Справа № 106/1525/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Євпаторійський
міський суд АР Крим у складі:

оловуючого - судді Куликовської О.М.

За участю секретаря - Любіш О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: виконавчий
комітет Ромашкінської сільської ради
Сакського району АР Крим, про
встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1,
заінтересована особа: виконавчий
комітет Ромашкінської сільської ради
Сакського району АР Крим, про
встановлення факту прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є
сином ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 15.03.1968 року. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2
помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2 від 05.11.2013 року.
ОСОБА_2 на час смерті проживав за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою № 1565, виданої КП «ЄРЦ»
м.Євпаторія, 22.01.2014 року. На час смерті
батька, він ОСОБА_1, фактично проживав у
АДРЕСА_2 разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_3
та вели сумісне господарство,
доглядали будинок. Даний факт
підтверджується довідкою №30, виданою
виконавчим комітетом Ромашкінської
сільської ради Сакського району. Шлюб
між батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
розірваний, ще 20.05.1983 року . На час
смерті ОСОБА_2 був власником жилого
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі -
продажу від 24.08.1957 року, посвідченого
Ромашкінською сільською радою, про
свідчить довідка № 1257 від 28.11.2013 року,
який не є спільним сумісним майном
подружжя, оскільки від був придбаний до
укладення шлюбу з ОСОБА_3 Відповідно
довідки виконавчого комітету
Ромашкінської сільської ради
Сакського району АР Крим №30 від 16.01.2014
року, спадкоємець ОСОБА_1 проживав
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, у період
з 2001 року по 2003 року, тобто фактично
вступив в управління та володіння
майном.

Відповідно витягу зі Спадкового
реєстру від 27.01.2014 року спадщина після
смерті ОСОБА_2 відкривалась та ніким
до даного часу не прийнята .

Посилаючись на ст.549 ЦК УРСР просить
визнати факт прийняття спадщини після
смерті батька -ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Представник заявника та заявник у
судовому засіданні з'явилися,
наполягали на встановленні факту
прийняття спадщини. Пояснили, що син
спадкодавця ОСОБА_1 свідоцтво про право
на спадщину після смерті ОСОБА_2 у
вигляді жилого будинку АДРЕСА_2 у
встановлений строк не отримав , але
спадщину фактично прийняв, оскільки
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном. ОСОБА_1 ,
мешкаючи разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3,
у період з 2001 по 2003 рік фактично вступив
в управління та володіння будинком
АДРЕСА_2, де він постійно проживав та
вів господарство у вказаному будинку
разом зі своєю матір.ю.

Представник Ромашкінської сільської
ради у судове засідання не з'явився про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. До суду
надіслали заяву про розгляд справи без
їх участі, не заперечували проти
встановлення факту прийняття
спадщини..

Дослідивши матеріали справи, суд
знаходить заяву такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановою Пленум Верховного суду
України від 30.08.2008 №7 в п.1 роз'яснено, що
відносини спадкування регулюються
правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина
відкрилася не раніше 1 січня 2004 року, у
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Так судом встановлено, що відповідно
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05
листопада 2013 року, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Євпаторійського міського управління
юстиції в АР Крим, ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 71 років, про що
зроблено відповідний актовий запис
№1014 (а.с.6). Тобто, оскільки спадщина
була відкрита до 01.01.2004 року, тому на
дані правовідносини застосується
норми Цивільного кодексу Української
РСР.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 15.03.1968 року, ОСОБА_1,
народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Ромашкіно,
Євпаторійського району, Кримської обл.
У вказаному свідоцтві про народження в
графі батьки вказані: батько -ОСОБА_2,
мати - ОСОБА_3 ( а.с.5).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
від 12.11.2013 року серії НОМЕР_3, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 20.05.1983
року (а.с.9).

Відповідно довідки, виданої
Ромашкінською сільською радою №1297 від
28.11.2013 року, на підставі запису в
погоподарській книзі №7/1 арк.56-58 номер
об'єкту по господарського обліку
НОМЕР_4 значиться домогосподарство, за
адресою: АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_2
згідно договору купівлі-продажу
будинку, складеного та посвідченого в
Ромашкінській сільській раді 20.08.1957
року. Жилий будинок побудований в 1928
року (а.с.11).

Як вбачається з витягу зі спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину), виданого 27.01.2014 року,
спадкова справа після смерті ОСОБА_2
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 не заводилась,
ніхто із заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 до
нотаріуса не звертався (а.с.19-22).

Встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним
спадкоємцем першої черги після смерті
свого батька ОСОБА_2, який після смерті
батька проживав у АДРЕСА_2,разом з
матір'ю, допомагав їй ремонтувати
будинок, який є спадковим майном
після смерті ОСОБА_1

Також встановлено, що будинок АДРЕСА_2
було придбано ОСОБА_2, згідно договору
купівлі- продажу, посвідченого 20.08.1957
року Ромашкінською сільською радою ще
до укладення шлюбу з ОСОБА_3, тому не
є спільною сумісною власністю подружжя
(а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем
першої черги за законом є його син
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5. Син спадкодавця
спадщину після смерті батька у
встановлений законом строк не
прийняв, що підтвердив в судовому
засіданні, проте є єдиним спадкоємцем
після смерті свого батька, який з 2001
року - 2003 року постійно проживав у
будинку АДРЕСА_2, вів разом зі своєю
матерію проживаючі у спірному будинку
господарство, управляв та володів
спадковим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Пленум Верховного суду України у
пунктах 3, 4 постанови № 4 від 24 червня 1983
року «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування», яка
діяла на час відкриття спадщини,
роз'яснив, що заяви по спорах про
спадкове майно, в тому числі заяви про
продовження строку на прийняття
спадщини, розглядаються за правилами
позовного провадження. В порядку
окремого провадження розглядаються
скарги на нотаріальні дії або відмову у
їх вчиненні (стаття 285 Цивільного
процесуального кодексу України), заяви
про встановлення факту прийняття
спадщини, факту належності заповіту,
перебування на утриманні (стаття 273
Цивільного процесуального кодексу
України), якщо при цьому немає спору про
право на спадщину.

Пункт п'ятий частини другої статті 234
ЦПК України, визначає, що суд розглядає
в порядку окремого провадження справи
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ч.2 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги
сторін на підставі належних доказів.
Обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими способами
доказування.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку , що ОСОБА_1 як спадкоємець
першої черги фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном після смерті свого батька
ОСОБА_1, тому він вважається таким, що
прийняв спадщину після смерті
спадкодавця.

Спора про право судом не
встановлено . Встановлення даного
факту породжує для заявника
наслідки по оформленню права на
спадщину та отримання свідоцтва
про право на спадкове майно .

На підставі викладеного , керуючись
ст. ст. 526, 529, 548, 549, ЦК УРСР, ст..ст. 10, 11, 60,
197, 208, 209, 213- 215, 218, 234, 256-259 ЦПК України,
суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа:
виконавчий комітет Ромашкінської
сільської ради Сакського району АР
Крим, про встановлення факту прийняття
спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця
с.Ромашкіно, Сакського району,
Республіки Крим, після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Рішення може бути оскаржене
шляхом подачі в Апеляційний суд
Автономної Республіки Крим через
Євпаторійський міський суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.М. Куликовська