Справа № 657/971/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.11.2014 Каланчацький
районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Ковальчук
О. В.

при секретарі -
Шаховій О.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
Коваленко А.О.

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в
приміщенні суду в смт. Каланчак справу
за позовом ОСОБА_5 до Каланчацької
селищної ради, ОСОБА_3, Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Каланчацького районного управління
юстиції Херсонської області Коваленко
Анатолія Олександровича про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з
позовом в якому просить визнати за нею
право власності на земельну ділянку
площею 0,0236 га., що розташована під
магазином по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:001:0172, реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 32,
скасувати свідоцтво від 25.11.2013 р,
індексний номер 13396723 про право
власності на нерухоме майно - земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі, для
розміщення магазину - кафе площею 0,0236
га., кадастровий номер :01:001:0172,
видане на ім.»я ОСОБА_3 та зобов'язати
державного реєстратора Коваленко А.О.
скасувати державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку площею
0,0236 га. по АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
слідуючим. Згідно з укладеною угодою
купівлі - продажу від 02.10.2001 року ОСОБА_3
придбав у Каланчацької селищної ради
земельну ділянку по АДРЕСА_1, загальною
площею 388 кв.м. під розміщення магазину
- кафе. В подальшому ОСОБА_3 роздробив і
реалізував частинами як цілісний
майновий комплекс, так і земельну
ділянку під ним. В результаті вчинених
правочинів, частину вказаного, а саме
магазину, якому в подальшому було
присвоєно адресу: АДРЕСА_1, вона
придбала за рішенням Каланчацького
районного суду від 20.12.2011 р. і
зареєструвала в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно. Вважає, що
відповідно до земельного
законодавства до неї перейшло право
власності на земельну ділянку, що
розташована під її магазином, але за
сприяння Каланчацької селищної ради
ОСОБА_3 25.11.2013 року отримав свідоцтво на
право власності на земельну ділянку
під належним їй магазином і
зареєстрував таке право в єдиному
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. Реєстрацію здійснив
державний реєстратор Коваленко А.О.
Вважає вказані дії відповідачів
незаконними із - за порушення ними
вищевказаних приписів чинного
законодавства.

Ухвалою Каланчацького районного суду
від 07.08.2014 року Каланчацьку селищну
раду виключено із складу відповідачів
по справі.

Позивач та представник позивача ОСОБА_1
в судовому засіданні позов підтримали
та просили задовольнити.

Представника відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти позову
заперечила та пояснила, що спірна
земельна ділянка належить ОСОБА_7 на
законних підставах, дії щодо визнання
право власності на неї виконувалися
відповідно до чинного законодавства.

Відповідач Коваленко А.О. в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що реєстрував він право власності на
земельну ділянку в єдиному державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
згідно до чинного законодавства, і
ніяких порушень при цьому здійснено
ним не було.

Вислухавши сторони, перевіривши
матеріали справи суд прийшов до
наступного.

Згідно з укладеною угодою купівлі -
продажу від 02.10.2001 року ОСОБА_3 придбав у
Каланчацької селищної ради земельну
ділянку по АДРЕСА_1, загальною площею 388
кв.м. під розміщення магазину - кафе. В
подальшому ОСОБА_3 роздробив і
реалізував частинами як цілісний
майновий комплекс, так і земельну
ділянку під ним.

15.11.2005 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_8
приміщення « 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8» із
будівлі магазину літ. «А» по АДРЕСА_1.

В подальшому позивач ОСОБА_5 стала
власником зазначеного приміщення на
підставі рішення Каланчацького
районного суду від 20.12.2011 р. № 2-595/11.

Згідно з п.п. «г» п. 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» - при переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно - правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з
положенням чинної до цієї дати ст.. 30 ЗК
до набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось у договорі
відчуження, після ж 31 грудня 2001 р., право
власності на земельну ділянку або її
частину може переходить відповідно до
ст.. 120 ЗК на підставі цивільно правових
угод, а право користування - на підставі
договору оренди, укладеного відповідно
відчужувачем або набувачем.

Відповідно до ст. 3 ЗК України
(регулювання земельних відносин) та ст..
ст.. 4 і 9 ЦК України (акти цивільного
законодавства і застосування ЦК
України до врегулювання інших
відносин, з урахуванням наявності
колізії між ст.. 377 ЦК України та ст.. 20 ЗК
України, до внесення змін згідно з
законом від 27.04.2007 року) тому до
правовідносин, які склалися між ОСОБА_3
та ОСОБА_8 було застосовано ст.. 120 ЗК
України (до внесення змін згідно з
законом від 27.04.2007 року), в якій
закріплено самостійний правовий режим
земельної власності на розташовані на
земельній ділянці об'єкти нерухомості.
Відтак перехід права власності на
нерухомість до набувача вказаного
майна згідно зі ст.. 120 ЗК України (до
внесення змін згідно з законом від
27.04.2007 р.) не тягне за собою
автоматичного переходу права
власності на земельну ділянку, на якій
розташований об'єкт нерухомості, у
вказаному випадку перехід права
власності на землю вимагає окремого
договірно - правового регулювання
шляхом укладення відповідних цивільно
- правових угод між власником земельної
ділянки і набувачем нерухомого майна.
Отже відчуження об'єктів нерухомо
майна в період з 1 січня 2002 року по 20
червня 2007 року (під час дії ст.. 120 ЗК
України в редакції від 25.10.2001 р.) не
тягло автоматичного переходу права
власності на земельну ділянку під
будівлями і спорудами. У таких випадках
право власності на земельну ділянку
або її частини могло переходити
відповідно до ст.. 120 ЗК 2001 р. на
підставі цивільно - правових угод, а
право користування на підставі
договору оренди.

У відносинах, що склалися між ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 мова йде лише щодо приміщення
магазину - кафе. До ОСОБА_8 не перейшло
право власності на земельну ділянку,
тому не може бути визнано за ОСОБА_5
право власності на земельну ділянку.

Виходячи з наведеного суд вважає, що в
позові необхідно відмовити, оскільки
цивільно - правових угод між власником
земельної ділянки і набувачем
нерухомого майна не існує.

Керуючись ст. ст. 377 ЦК України, ст.. 120 ЗК
України, ст.ст. 10,11,60,212,213 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Каланчацького районного
управління юстиції Херсонської
області Коваленко Анатолія
Олександровича про визнання права
власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги .

Повний текст рішення виготовлено
02.12.2014 р.

Суддя:
Ковальчук О. В.