Справа № 461/2072/14-ц
Провадження № 6/461/68/14
УХВАЛА

про встановлення способу і порядку
виконання рішення суду

28.02.2014
м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у
складі:

головуючого судді - Романюка В.Ф.,

при секретарі судових засідань -
Бішко В.М,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові заяву старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України про зміну способу і
порядку виконання рішення суду,

встановив:

старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. звернувся в
суд із заявою №КО-80/5-311/6 про зміну
способу і порядку виконання рішення
Галицького районного суду м. Львова від
06.02.2014 року, покликаючись на те, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби перебуває
виконавчий лист №6-109/06, виданий 13.11.2006
року Галицьким районним судом м.Львова
про утримання з Міністерства юстиції
України в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 4988 грн.
13 коп. заборгованості по виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 01.01.1997 року по
01.12.1999 року, враховуючи ухвалу суду,
якою змінено порядок виконання рішення
суду, на підставі якого видано даний
виконавчий лист, шляхом стягнення
коштів з Державної судової
адміністрації України. Стверджує, що
існують об'єктивні обставини,
встановлені на законодавчому рівні,
які перешкоджають виконанню
вищевказаного судового рішення.
Зокрема, зазначає, що рішення про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

В судове засідання заявник не з'явився,
подавши заяву про розгляд справи у його
відсутності. Відповідно до ст.169 ЦПК
України, суд вважає за можливе
проводити розгляд заяви у відсутності
заявника на підставі доказів, які є в
розпорядженні суду та які суд вважає
достатніми.

Судом встановлено, що рішенням
Галицького районного суду м.Львова від
03.11.2000 року у справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Міністерства юстиції
України, Міністерства фінансів України
про стягнення заборгованості по
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання позов задоволено.
Вирішено утримати з Міністерства
юстиції України в користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4 4988 грн. 13 коп. заборгованості по
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання за період з 01.01.1997
року по 01.12.1999 року.

Ухвалою суду від 16.10.2009 року змінено
спосіб і порядок виконання
вищевказаного рішення Галицького
районного суду м. Львова, а саме,
зазначено, що слід стягнути з Державної
судової адміністрації України на
користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 4988 грн. 13 коп.
заборгованості по виплаті щомісячного
довічного грошового утримання за
період з 01.01.1997 року по 01.12.1999 року.

Відповідно до ст.373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», який
набрав чинності з 01.01.2013 року,
встановлені гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом та
особливості їх виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.01.2013 № 45 «Про внесення змін до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 № 845» затверджено Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання судових
рішень, боржниками за якими є органи
державної влади, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень, шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
бюджетних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Вказаний у вищезазначеному
виконавчому листі боржник є бюджетною
установою і вправі здійснювати
бюджетні платежі за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

Враховуючи вищевказані норми діючого
законодавства, виконати вищевказаний
виконавчий документ можливо лише на
підставі ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», а саме: за заявою
стягувача про виконання такого
рішення, оригіналу виконавчого
документу, судового рішення про
стягнення боргу, оригіналу або копії
розрахункових документів, поданих саме
стягувачем до Державної казначейської
служби України.

Рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку, без участі органів
Державної виконавчої служби України.

Пунктом 6 вищевказаного Порядку
визначено загальні умови пред'явлення
виконавчих документів на виконання до
органів Державної казначейської
служби України, а саме у разі прийняття
рішення про стягнення коштів стягувач
подає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб: заяву про виконання такого
рішення із зазначенням реквізитів
банківського рахунка, на який слід
перерахувати кошти, або даних про
перерахування коштів у готівковій
формі через банки або підприємства
поштового зв'язку, якщо зазначений
рахунок відсутній, оригінал
виконавчого документа, судові рішення
про стягнення коштів (у разі наявності),
оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

До заяви можуть додаватися інші
документи, які містять відомості, шо
сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо). Отже, законодавчо
встановлена та закріплена
необхідність наявності дії
(волевиявлення) стягувача - самостійно
пред'явити виконавчий документ до
Державної казначейської служби
України, разом із заявою та переліком
необхідних документів.

Також, згідно п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом; якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Порядок виконання державними
виконавцями відділу виконавчих
документів даної категорії - даним
Законом чітко не визначений.

Водночас, як зазначалося вище,
відповідно до ст. 3 вказаного Закону
стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Таким чином, державний виконавець
позбавлений можливості здійснити
списання коштів із рахунків боржника у
примусовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що заяву старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України слід задоволити,
оскільки наявні обставини, що
утруднюють виконання рішення
Галицького районного суду м.Львова від
03.11.2000 року.

Керуючись ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», ст. ст. 169, 210, 373 ЦПК
України, суд -

ухвалив:

заяву старшого державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби про зміну способу і порядку
виконання рішення суду задоволити.

Змінити спосіб і порядок виконання
рішення Галицького районного суду
м.Львова від 03.11.2000 року.

Стягнути з Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4 4988 грн. 13 коп. заборгованості по
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання за період з 01.01.1997
року по 01.12.1999 року шляхом звернення
стягувача з відповідною заявою до
Державної казначейської служби
України в установлений законом спосіб.

Заява про апеляційне оскарження ухвали
суду подається протягом 5-ти днів з дня
її проголошення. Апеляційна скарга на
ухвалу суду подається протягом 10-ти
днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий - суддя
Романюк В.Ф.