Дата документу 17.11.2014
Справа № 334/5345/14-ц
Провадження № 2/334/2196/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014року Ленінський райсуд
м.Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Махіборода Н.О.,

при секретарі - Кузьменко О.О.,

за участі адвоката - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державного закладу
«Відділкова клінічна лікарня станції
Запоріжжя-2 ДП «Придніпровська
залізниця» про визнання незаконним та
скасування наказу в частині
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, який працює
лікарем-анестезіологом відділення
анестезіології та реанімації у ДЗ
«Відділкова клінічна лікарня станції
Запоріжжя-2 ДП «Придніпровська
залізниця», звернувся до суду із
позовом про визнання незаконним та
скасування наказу №01/166 від 05.05.2014р. в
частині притягнення його до
дисциплінарної відповідальності за
порушення п.4.1,4.2 посадової інструкції,
а саме, за інцидент, який стався
16.04.2014р., коли на зміні його нічного
чергування у відділенні реанімації,
хворий ОСОБА_3, який перебував в тяжкому
стані після операції, самостійно
покинув відділення. За що позивачу
винесена догана. Позивач ОСОБА_2 вважає
наказ безпідставним, оскільки він не
порушував трудову дисципліну, сумлінно
виконуючи свою посадову інструкцію. А
інцидент із хворим ОСОБА_3, позивач
вважає прикрим непорозумінням, які
інколи виникають в роботі лікаря.

Адвокат позивача підтримав позовні
вимоги, посилаючись на те, що
адміністрація лікувального закладу
при притягненні працівника до
дисциплінарної відповідальності,
повинна навести конкретні факти
допущення невиконання або неналежного
виконання ним трудових обов'язків, тоді
як, в наказі №01/166 від 05.05.2014р. відносно
позивача, викладені загальні
посилання на абстрактні порушення
посадової інструкції.

Тому, позивач та його адвокат
наполягають на задоволенні позовних
вимог в повному обсязі, а судові
витрати - суму судового збору, просять
стягнути з відповідача.

Представник відповідача заперечує
проти позовних вимог, наполягаючи на
тому, що відносно позивача законно та
обґрунтовано винесений наказ №01/166 від
05.05.2014р. про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності з
винесенням догани, т.я. відповідно до
вимог п. 4.1. Посадової інструкції
лікаря-анестезіолога, затвердженої
головним лікарем ДЗ «Відділової
клінічної лікарні станції Запоріжжя -
2» ДП «Придніпровська залізниця» від
21.01.2009р., з якою ознайомлений позивач і
ніколи її положення не заперечував,
лікар-анестезіолог несе
відповідальність за свою діяльність
відповідно до чинного законодавства,
нормативних актів, що визначають
органи управління та заклади охорони
здоров'я, організації
анестезіологічної допомоги населенню.
Згідно «Положення про
лікаря-анестезіолога структурного
підрозділу служби анестезіології»,
затвердженим Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 08.10.1997р. №
303, передбачено, що лікар-анестезіолог
забезпечує та зобов'язаний проводити
ретельний нагляд за станом життєво
важливих функцій організму хворого та
в після операційному періоді до їх
відновлення і стабілізації, а також,
своєчасно проводити корекцію
інтенсивної терапії.

Після інциденту, що стався 16.04.2014р., коли
на зміні нічного чергування ОСОБА_2 у
відділенні реанімації, хворий ОСОБА_3,
який перебував в тяжкому стані після
операції, самостійно покинув
відділення, була проведена службова
перевірка, за результатами якої, було
встановлено, що позивач не тільки не
здійснював нагляд за хворим в
післяопераційний період, а ще й не
виконував свої обов'язки щодо
керування роботою підпорядкованого
середнього медичного персоналу, а саме,
медичних сестер відділення, чим
порушив п. 2.20 Посадової інструкції
лікаря-анестезіолога.

Неналежне виконання своїх обов'язків
позивачем могло призвести до шкідливих
наслідків безпосередньо для
післяопераційного хворого, а саме, для
його життя та здоров'я. До того, ж не
виконання своїх посадових обов'язків в
роботі лікаря-анестезіолога ОСОБА_2 не
є поодинокими випадками, на які
неодноразово звертали увагу і його
безпосередній керівник - завідуюча
відділенням анестезіології та
реанімації у ДЗ «Відділкова клінічна
лікарня станції Запоріжжя-2 ДП
«Придніпровська залізниця» - ОСОБА_5 та
інші завідуючи відділеннями лікарні.

У зв'язку з чим, представник
відповідача просить суд відмовити
позивачу в його позовних вимогах.

Заслухавши пояснення позивача, його
адвоката, представника відповідача,
свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
оглянувши матеріали справи, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_2, позивач по справі, працює
лікарем-анестезіологом відділення
анестезіології та реанімації в ДЗ
«Відділкова клінічна лікарня станції
Запоріжжя-2 ДП «Придніпровська
залізниця» з 06.02.1998р. /а.с.4-5/.

Відповідно трудової характеристики,
наданої адміністрацією лікарняного
закладу відносно позивача по справі,
він має недостатній професійний
рівень, не спроможний самостійно і
виважено приймати рішення, свої
функціональні обов'язки він виконує
формально, т.я. відноситься до них
безвідповідально, до хворих не
проявляє професійної участі та не
недостатньо приділяє уваги щодо
догляду за ними /а.с.17/.

16.04.2014р., на зміні нічного чергування
ОСОБА_2 у відділенні реанімації, хворий
ОСОБА_3, єдиний пацієнт відділення,
який перебував в тяжкому стані після
операції, будучи прив'язаним до
реанімаційного ліжка по руках та ногах,
самостійно звільнився від фіксуючих
його зав'язок, зняв з себе катетер,
дренаж та зонд і покинув відділення в
оголеному вигляді. Після чого, він
самостійно спустився до
терапевтичного відділення, де його
зустріла медсестра та провела до
хірургічного відділення лікарні, де
він був укладений в ліжко працівниками
цього відділення, при цьому, хворий в
категоричній формі відмовився від
переведення його знову в відділення
реанімації.

Відносно даного випадку, як пояснила
представник відповідача в судовому
засіданні, була проведена службова
перевірка, за результатами якої, було
встановлено, що позивач ОСОБА_2,
лікар-анестезіолог відділення
реанімації, перебуваючи на чергуванні,
не здійснював забезпечення та
обов'язковий ретельний нагляд за
станом життєво важливих функцій
організму хворого ОСОБА_3 в після
операційний період до стабілізації
його стану, хоча ОСОБА_3 був єдиним
пацієнтом відділення. Крім того, ОСОБА_2
не тільки не здійснював нагляд за
хворим, який перебував в тяжкому стані
після операції, а ще й не виконував свої
обов'язки щодо керування роботою
підпорядкованого йому медичного
персоналу, а саме, медичних сестер
відділення.

Керівництво лікарні вважає, що
неналежне виконання своїх обов'язків
позивачем могло призвести до шкідливих
наслідків безпосередньо для
післяопераційного хворого, а саме, для
його життя та здоров'я.

Дані обставини були підтверджені
рапортами та пояснювальними записками
працівників хірургічного,
терапевтичного відділення та
відділення анестезіології та
реанімації ДЗ «Відділкова клінічна
лікарня станції Запоріжжя-2 ДП
«Придніпровська залізниця», а також,
письмовими поясненнями самого
позивача /а.с.40-48/.

Через порушення позивачем вимог п. 4.1.,
п.4.2, п.2.20 Посадової інструкції
лікаря-анестезіолога, затвердженої
головним лікарем ДЗ «Відділової
клінічної лікарні станції Запоріжжя -
2» ДП «Придніпровська залізниця» від
21.01.2009р., відносно позивача була
винесена догана наказом №01/166 від
05.05.2014р. щодо притягнення його до
дисциплінарної відповідальності за
порушення посадової інструкції та п.5-6
Положення про лікаря-анестезіолога
/а.с.6-9,39/. З наказом, позивач був
ознайомлений 06.05.2014р. під особистий
підпис /а.с.6/.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснила суду, що вона, як старша
медсестра, працювала 16.04.2014р., на зміні
нічного чергування ОСОБА_2 у
відділенні реанімації. Єдиним
пацієнтом, якого перевели з
хірургічного відділення після
операції, був ОСОБА_3 Після виходу із
наркозу біля 18год., хворий був дуже
агресивним, тому, вона з
лікарем-анестезіологом ОСОБА_2 та
молодшою медсестрою прив'язали його до
ліжка. О 20год. він заспокоївся та
заснув. Після чого, ОСОБА_2 перебував в
ординаторській, періодично відвідуючи
хворого, а ОСОБА_7 з молодшою медсестрою
були в «сестринській». О 2-й годині
ночі, ОСОБА_7 побачила тінь у коридорі,
однак, вона вважала, що це пройшов
ОСОБА_2, і тільки після того, як вони
почули як хлопнули дверима, вони
дізналися, що хворий покинув
відділення, закривши їх на замок.
Винесену відносно неї догану, наказом
№01/166 від 05.05.2014р. вона повністю визнає і
не заперечує проти справедливого
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності.

