Справа № 1101/3510/12
У Х В А Л А

13 березня 2014 року Бобринецький
районний суд Кіровоградської області в
складі головуючого - судді Замши О.В.,

при секретарі - Машковій О.В.,

з участю

представника заявника - Пономарьова
М.В.

представника стягувача - Бернікова М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець заяву
приватного підприємства "Світоч" про
розстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 28.12.2012
року за позовом публічного
акціонерного товариства "Райфайзен
банк Аваль", від імені якого діє
Кіровоградська обласна дирекція
акціонерного товариства "Райфайзен
банк Аваль" до приватного підприємства
"Світоч", ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу за кредитним договором стягнуто
з приватного підприємства " Світоч" на
користь публічного акціонерного
товариства "Райфайзен банк Аваль"
заборгованість по кредитному договору
№ 010-04-1-520 від 27.12.2006 року в розмірі 1248
грн.36 коп., що складає заборгованість по
нарахованим та несплаченим відсоткам
за користування кредитом в період з
08.11.2009 року по 11.12.2009 року.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 12.03.2013 року
рішення суду першої інстанції змінено
- стягнуто з приватного підприємства "
Світоч" на користь публічного
акціонерного товариства "Райфайзен
банк Аваль" заборгованість за
нарахованими процентами за
користування кредитними коштами в сумі
19732 грн. 15 коп. та 2916 грн.55 коп. пені по
відсотках, всього стягнуто 22648 грн.70
коп.

Боржник за рішенням суду -
приватне підприємство "Світоч"
звернувся до суду з заявою про
розстрочку виконання рішення суду від
12.03.2013 року, яку обґрунтовує тим, що у
строки, визначені законодавством для
добровільного виконання рішення суду,
немає можливості сплатити всю суму
боргу, так як на банківських рахунках
підприємства відсутні кошти, а майно,
яке наявне у підприємстві, має
використовуватися для підприємницької
діяльності. Зазначено, що підприємство
займається вирощуванням зернових і
після збору врожаю 2014 року зможе
погасити заборгованість, а на даний час
є можливість рівними частками 1906 грн. 27
коп. щомісяця протягом року вносити
платежі. Тому просить суд розстрочити
виконання рішення суду на 12 місяців
рівними частинами з кінцевим терміном
сплати в лютому 2015 року.

Представник заявника подану
заяву підтримав, додатково пояснивши,
що у підприємства, крім того, є поточні
боргові зобов'язання по сплаті
обов'язкових платежів до бюджету, що
також впливає на спроможність
вчасного виконання рішення суду.
Основні засоби підприємства
використовуються для підприємницької
діяльності.

Представник стягувача заперечив
проти заяви, вказавши на те, що на його
думку утруднень виконання рішення суду
не існує, боржник має майно, на яке може
бути звернено виконання, виняткових
випадків для можливості розстрочення
рішення суду не встановлено.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Розстрочка - спосіб виконання
зобов'язання, при якому виконання
проводиться не одночасно і в повному
обсязі , а частинами і в строки,
встановлені наперед. Обставинами, що
утруднюють виконання рішення, можуть
бути тільки ті обставини, які існують
насправді, і які безпосередньо не
дозволяють виконати судове рішення в
обсязі, в строки та у порядку,
визначеному у ньому.

Таким чином, розстрочка
виконання рішення суду може бути
надана у виняткових випадках, що
обумовлюють об'єктивні ускладнення при
виконанні судового рішення або
наявність яких робить його виконання
неможливим.

Посилання заявника на
відсутність коштів на рахунках
підприємства, наявність інших
фінансових зобов'язань не може бути
тією винятковою обставиною розстрочки
виконання рішення суду, визначеною в
ст. 373 ЦПК України.

Крім того, слід відмітити, що
відповідно до ч.5 ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Обставини, що призведуть до
зупинення чи перешкоджання
підприємницької діяльності від
реалізації певного майна, що є в
наявності підприємства, судом не
встановлені.

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є,
зокрема, справедливість,
добросовісність та розумність. Вимога
справедливості, добросовісності та
розумності цивільного законодавства
практично виражається у встановленні
його нормами рівних умов для участі
всіх осіб у цивільних відносинах;
закріпленні можливості адекватного
захисту порушеного цивільного права
або інтересу.

Задоволення заяви про розстрочку
виконання рішення суду не
відповідатиме принципам, закріпленим у
ст.3 ЦК України, та вимогам ст.373 ЦПК
України щодо поважності причин для
розстрочки виконання рішення суду,
тому суд дійшов висновку про відмову в
задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.. 373, 209,210 ЦПК України,
-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного
підприємства "Світоч" про розстрочку
виконання рішення суду апеляційного
суду Кіровоградської області від 12.03.2013
року про стягнення з приватного
підприємства "Світоч" 22648 грн.70 коп.
боргу за договором кредиту - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Кіровоградської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.В.Замша