АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №671/2375/13-ц
Провадження №22-ц/792/582/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року

м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Чебан О.М.

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта -
ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 3 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів

встановила:

В листопаді 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом та після
уточнення позовних вимог просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
доходу до повноліття сина. В
обґрунтування позовних вимог вказала,
що з 12.05.2011 року вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
29.09.2011 року у них народився син ОСОБА_4.
Відповідач не надає матеріальну
допомогу на утримання сина, не приймає
участі у його вихованні. Також на
утриманні відповідача знаходиться ще
один син, якому він сплачує аліменти.

Заочним рішенням Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 3 грудня 2013 року позов задоволено та
стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Бубнівка Волочиського
району Хмельницької області на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) починаючи з 05 листопада 2013 року
і до повноліття дитини. Вирішено
питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Волочиського районного суду
Хмельницької області від 23.01.2014 року
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

________________________________________________________________________
________

Головуюча в першій інстанції - Ніколова
С.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 46,48

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
заочне рішення скасувати та ухвалити
нове про відмову в позові, посилаючись
на порушення норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що позивач не надала
суду належних та допустимих доказів
того, що він є батьком дитини. Також
судом не враховано, що він не був
повідомлений належним чином про час і
місце слухання справи.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримали, просять її
задовольнити.

Позивач ОСОБА_3, заперечуючи проти
апеляційної скарги, зазначила, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов суд виходив з того,
що відповідач не надає кошти на
утримання дитини і за своїм
матеріальним становищем спроможний
сплачувати аліменти у такому розмірі.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що з 12 травня 2011 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі.
29.09.2011 року у них народився син ОСОБА_4,
який проживає з позивачем ОСОБА_3

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України
встановлено, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Оцінивши в сукупності надані докази,
суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що відповідач
відповідно до ст.180 СК України
зобов'язаний утримувати свого
малолітнього сина до досягнення ним
повноліття. При цьому суд врахував стан
здоров'я та матеріальне становище
відповідача, наявність на утриманні
неповнолітньої дитини та сплату
відповідачем аліментів на її утримання
на користь ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
грунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не є батьком малолітньої
дитини- Армета, 29.09.2011р.н., не
заслуговують на увагу, оскільки
належних та допустимих доказів на
підтвердження даних обставин суду
надано не було, відомості про ОСОБА_1 як
батька дитини з актового запису про
народження дитини ОСОБА_4 не виключено.

Порядок повідомлення сторін про час і
місце розгляду справи встановлений
ст.ст.74-76 ЦПК України, про належне
повідомлення особи про час і місце
розгляду справи може свідчити
розписка.

Як вбачається з матеріалів справи, яка
розглянута без участі відповідача
ОСОБА_1, останній був повідомлений у
встановленому порядку про час і місце
судового засідання. Про належне
повідомлення ОСОБА_1 про час і місце
розгляду справи, яка призначена на
03.12.2013р., свідчить розписка про
одержання відповідачем судової
повістки, яка була вручена відповідачу
26.11.2013 року помічником судді.

Разом із тим, згідно із ч.3 ст.309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права є підставою для скасування чи
зміни рішення суду, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Під час перегляду рішення суду в
апеляційному порядку відповідачем не
надано доказів, які спростовують
висновки суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду
Хмельницької області від 3 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду
Т.В.Спірідонова