Справа № 510/1323/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2014 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

- за участю прокурора Крастін Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом прокурора Ренійського району Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 (третя особа ОСОБА_2) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, Ренійської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача Долинської сільради Ренійського району позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача - Ренійської районної державної адміністрації заперечень, додаткових заяв щодо позову не надала, просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_2, заперечень, додаткових заяв щодо позову не надала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник позивача прокурора Ренійського району на задоволенні позову наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5, серії 1-ЖД № 407792; копія актового запису про смерть ОСОБА_6 № 2 від 12.01.2005р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7, серії 1-ЖД № 043024; копія актового запису про смерть ОСОБА_7 № 8 від 20.02.2006р.; копія рішення виконкому Долинської сільської ради Ренійського району № 13 від 15.03.2006р.; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району від 16.05.2014р.;копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району від 24.06.2014р.; копія довідки КП Ренійське БТІ від 15.05.2014р.; копія інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2014р.; копія інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 17.06.2014р.; копія інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори) від 17.06.2014р.; копія листа відділу держземагентства у Ренійському районі від 16.05.2014р.; копія листа відділу держземагентства у Ренійському районі від 04.07.2014р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що неповнолітня ОСОБА_1 в інтересах якої діє прокурор Ренійського району та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є доньками нині померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 За життя ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай), на підставі сертифікату серії ОД № 0094792. ОСОБА_7 за життя належали право на земельну частку (пай), на підставі сертифікату серії ОД № 0094791 та житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Інтернаціональна № 27 в с. Долинське Ренійського району, що підтверджується довідкою Долинської сільської ради. Відповідно до інформації відділу держземагентства у Ренійському районі Одеської області на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 28.08.2003р. були розроблені технічні документації про передачу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 земельних часток (паїв) в натурі із земель КСП Долинське та виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки площею 2.26 га та 2.25 га., але вони не встигли їх отримати та здійснити їх реєстрацію, оскільки померли.

На випадок смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не розпорядились належним їм майном, заповіту не залишили. Після їх смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги є їх діти: ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після смерті батьків, опікуном над малолітньою ОСОБА_1 було призначено ОСОБА_8 - третя особа по справі. У відповідний строк після смерті батьків ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, на момент відкриття спадщини неповнолітня ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживали у спадковому будинку та користуються їм досі. Тобто, вони прийняли спадщину за законом, як постійно проживаючі разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та які не заявили відмови від неї. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Так, неповнолітня ОСОБА_1 має право на 1/3 частину спадкового майна. Однак, оформити спадщину в нотаріальному порядку вона не має можливості, оскільки за життя спадкодавці не зареєстрували своє право власності на нерухоме майно, крім того на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи, а технічна інвентаризація не проводилась.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлих і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на 1/3 частину спадкового майна, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці - відповідачі по справі на неї не претендують та не заперечують проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Спадкування права власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, після смерті батьків, опікуном над малолітньою ОСОБА_1 було призначено ОСОБА_8 Після смерті батьків, ОСОБА_1 в інтересах якої діє прокурор Ренійського району та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги. Відповідачі не заперечують проти визнання за позивачем 1/3 частини спадкового майна. Після смерті батьків ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини після смерті батьків, знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи. ОСОБА_1 прийняла спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її, оскільки за життя спадкодавці не зареєстрували своє право власності на нерухоме майно, крім того на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи, а технічна інвентаризація не проводилась.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину спадкове майно, що належало ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги прокурора Ренійського району Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину:

- житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Інтернаціональна, № 27 в с. Долинське Ренійського району Одеської області;

- права на земельну частку (пай), на підставі сертифікату серії ОД № 0094792;

- права на земельну частку (пай), на підставі сертифікату серії ОД № 0094791,

що належали ОСОБА_5, померлій 12.01.2005 року та ОСОБА_7, померлому 17.02.2006 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник