Справа № 344/3352/14-ц
Провадження № 4-с/344/41/14
У Х В А Л А

14 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області Бабій
О.М., ознайомившись з матеріалами
скарги ОСОБА_1, заінтересована особа
Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області на дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юка
Я.В., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області зі скаргою
на дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юка
Я.В. в порядку визначеному розділом VІІ
Цивільного процесуального кодексу
України та Законом України «Про
виконавче провадження».

Як вбачається зі змісту скарги та
доданих до неї документів, ОСОБА_1
оскаржуються дії старшого державного
виконавця в процесі виконання
виконавчого листа Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області виданого на виконання рішення
суду в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про зобов'язання вчинити дії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті
15 Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

У відповідності до статті 383 Цивільного
процесуального кодексу України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Частиною 2 статі 384 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що скарга подається до суду,
який видав виконавчий документ.

Судовий контроль за виконанням судових
рішень, ухвалених відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України, здійснюється відповідно до
розділу VІІ Цивільного процесуального
кодексу України.

Відтак, з огляду на те, що Цивільним
процесуальним кодексом України
передбачено імперативний порядок
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів Державної
виконавчої служби при виконанні
виконавчих документів, виданих в
порядку цивільного судочинства (при
примусовому виконанні судових рішень в
цивільних справах), даний позов не
належить розглядати в порядку
цивільного судочинства, а належить
розглядати в порядку Кодексу
адміністративного судочинства,
оскільки виконавчі проводяться на
виконання рішення суду в
адміністративній справі, а не
цивільній.

Аналогічну правову позицію викладено в
пункті 2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», відповідно до якого скарги на
рішення, дії (бездіяльність) державного
виконавця або начальника відділу
державної виконавчої служби, державних
виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

За загальним правилом, контроль за
виконанням судових рішень
здійснюється судом, який видав
виконавчий документ, а до юрисдикції
адміністративних судів віднесено
оскарження рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби щодо виконання рішень в
адміністративних справах (Лист Вищого
адміністративного суду України №
810/13/13-09 від 22 травня 2009 року).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних
стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції
(частина 3 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до частини 1 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Враховуючи приписи чинного
законодавства, Суд звертає увагу на те,
що контроль за виконанням судового
рішення повинен здійснюватись судом,
який видав виконавчий документ -
Івано-Франківським міським судом
Івано-Франківської області як місцевим
адміністративним судом, а дана позовна
заява має розглядатись за нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
Суд приходить до висновку, що дану
заяву не належить розглядати в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
122 ЦПК України, суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства.

Суд також звертає увагу скаржника на
те, що йому слід звернутись до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з
адміністративним позовом в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 2, 3, 17 КАС України та пунктом 1
частини 2 статті 122 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за
скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа
Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області на дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юка
Я.В.

Відмова у відкритті провадження у
справі перешкоджає повторному
зверненню до суду з таким самим
позовом.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.М. Бабій