Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3, про стягнення
боргу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму
боргу у розмірі 230 567 грн 66 коп та
вирішити питання про розподіл судових
витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 4
вересня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір про виконання
останнім обслуговування 2-х ставків та
акваріуму для риб. Зазначав, що 17
вересня 2008 року сплатив ОСОБА_2
передплату в сумі 20 тис. Євро за
поставку товару - 50 шт. риби «КОІ»
виробництва Японії. Вказаний товар не
був переданий йому, чим ОСОБА_2 порушив
умови вищезазначеного договору.

Заочним рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 травня

2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 230 567 грн 66 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що ОСОБА_2 не
надав належних доказів, які б
підтвердили виконання ним умов
договору щодо поставки риб, а тому
вимоги позивача є законними та
обґрунтованими.

Апеляційний суд погодився з висновками
суду першої інстанції.

Проте погодитись з такими висновками
судів не можна.

Як убачається з матеріалів справи, 3
вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_3 було укладено договір на
поставку риби КОІ у кількості 50 штук за
ціною 500 Євро за штуку. Пунктом 3.6.
договору визначено, що уповноваженим
представником ФОП ОСОБА_3 є ОСОБА_2

4 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір, за умовами якого
останній зобов'язався проводити
щотижневий догляд за ставком,
акваріумом і за рибами та визначено
щомісячну оплату: за обслуговування
водойм - 3 500 грн, а за обслуговування
акваріума - 2 500 грн.

При цьому у п. 2.1.3 та п. 2.1.6 вказаного
договору зазначено, що закупка нової
риби та заміна загинувших риб у
вартість обслуговування не входить.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 вересня 2008 року
було укладено додаток № 1 до договору
від 3 вересня 2008 року, за умовами якого
останній отримав аванс у розмірі 20 тис.
Євро для закупки та поставки риби КОІ
виробництва Японії у кількості 50 шт.

17 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
було укладено договір поруки, за яким
останній зобов'язався частково
відповідати за повернення 20 тис. Євро у
разі невиконання ОСОБА_2 умов договору
щодо поставки товару, за договором від 3
вересня 2008 року.

10 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір, за умовами якого
останній зобов'язався обслуговувати
водойми позивача та при завершенні
реконструкції водойми, на вимогу
замовника, повністю зарибити водойму
обумовленими видами риб, а саме - КОІ 50
см у кількості 50 шт. (додаток до
вищевказаного договору).

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов᾽?язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України. При
цьому ч. 4 цієї статті на суд покладено
обов'язок сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову у
повному обсязі, виходив із того, що
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 аванс у
розмірі 20 тис. Євро для закупки та
поставки риби, однак, доказів про
виконання вказаного договору не надав,
а тому має повернути позивачу аванс.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст.
ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України, перевіряючи
рішення суду першої інстанції, вимоги
ст. ст. 10, 60 ЦПК України не врахував, не
перевірив доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 щодо порядку укладення
договорів, не врахував наявність
договору від 3 вересня 2008 року,
укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3, не
врахував, що ОСОБА_2 був уповноваженим
представником ФОП ОСОБА_3, не визначив
характер спору, що виник між сторонами,
не встановив фактичні обставини
справи, не дав належної правової оцінки
зібраним у справі доказам, хоча це має
суттєве значення для правильного
вирішення спору, та дійшов
передчасного висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки судів ґрунтуються на
припущеннях, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, судові
рішення не можна визнати законними та
обґрунтованими й вони підлягають
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції з
підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 20
травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 30
травня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко