АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/611/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3479/14
Головуючий у 1-й інстанції Сайко О.О.
Доповідач Абрамов П. С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченко Ю.М. Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційними скаргами Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПРОВІДНА», ОСОБА_2, Приватної
аудиторської фірми «ЦУРІЙ-АУДИТ» в
особі директора Цурій В.К.

На рішення Пирятинського районного
суду Полтавської області від 29 вересня
2014 року

в справі за позовом ОСОБА_4 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПРОВІДНА»,
Приватної аудиторської фірми
«ЦУРІЙ-АУДИТ» про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Позивач посилається на те, що 16
червня 2013 року близько 12-30 год. на 151 км
автошляху Київ-Харків з вини водія
ОСОБА_2, який перебував у трудових
відносинах з Приватною аудиторською
фірмою «ЦУРІЙ-АУДИТ», сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої позивачу був
заподіяний матеріальний збиток
внаслідок пошкодження його автомобіля,
який становить 23 805,05 грн. Прохав
стягти із страхової компанії
невідшкодовані збитки у сумі 3581,22
грн., понесені витрати, пов'язані з
доставкою пошкодженого автомобіля до
сервісного центру у розмірі 1850 грн.
Збитки, пов'язані з відновлювальним
ремонтом належного йому автомобіля у
сумі 3747,03 грн. прохав стягти з ПАФ
«ЦУРІЙ-АУДИТ», а також стягти шкоду,
пов'язану з втратою товарної
вартості належного йому автомобіля в
сумі 4217,67 грн., вартість проведеної
незалежної оцінки вартості
відновлювального ремонту автомобіля у
сумі 600 грн., 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати.

В ході судового розгляду, позивач
уточнив свої позовні вимоги , та
визначив правовий статус сторін -
первісного відповідача ОСОБА_2
замінено належними відповідачами -
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»,
Приватна аудиторська фірма
«ЦУРІЙ-АУДИТ», а статус відповідача
ОСОБА_2 визначено як третю особу.

Рішенням Пирятинського районного
суду Полтавської області від 29
вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволені частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», на користь ОСОБА_4 за
страховим випадком, який настав 16
червня 2013 року, матеріальну шкоду у
розмірі невідшкодованих збитків,
пов'язаних з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу SKODA OCTAVIA А5, д.н.з
НОМЕР_2 з урахуванням зносу у сумі 3 581
грн. 22 коп., понесені витрати,
пов'язані з доставкою пошкодженого
автомобіля до сервісного центру в
розмірі 1850 грн., витрати по сплаті
судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., а
всього стягти із Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» 5 674 грн. 82 коп.

Стягнуто з Приватної аудиторської
фірми «ЦУРІЙ-АУДИТ», на користь
ОСОБА_4, шкоду у розмірі втрати
товарної вартості автомобіля SKODA OCTAVIA
А5, д.н.з НОМЕР_2 у розмірі 4217 грн. 67
коп., вартість проведеної незалежної
оцінки вартості відновлювального
ремонту автомобіля у розмірі 600
грн., у відшкодування моральної шкоди
1 000 грн. та 102 грн. 31 коп. у
повернення витрат по сплаті судового
збору, а всього стягнуто 5919 грн. 92
коп.

У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК
«ПРОВІДНА» прохали рішення суду
скасувати в частині стягнення з ПрАТ
«СК «ПРОВІДНА» 1 850 грн. витрат,
пов»язаних з доставкою автомобіля до
сервісного центру вказуючи на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, зокрема
неправильне застосування судом норм
ст. 29 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав
рішення місцевого суду змінити,
стягнути з ОСОБА_4 на його користь
судові витрати у вигляді оплати
правової допомоги в розмірі 2000 грн.

В апеляційній скарзі Приватна
аудиторська фірма «ЦУРІЙ-АУДИТ»
прохали рішення місцевого суду в
частині стягнення з Приватної
аудиторської фірми «ЦУРІЙ-АУДИТ» на
користь ОСОБА_4 шкоду у розмірі 4217 грн. 67
коп., вартість проведеної належної
оцінки вартості відновлювального
ремонту автомобіля у розмірі 600 грн., у
відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
та 102 грн. 31 коп. у повернення судового
збору скасувати, постановити в цій
частині нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в цій
частині ОСОБА_4, посилаючись на
порушення місцевим судом норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст.ст. 10, 58, 59, 118-120 ЦПК України,
ст. 22, 23 ЦК України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг ,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги
ОСОБА_2 та часткового задоволення
апеляційних скарг ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»
та Приватної аудиторської фірми
«ЦУРІЙ-АУДИТ».

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4, місцевий суд вірно встановив
фактичні обставини справи, що 16 червня
2013 року близько 12-30 год. на 151 км
автошляху Київ-Харків з вини водія
ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна
пригода, під час якої останній, керуючи
автомобілем MITSUBISHI GALANT, державний номер
НОМЕР_1, під час зміни напрямку руху
не переконався, що це буде безпечним і
не створить перешкод іншим учасникам
руху, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA А5, д.н.з
НОМЕР_2, під керуванням позивача. В
результаті зіткнення, належний на
праві власності (а.с.9), автомобіль
позивача отримав суттєві механічні
пошкодження. (а.с.10).

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 26 липня 2013
року ОСОБА_2 визнано винуватим у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого
статтею 124 КУпАП (а.с.11).

Власником автомобіля MITSUBISHI GALANT,
державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3, який
передав його в строкове платне
користування ПАФ «ЦУРІЙ-АУДИТ»
(а.с.152). На момент дорожньо-транспортної
пригоди водій ОСОБА_2 перебував у
трудових відносинах з даною фірмою
та виконував свої безпосередні
обов'язки водія (а.с.154-156).

Згідно полісу № АВ/8729798 обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів від 09.10.2012
року цивільно-правова
відповідальність відповідача ПАФ
«ЦУРІЙ-АУДИТ» була застрахована у ПрАТ
«СК «Провідна» (а.с.27).

Враховуючи норми ст.ст. 1166,1188,1172 ЦК
України, місцевий суд прийшов до вірних
висновків, що оскільки шкода позивачу
завдана з вини водія ОСОБА_2 під час
виконання ним своїх трудових
обов»язків, обов»язок відшкодовувати
завдану ним шкоду покладається на його
працедавця - відповідача Приватної
аудиторської фірми «ЦУРІЙ-АУДИТ» та
на страхову компанію «СК «ПРОВІДНА».

Відповідно до акту здачі прийому
виконаних робіт № ТО13-24823 від 06.08.2013
року загальна вартість
відновлювального ремонту належного
позивачу автомобіля склала 20 517,99 грн.
(а. с. 12).

ПрАТ «СК «Провідна» було винесено
рішення про виплату позивачу
страхового відшкодування 30.07.2013 року в
розмірі 10 305,91 грн. та 29.09.2013 року в сумі
2883,83 грн. (а. с. 20,21).

З урахуванням вищезазначеного та вимог
ч. 1 ст. 1192 ЦК України, місцевий суд
прийшов до висновків, що підлягає
стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_4 розмір шкоди в сумі 3581,22
грн., що не була відшкодована позивачу
страховою компанією.

В цій частині рішення суду не
оскаржується.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого
у порядку, встановленому
законодавством, включаючи
витрати на усунення пошкоджень,
зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної
пригоди до місця проживання
того власника чи законного
користувача транспортного засобу,
який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, та
не заперечується сторонами, після
ДТП потерпілий у справі (позивач) на
пошкодженому транспортному засобі
без допомоги евакуатора , прибув до
свого місця проживання.

Лише більше чим через місяць за
допомогою евакуатора транспортний
засіб був доставлений з місця
проживання до місця проведення
ремонту.