Сам факт самовільного залишення
реанімаційного відділення хворим
ОСОБА_3 за встановленими перевіркою
обставинами, ОСОБА_2 не заперечував в
судовому засіданні, однак, він вважає,
що за хворим повинні були здійснювати
нагляд старша та молодша медсестри, а в
його обов'язки, відповідно посадової
інструкції, не входить постійне
чергування біля хворого.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Виходячи із змісту ст.147 КЗпП України,
підставою для притягнення працівника
до дисциплінарної відповідальності є
порушення ним трудової дисципліни.
Закон не вимагає, щоб таке порушення
обов'язково призводило до будь-яких
шкідливих наслідків. Для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності досить, щоб був
зафіксований сам факт порушення.

Порушення трудової дисципліни
визначається п.24 «Типових правил», як
невиконання або неналежне виконання з
вини працівника покладених на нього
трудових обов'язків.

Обсяг трудових обов'язків позивача
міститься в Посадовій інструкції
лікаря-анестезіолога, затвердженої
головним лікарем ДЗ «Відділової
клінічної лікарні станції Запоріжжя -
2» ДП «Придніпровська залізниця» від
21.01.2009р., з якою ОСОБА_2 був ознайомлений
19.11.2010р. під особистий підпис, про що
свідчить його запис у посадовій
інструкції /а.с.7-9/. Крім того,
діяльність позивача регламентується
«Положенням про лікаря-анестезіолога
структурного підрозділу служби
анестезіології», затвердженим Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 08.10.1997р. № 303 /а.с.39/.

А саме, в обгрунтування своїх доводів,
представник відповідача посилається
на порушення позивачем п. 4.1., п.4.2, п.2.20
Посадової інструкції
лікаря-анестезіолога, а саме:
лікар-анестезіолог несе
відповідальність за свою діяльність
відповідно до чинного законодавства,
нормативних актів, що визначають
діяльність органів управління та
закладів охорони здоров'я, організації
анестезіологічної допомоги населенню.
Його робота оцінюється керівником
закладу відповідно до стандартів
технологій лікувально-діагностичного
процесу та показників його діяльності,
а також, лікар-анестезіолог повинен
керувати роботою підпорядкованого
йому середнього медичного персоналу.
Крім того, ОСОБА_2 порушив вимоги п.5-6
«Положення про лікаря-анестезіолога»,
а саме: лікар-анестезіолог повинен
здійснювати та забезпечувати
ретельний нагляд за станом життєво
важливих функцій організму хворого,
постійно реєструвати їх у відповідних
медичних документах підчас операцій та
в після операційному періоді до їх
відновлення і стабілізації, а також,
своєчасно проводити корекцію
інтенсивної терапії. Крім того, він
повинен контролювати роботу медичних
сестер.

Безпосередній керівник ОСОБА_2 -
завідуюча відділенням анестезіології
та реанімації у ДЗ «Відділкова
клінічна лікарня станції Запоріжжя-2 ДП
«Придніпровська залізниця» - ОСОБА_5 та
завідуючий хірургічним відділенням
лікарні - ОСОБА_6 пояснили суду, що
ОСОБА_2 не є досвідченим лікарем, його
постійно треба контролювати,
перевіряти його дії, корегувати
призначені ним призначення хворим, бо
він ставиться до своїх посадових
обов'язків безвідповідально. Він не
проявляє професійної участі до хворих
та недостатньо приділяє уваги щодо
догляду за ними. На зауваження колег
реагує агресивно, їх поради ігнорує.
Щодо інциденту, який стався 16.04.2014р., то
ОСОБА_2, як черговий лікар, разом із
старшою медсестрою ОСОБА_7, «проспали»
хворого, тому, безперечно порушили
трудову дисципліну, за що обґрунтовано
притягнуті до відповідальності.

Згідно вимог ч.2 ст.149 КЗпП України при
обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. При цьому, законодавець
звертає увагу на те, що догана, це
найменш суворий вид стягнення, який
власник має право застосовувати за
будь-яке порушення трудової
дисципліни.

Суд, досконально вивчивши всі надані
сторонами докази, вважає, що доводи
позивача є безпідставними, т.я. він
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності законно та
обґрунтовано, тому, його позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_2 до Державного закладу
«Відділкова клінічна лікарня станції
Запоріжжя-2 ДП «Придніпровська
залізниця» про визнання незаконним та
скасування наказу №01/166 від 05.05.2014р. в
частині притягнення його до
дисциплінарної відповідальності -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене,
протягом 10 днів, шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Запорізької області.

СУДДЯ: