Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Свалявського районного суду від 20
травня 2013 р. за позовом ОСОБА_3 до
Свалявської міської ради та відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Свалявського районного управління
юстиції про визнання права власності
на житловий будинок у порядку
спадкування, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до
Свалявської міської ради та відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Свалявського районного управління
юстиції у травні 2013 р.

Просив визнати за ним право власності
на житловий будинок із надвірними
спорудами АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
його двоюрідного брата - ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2

На обґрунтування зазначав, що є єдиним
спадкоємцем, однак оформити право
власності на вказаний будинок не може
через відсутність правовстановлюючих
документів.

Рішенням Свалявського районного суду
від 20.05.13 р. позов задоволено (а.с.40-42).

Апелянт (особа, яка не брала участі в
справі) просить скасувати це рішення та
ухвалити нове про відмову в позові.
Доводить про порушення судом норм
процесуального та матеріального права.
Указує, що є спадкоємицею третьої черги
за померлим (як рідна тітка), а позивач
ОСОБА_3 - спадкоємцем лише п'ятої черги.

Письмових заперечень або пояснень
сторони не подали, в судове засідання
повторно не з'явилися, хоча про час і
місце такого були належно повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення - скасуванню із
ухваленням нового по суті позовних
вимог, з таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того,
що після смерті ОСОБА_4 позивач став
єдиним спадкоємцем, успадкував права
померлого за законом, які той мав на
момент смерті та в майбутньому, а також
набув право на оформлення права
власності на житловий будинок.

Колегія суддів не погоджується із цим
висновком через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у таких спорах у порядку
правонаступництва може виступати
спадкоємець, який прийняв спадщину
відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно, зокрема, житловий
будинок, земельну ділянку.

У спорах про визнання права власності
на спадкове майно в якості належного
відповідача не може розглядатись
нотаріус або орган державної
реєстрації прав. Якщо зазначені особи
та органи відмовляють у вчиненні
покладених на них нотаріальних дій чи
здійсненні державної реєстрації, така
відмова може бути оскаржена в судовому
порядку, за умови відсутності спору про
право на спадщину.

При розгляді справ про спадкування суд
має установити, зокрема, коло
спадкоємців, які прийняли спадщину.
Обставини, які входять до предмета
доказування у зазначеній категорії
справ, можна встановити лише при
дослідженні документів, наявних у
спадковій справі.

Належить також звертати увагу на
наявність у матеріалах справи
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема, відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а 12.02.2013 р.
зареєстрована спадкова справа (а.с.8, 21).
Станом на день смерті ОСОБА_4 у будинку
АДРЕСА_1 не був зареєстрований ніхто
(а.с.22). Позивач зареєстрований і
проживає АДРЕСА_2 (а.с.11). Даних про
прийняття ним спадщини відповідно до
статей 1268 - 1270 ЦК на момент ухвалення
рішення у справі не було.

Суд першої інстанції на з'ясував цього
питання, не встановив кола спадкоємців,
які прийняли спадщину, не
проаналізував суб'єктний склад
відповідачів, не перевірив, чи
звертався позивач до нотаріуса за
видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно (за умови
прийняття ним спадщини) та чи відмовляв
нотаріус у вчиненні цієї нотаріальної
дії, адже спадкоємець, який прийняв
спадщину, в складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме майно
(ч.1 ст. 1297 ЦК України), а такий спосіб
захисту як визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку
можливий лише за наявності перешкод
для оформлення спадкових прав у
нотаріальному порядку.

Між тим, згідно з доданим до
апеляційної скарги повідомленням
Свалявської державної нотаріальної
контори від 04.08.2013 р. після смерті
ОСОБА_4 у державну нотаріальну контору
подали заяви про прийняття спадщини
спадкоємці третьої черги (ОСОБА_2) та
п'ятої черги (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_3) - а.с.46, 53.

Оскільки спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово (ст. 1258 ЦК України), то
визнавши за позивачем як єдиним
спадкоємцем право власності на
спадкове майно (житловий будинок із
надвірними спорудами АДРЕСА_1), суд
першої інстанції незаконно позбавив
права інших спадкоємців на отримання
спадщини.

У разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо
позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовляти у задоволенні
позову.

Свалявська міська рада та відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Свалявського районного управління
юстиції не є учасниками спірних
правовідносин, про їх заміну позивач не
клопотав, а суд не залучив до участі в
справі інших спадкоємців хоча б як
співвідповідачів.

Окрім того, згідно з постановою про
відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної
дії (у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1) зареєстрованим
власником указаного будинку є ОСОБА_8
(а.с.52).

У контексті наведеного колегія суддів
вважає необхідним скасувати оскаржене
рішення як незаконне та необґрунтоване
й ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. ст. 1258 ЦК України, ст.ст.
3, 10, 33, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, п.4, ч.2,
ч.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

2. Рішення Свалявського районного
суду від 20 травня 2013 р. скасувати.

3. У позові ОСОБА_3 до Свалявської
міської ради та відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Свалявського районного управління
юстиції про визнання права власності
на житловий будинок у порядку
спадкування відмовити.

4. Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: