Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/848/14-ц
Провадження №: 2/332/399/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2014 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби у
Київському районі м.Полтави, про
скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
вказано, що з 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 належало на праві власності
ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1. помер. 07.08.2006р.
відповідачем був накладений арешт на
майна ОСОБА_2 та накладено заборону на
його відчуження. У 2009 році виконавче
провадження відповідачем було закрито
у зв'язку із смертю ОСОБА_2, однак арешт
не знятий до сьогоднішнього дня.
Просить в позові зняти арешт з майна
ОСОБА_2 у зв'язку із його смертю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав і пояснив, що ОСОБА_2
являється сином від першого шлюбу його
померлої дружини. Сам ОСОБА_2 позивачу
родичем не доводиться. У померлого
ОСОБА_2 є неповнолітні діти, які бажають
оформити спадщину після померлого
ОСОБА_2, але не можуть цього зробити,
оскільки на квартиру ОСОБА_2 накладено
арешт. Відомостей про дітей ОСОБА_2 він
повідомити не може, оскільки з ними не
спілкується. Арешт на майно ОСОБА_2 було
накладено у зв'язку із наявною
заборгованості по сплаті аліментів,
яка утворилась з вини ОСОБА_2 Просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суду не повідомив,
заперечень на позов не надав. У
відповідності до ст.224 ЦПК України суд
зі згоди позивача ухвалив постановити
заочне рішення на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
встановивши фактичні обставини та
відповідні їм правовідносини, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що право власності
на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 належало
на праві власності ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло (а.с.5) та технічним
паспортом на квартиру (а.с.3-4).

17.03.2003 року ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про його смерть
серія 1-ЖС № 251028 (а.с.6).

Згідно відомостей з реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
на майно ОСОБА_2 накладено арешт (а.с.8-9).

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, арешт на майно ОСОБА_2 було
накладено у зв'язку із наявною
заборгованості по сплаті аліментів,
яка утворилась з вини ОСОБА_2
Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід не тільки прав,
але і обов'язків померлого. Отже, в силу
ст. 1216 ЦК України до спадкодавців, які
приймуть спадщину, можуть перейти і
боргові зобов'язання померлого, а тому
суд вважає за передчасне знімати арешт
на майно померлого, який був накладений
з метою забезпечення його невиконаних
зобов'язань по сплаті аліментів. При
цьому заінтересовані особи, які є
отримувачами вказаних аліментів,
позивачем до участі у справі не
залучені.

Окрім того, позивач пояснив суду, що він
не має ніякого відношення до померлого
ОСОБА_2, спадщину після смерті ОСОБА_2
бажають приймати інші особи.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Але, як вбачається з пояснень позивача
та матеріалів справи, арештом майна
ОСОБА_2 порушуються права не позивача, а
інших осіб, тобто дітей померлого, які
бажають оформити спадщину.

Отже, права позивача ОСОБА_1 ніяким
чином не порушуються, а тому в силу ст.16
ЦК України він не має правових підстав
для пред'явлення позову про зняття
арешту з майна ОСОБА_2

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Але
будь-яких доказів порушень своїх прав
позивач суду не надав.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не
засновані на законі, а тому не
підлягають задоволенню повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 8, 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Запорізької
області через Заводський районний суд
м. Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуто
Заводським районним судом м. Запоріжжя
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Повний текст рішення виготовлено 13
березня 2014 року.

Суддя
Р.В. Сінєльнік