Справа № 147/1454/14-ц
Провадження № 6/147/90/14
У Х В А Л А

28.11.2014
року
Тростянецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина
І.А.,

за участі секретаря судових засідань
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Тростянець подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби по
Тростянецькому районі Тростянецького
міськрайонного управління юстиції у
Вінницькій області ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний
виконавець ВДВС по Тростянецькому
районі Тростянецького МРУЮ Вінницької
області ОСОБА_2 звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що на
виконанні у ВДВС по Тростянецькому
району Тростянецького МРУЮ Вінницької
області перебуває зведене виконавче
провадження №43167779 від 29.04.2014 року по
примусовому виконанню виконавчих
документів про стягнення з ОСОБА_3
боргу згідно постанови №194379, виданої
01.04.2013 року ВДАІ, постанови №41776738,
виданої 06.02.2014 року ВДВС, вимоги №ф-41,
виданої 20.03.2014 року Бершадською ОДПІ
Тростянецького району Вінницької
області, виконавчих листів №147/591/14-ц,
виданих 24.07.2014 року Тростянецьким
районним судом Вінницької області.
Дані вимоги боржником не виконуються.
З метою своєчасного та повного
розрахунку боржником старший
державний виконавець просить суд
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3 до виконання ним
своїх зобов'язань.

Представник ВДВС по Тростянецькому
району Тростянецького МРУЮ в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що подання до задоволення не
підлягає.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень
вирішується за місцезнаходженням
органу державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженого з начальником відділу
державної виконавчої служби, негайно
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судом встановлено, що у матеріалах
подання відсутні докази того, що
державний виконавець здійснив всі
можливі передбачені законодавством
дії на стягнення коштів, а також докази
того, що ОСОБА_3, незважаючи на прийняті
державним виконавцем заходи, уникає
виконання зобов`язань по виконавчому
листу. Крім того відсутні докази
наміру ОСОБА_3 виїзду за межі України.

Суд звертає увагу, що норма ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду і в’їзду в
Україну громадян України” чітко
пов’язана з наявністю закордонного
паспорту, при цьому державний
виконавець Гуренко Я.В., не надав суду
жодних доказів того, що боржник ОСОБА_3,
має закордонний паспорт або звернувся
до відповідних органів про одержання
закордонного паспорту, що об’єктивно
свідчило б про намір боржника залишити
межі України.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 13 Загальної
декларації прав людини кожна людина
має право вільно пересуватись й
обирати собі місце проживання в межах
любої держави. Кожна людина має право
залишати будь-яку країну, включаючи
свою власну, і повертатися у свою
країну.

Закон України від 21.01.1994 року “Про
порядок виїзду і в’їзду в Україну”
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в’їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв’язання спорів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього ж Закону
громадянин України може бути обмежений
у праві виїзду за кордон, якщо відносно
нього діють неврегульовані аліменти,
договірні чи інші невиконані
зобов’язання до виконання
зобов’язань або розв’язання спору у
передбачених законом випадках.

Статтею 11 Закону України “Про
виконавче провадження” визначені
обов’язки і права державних
виконавців. Державний виконавець
зобов’язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішень, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішень, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі виконання виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням суду,
звернутись за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України – до
виконання зобов’язань за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що
дійсно на виконанні у ВДВС перебуває
зведене виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчих
документів про стягнення з ОСОБА_3
боргу на загальну суму 48291,71грн.

По даним виконавчим документам
відкрито виконавче провадження. Проте
відомості про вручення боржнику
постанови про відкриття виконавчого
провадження та про його умисне
ухилення від виконання судового
рішення відсутні.

Крім того, згідно п. 11.1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, що набрала чинності з 17 квітня
2012 р. та затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, яка містить окремий
розд. XI "Обмеження у праві виїзду за
межі України та заборона в'їзду в
Україну", в якому передбачено, що про
направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду державний виконавець
повідомляє боржника. Всупереч
зазначеному матеріали виконавчого
провадження не містять відомостей про
повідомлення боржника про направлення
даного подання до суду, що порушує його
процесуальні права.

Таким чином, звертаючись до суду з
даним поданням ВДВС по Тростянецькому
районі Тростянецького МРУЮ не надав
доказів вчинення всіх дій,
передбачених Законом України “Про
виконавче провадження” спрямованих на
погашення боргу та доказів того, що
боржник вчиняє чи планує вчинити дії,
які унеможливлюють та ускладнюють
виконання покладеного на нього
зобов’язання відповідно до вказаної
вимоги.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про відсутність достатніх та
обґрунтованих підстав для тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду і в’їзду в
Україну”, ч.1 ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження”, ст. 377-1 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби по
Тростянецькому районі Тростянецького
міськрайонного управління юстиції у
Вінницькій області ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3– відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
на протязі п’яти днів.

Суддя: