОСОБА_4 за зустрічною позовною заявою
законні, обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

За ОСОБА_3 слід визнати право власності
в цілому на 4/6 частки спірного
домоволодіння, з яких ? часка, що
належить їй на праві спільної сумісної
власності, а на 1/6 частку в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка.

Вимоги ОСОБА_4 про визнання за нею
права власності на 1/6 частку спірного
майна також законні, обґрунтовані і
підлягають задоволенню, оскільки вона
є однією із спадкоємців за законом
першої черги після смерті ОСОБА_6, після
смерті якого відкрилася спадщина на ?
частку домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати відносяться на рахунок
відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212, 213,
215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності в цілому
на 4/6 частки домоволодіння, що
знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та яке складається з:
житлового будинку - А-1, а-1 загальною
площею 62,0 кв.м., ганку з дахом літ. а,
літньої кухні - літ. Б, б, сараю - літ. В, Д,
К, убиральні - літ. Е., И., гаражу - літ. Ж.,
із яких на 1/6 частку в порядку
спадкування за законом після смерті її
чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, а на 1/2 частку як таку, що
належала їй на праві спільної сумісної
власності.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) право власності на 1/6
частку домоволодіння, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та яке складається
з: житлового будинку - А-1, а-1 загальною
площею 62,0 кв.м., ганку з дахом літ. а,
літньої кухні - літ. Б, б, сараю - літ. В, Д,
К, убиральні - літ. Е., И., гаражу - літ. Ж.,
в порядку спадкування за законом після
смерті її батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 судовий збір у сумі 676,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судовий збір у сумі 260,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого Цивільним процесуальним
кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, на
рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя:
Д.С.
Шклярук