Враховуючи зазначену обставину та
вимоги ст. 29 Закону колегія суддів
вважає , що витрати пов'язані з
доставкою транспортного засобу з
місця проживання позивача до місця
проведення ремонту не повинні
включатися до страхових виплат та
відшкодування страховою компанією не
підлягають.

Враховуючи принцип диспозитивності
судового процесу( ст. 11 ЦПК), зміст
позовних вимог ,( що позовні вимоги
про стягнення цих коштів пред'явлено
до відповідача ПрАТ «СК «Провідна») в
цій частині судове рішення підлягає
скасуванню з постановленням у справі
нового рішення про відмову в
задоволенні цих вимог.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в
частині стягнення з відповідача ПАФ
«ЦУРІЙ-АУДИТ» на користь позивача суми
4 217,67 грн., що є втратою товарної
вартості автомобіля, встановленого
звітом № 0205 про незалежну оцінку майна
від 28.05.2014 (а.с. 78-87), вірно послався на
правову позиція, висловлену в
постанові Верховного Суду України від
04.06.2014 року № 6-49цс14, якою чітко
встановлено, що шкоду, пов»язану з
втратою товарного вигляду
транспортного засобу, страховик не
відшкодовує. Майнова шкода у вигляді
втрати товарної вартості
транспортного засобу повинна бути
відшкодована особою, яка завдала шкоду,
в загальному порядку.

Встановивши в ході судового розгляду
справи, що внаслідок ДТП, у
відповідності з Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
затверджених наказом Міністерства
юстиції України та фонду державного
майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 ,
нарахування втрати товарної вартості
передбачено коли провадиться ремонт
окремих деталей, вузлів і агрегатів, а
також у разі заміни деталей, що впливає
на зовнішній вигляд й експлуатаційні
якості транспортного засобу. Втрата
товарної вартості не нараховується у
разі заміни деталей, вузлів і
агрегатів, що не потребують фарбування,
за умови, що це не впливає на зовнішній
вигляд й експлуатаційні якості
автомобіля (заміна двигуна на новий,
заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо).
Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і
агрегатів буде потрібне фарбування, то
за умови, що це впливає на зовнішній
вигляд транспортного засобу, втрата
товарної вартості нараховується.

З матеріалів справи вбачається, що
після проведення відновлення
автомобіля в ході судового розгляду
справи позивачем було надано Звіт
про незалежну оцінку пошкодженого
автомобіля, визначення розміру
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу.( а. с. 76-103) у відповідності до
якого після проведеного ремонту
величина втрати товарної вартості
пошкодженого автомобіля складає 4 217,67
грн..

Врахувавши ту обставину, що в ході
судового розгляду справи в місцевому
суді та апеляційному відповідачем
ПАФ «ЦУРІЙ-АУДИТ» висновки вказаної
дослідження не спростовано, місцевий
суд вірно стягнув вказану суму на
користь позивача у справі.

Доводи апеляційної скарги, що даний
звіт складений з порушенням вимог
закону є необґрунтованими.

Ні в ході розгляду справи в місцевому
суді, ні в ході розгляду справи в
апеляційному провадженні апелянтом
клопотань про призначення у справі
судової експертизи не заявлялося та
жодних доказів на спростування
правильності висновків щодо
розміру величини втрати товарної
вартості пошкодженого автомобіля не
надано. Не спростовано апелянтом і
факту правомірності визначення
втрати величини втрати товарної
вартості пошкодженого автомобіля.

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги ПАФ «ЦУРІЙ-АУДИТ» і
в частині стягнення моральної шкоди.

Місцевий суд, врахувавши положення ст.
23 ЦК України, з урахуванням обставин
справи та засад розумності,
виваженості, справедливості, дійшов до
вірного висновку про заподіяння
позивачу моральної шкоди, завдану
внаслідок пошкодження його майна, а
саме автомобіля, та оцінивши її в 1000
грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду в цій частини не спростували.

Разом з тим , при вирішенні справи в
порушення вимог ст.86, 87, 88, 89 ЦПК
України місцевий суд невірно
визначив витрати, які пов'язані із
проведенням експертного дослідження
оцінки матеріальної шкоди, як
заподіяні позивачу збитки.

По своїй суті це є витрати сторони у
справі , які відносяться до складу
судових витрат та повинні бути
відшкодовані відповідачами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
за проведення звіту оцінки майна
позивачем було сплачено 600 грн.

З рішення суду також вбачається , що
цей звіт судом було використано як
докази при стягненні грошових коштів
як з відповідача ПАФ «ЦУРІЙ-АУДИТ»
так і з відповідача ПрАТ «СК
«Провідна». З врахуванням вимог ЦПК
України щодо пропорційності
розподілу цих витрат , роз'яснень
викладених в п.35, 36 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 року №10 «» Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»
та рішення місцевого суду яким в
частині стягнення грошових коштів
позовні вимоги позивача були
задоволені, колегія суддів приходить
до висновку, що дані витрати повинні
відшкодувати позивачу сторони в
рівних долях тобто по 300 гривен.

В зазначеній частині рішення
місцевого суду підлягає зміні.

Відповідно до ч.3 ст. 89 ЦПК України, у
випадках закриття провадження у
справі, а також у разі залишення заяви
без розгляду відповідач має право
заявити вимоги про компенсацію
здійснених ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи, внаслідок
необґрунтованих дій позивача.

Місцевим судом вірно зазначено, що
позивач звернувся з позовом до
ОСОБА_2, покладаючи на нього як
винуватця ДТП обов'язок відшкодувати
шкоду, оскільки не був обізнаний
про те, що останній перебував з у
трудових відносинах з ПАФ
«ЦУРІЙ-АУДИТ». Про вказані обставини
ОСОБА_2 повідомив позивача у ході
судового розгляду. Дізнавшись про цю
обставину в ході судового
розгляду справи ухвалою суду від 27
серпня 2014 року ( а. с. 169) було замінено
первісного відповідача ОСОБА_2 на
належного відповідача, та позивач
уточнив свої позовні вимоги ( а. с. 198) ,
самостійно виправивши правовий
статус сторін у справі.

Від позовних вимог до ОСОБА_2 позивач
не відмовлявся, а заміни належного
відповідача не є відмовою від позову
яка б у відповідності до вимог ч.1 ст.
89 ЦПК була б підставою для стягнення
судових витрат.

Після зміни свого правового статусу
ОСОБА_2 приймав участь в судовому
розгляді справи як третя особа без
самостійних вимог та користувався
послугами адвоката, що було його
правом.

Доводи апеляційної скарги щодо
процесуальних порушень, які допущені
місцевим судом не вплинули на
висновки місцевого суду в тій
частині , що в діях позивача при
зверненні з позовом до ОСОБА_2 не
вбачається зловживання процесуальними
правам та відсутність підстав для
стягнення на користь третьої особи
ОСОБА_2 судових витрат.

За таких обставин висновок місцевого
суду про відмову у задоволенні вимог
первісного відповідача ОСОБА_2 про
стягнення з позивача на свою користь
понесених витрат за надання правової
допомоги у сумі 2000 грн., є вірним.

Керуючись ст.. 303, 307, п.3.4.ст..309, 316, 317, 319
ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПРОВІДНА», Приватної
аудиторської фірми «ЦУРІЙ-АУДИТ» в
особі директора Цурій В.К.
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду
Полтавської області від 29 вересня 2014
року змінити.

Скасувати рішення суду в частині
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», на користь ОСОБА_4
понесені витрати, пов'язані з доставкою
пошкодженого автомобіля до сервісного
центру в розмірі 1850 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в
цій частині відмовити.

Змінити рішення суду в частині
стягнення з Приватної аудиторської
фірми «ЦУРІЙ-АУДИТ» 600 грн. за
проведення оцінки майна, зменшивши цю
суму до 300 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_4 300 грн.
за проведення оцінки майна як судові
витрати у справі.

В іншій частині рішення Пирятинського
районного суду Полтавської області від
29 вересня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржено
в касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: