Справа №486/608/14-ц 02.12.2014 02.12.2014 02.12.2014
Провадження №22ц/784/3186/14
Головуюча в першій інстанції Волкова
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача
Лосєва О.В.,

відповідача
ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу комунального
підприємства

«Житлово-експлуатаційне об'єднання»

м. Южноукраїнськ Миколаївської області

на рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 17
жовтня 2014 року по справі за позовом

Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» м.
Южноукраїнськ Миколаївської області

(далі -КП «ЖЕО»)

до

ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

08 квітня 2014 року КП «ЖЕО» звернулося до
суду з позовом, який в подальшому
уточнило, до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги в розмірі 2 511 грн. 77 коп.

Позивач зазначав, що відповідачу на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1. Вказаний будинок перебуває на
балансі підприємства. Проте, ОСОБА_4
своєчасно та в повному обсязі з
березня 2013 року не сплачує вартість
житлово-комунальних послуг, у зв'язку з
чим, станом на 01 червня 2014 року
утворилася заборгованість в розмірі 2
511 грн. 77 коп. Раніше вони звертались до
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості, але ухвалою цього ж
суду від 04 жовтня 2013 року судовий наказ
скасовано. Крім того, відповідач, в
порушення вимог ст. 525 ЦК України,
відмовляється від укладання договору
про надання житлово-комунальних
послуг.

Посилаючись на вищезазначене та
порушення вимог ст. ст. 20, 21, 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», ст. 151 ЖК України та ст. 525 ЦК
України позивач просив позов
задовольнити.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 17
жовтня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «ЖЕО» просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. На
думку апелянта рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача та відповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги не ґрунтуються на
нормах ст. ст. 626, 627, 628 ЦК України,
оскільки суперечать принципу свободи
договору, визначеному в указаних
нормах закону.

Між тим, з такими висновками суду не
можна погодитись, оскільки вони не
відповідають обставинам справи, нормам
матеріального права, що відповідно до
ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон) виконавець - суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1,
але він належним чином не виконував
свого обов'язку з оплати отриманих
житлово-комунальних послуг, в
результаті чого утворилась
заборгованість, що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с. 6, 55).

Рішеннями виконкому Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області
встановлені тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (а.с. 43, 45, 48, 51-52,
83-86, 92-93).

27 лютого 2013 року відповідачу письмово
було запропоновано укласти договір про
надання послуг з утримання будинку, яке
він отримав (а.с. 29). Проте, від
укладання вказаного договору він
відмовився.

Між тим, неукладання договору про
надання житлово-комунальних послуг між
сторонами по справі не є підставою для
відмови в задоволенні позову про
стягнення з відповідача
заборгованості за такі послуги,
оскільки укладання договору про
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.

Матеріалами справи підтверджується, що
запропонований позивачем ОСОБА_4
договір про надання послуг з утримання
будинку відповідає типовому договору
(а.с. 23).

Крім того, обов'язком сплатити надані й
спожиті послуги випливає також з
положення ч. 1 ст. 11 ЦК України про те, що
цивільні права та обов'язки випливають
із дій осіб, що передбачені актом
цивільного законодавства. Відмова
споживача послуг від укладання
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону.

Указаний правовий висновок викладений
у постанові Верховного Суду України
від 10 жовтня 2012 року № 6-110 цс12 і
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковим для всіх судів України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону та п. 7
Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 08 жовтня 1992 року (в редакції
постанови КМ від 24 січня 2006 року),
споживач (власник та наймач (орендар)
квартири) зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору та оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Разом з тим, п. 6 ч. 3 ст. 20 вказаного
Закону передбачено право споживача на
несплату вартості житлово-комунальних
послуг за період тимчасової
відсутності споживача при
відповідному документальному
оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних та
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Обов'язок доказування і подання
доказів покладений на кожну сторону,
яка зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом або договором.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що в порушення вимог
ст. ст. 20, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
відповідач несвоєчасно та не в повному
обсязі оплачував надані позивачем
житлово-комунальні послуги, в наслідок
чого з березня 2013 року та станом на 01
червня 2014 року утворилася
заборгованість у розмірі 2 511 грн. 77 коп.,
а тому, відповідно до положень ст. ст. 525,
526 ЦК України порушені права позивача
підлягають захисту шляхом стягнення
заборгованості з ОСОБА_4

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що
комунальним підприємством
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» за
подачу вказаного позову було сплачено
243 грн. 60 коп. судового збору, а за подачу
апеляційної скарги -121 грн. 80 коп. (а.с. 2,
123), які, відповідно до положення ст. 88
ЦПК України підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є незаконним і
необґрунтованим, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
об'єднання» м. Южноукраїнськ
Миколаївської області задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 17
жовтня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» м.
Южноукраїнськ Миколаївської області
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» м.
Южноукраїнськ Миколаївської області в
рахунок заборгованості за
житлово-комунальні послуги 2511 грн. (дві
тисячі п'ятсот одинадцять грн..) 77 коп.,
за період з березня 2013 року по травень
2014 року, та 365 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді