Справа № 450/4514/13 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4272/14 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мельничук О.Я., Павлишина О.Ф.

секретаря Гацій І.І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача Роюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Топоровської Наталії Василівни, про визнання недійсними виконавчих написів нотаріуса,-

встановила:

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в грудні 2013 року звернулися в суд з позовом до ПАТ "Фольксбанк", правонаступником прав та обов"язків якого є ПАТ "ВіЕс Банк", просили суд визнати недійсними виконавчі написи від 18.01.2011 року, вчинені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. за реєстровими №№ 90,91 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та об'єкт незавершеного будівництва готовністю 58%, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що з 01.08.2006 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі набули у спільну сумісну власність нерухоме майно, зареєстроване на ім"я ОСОБА_2, а саме земельну ділянку площею 0,100 га та житловий будинок в АДРЕСА_1.

На підставі іпотечних договорів від 29.05.2008 року та від 28.10.2008 року, посвідчених приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моїсеєвою О.Я. позивач ОСОБА_2 передала вказане вище майно в іпотеку ПАТ «Фольксбанк» для забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитними договорами від 29.05.2008 року № KF 48730 та від 28.10.2008 року № KF 53362.

18.01.2011 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Топоровська Н.В. вчинила виконавчі написи про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» на суму 1177279,64 грн. та 297913,52 грн. відповідно.

Вважають, що виконавчі написи від 18.01.2011 року, як правочини, щодо належного їм майна, необхідно визнати недійсними з підстав їх невідповідності в момент вчинення актам цивільного законодавства, оскільки нотаріус не скерував їм письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання, стягувач не надав нотаріусу первинних документів для підтвердження безспірності заборгованості, а звернення стягнення на предмет іпотеки могло відбутися лише за рішенням суду, оскільки для укладення іпотечних договорів щодо майна було отримано згоду ОСОБА_4 як співвласника такого майна.

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Виконавчий напис від 18.01.2011 року зареєстрований в реєстрі за № 90 та вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Наталією Василівною визнано таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис від 18.01.2011 року зареєстрований в реєстрі за № 91 та вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Наталією Василівною визнано таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ПАТ «ВіЕс Банк».

В апеляційній скарзі зазначає, що з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, судом не враховано всіх доказів та доводів які були наведені сторонами.

Звертає увагу на те, що є незрозумілою позиція суду щодо неможливості продовження нарахування відсотків та пені після складання відповідних листів вимог, а відтак збільшення суми боргу, оскільки таке суперечить безспірності боргу.

Стверджує, що за рахунок заставного майна задовольняються вимоги Заставодержателя в повному обсязі включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, необхідні витрати на реалізацію заставного майна.

Нотаріусу для вчинення виконавчого напису надали документи, визначені у Постанові КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, серед яких кредитний договір № KF 46461 від 10 січня 2008 року, договір застави, укладений 10.01.2008 року, лист-вимогу № 10-3/1331 від 27.01.2009 року, одержану позивачем 27.01.2009 року та розрахунок заборгованості.

Вважає, що банк правомірно скористався своїм правом звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ПАТ "ВіЕс Банк" про визнання недійсними виконавчих написів нотаріуса.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Роюк Л.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Колегія суддів приходить переконання, що дане рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визнаючи такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В., районний суд виходив з того, що нарахування відсотків та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за кредитними договорами було продовжено після складання відповідних листів-вимог, що підтверджує відсутність безспірності вимог.

Крім цього, на момент вчинення оскаржуваних виконавчих написів не підтверджено факту спливу тридцятиденного строку з моменту отримання чи надіслання позивачам вимоги про погашення заборгованості за кредитними договорами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, виданим 01.08.2006 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ (а.с. 3).

29.05.2008 року між ПАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № KF 48730, згідно умов п. 1.1, п. 1.2, п.1.3 якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 110000,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних, а у випадку виникнення простроченої заборгованості зі сплатою 22,5% річних, строком на 15 років, із кінцевим строком погашення кредиту до 29.05.2023 року та одночасно для забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моїсеєвою О.Я., згідно умов п. 2 якого, предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області та належить іпотекодавцю на підставі державного акту серія НОМЕР_3, а також об'єкт незавершеного будівництва готовністю 58%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 31-36).

Крім цього, 28.10.2008 року між ПАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № KF 53362, згідно умов п. 1.1, п. 1.2, п. 1.3 якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 188000,00 грн, зі сплатою 23 % річних, та строком на 14 років, із кінцевим строком погашення кредиту до 28.10.2022 року, а на забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 28.10.2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Моісєєвою О.Я., згідно умов п. 1.2.1 якого, предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області та належить іпотекодавцю на підставі державного акту серія НОМЕР_3, а також об'єкт незавершеного будівництва готовністю 58%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 42-52).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 32 вказаного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Тобто, указаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов'язання у тридцятиденний строк.

23.11.2010 року банк направив на адресу позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 листи-вимоги № 10-3/24323, у яких їм повідомлено, що станом на 22.11.2010 року заборгованість за кредитним договором № KF48730 від 29.05.2008 року становить 145542,41 дол. США та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису (а.с. 40-41).

Крім цього, відповідно до листів-вимог № 10-3/24324 та № 10-3/24328 від 23.11.2010 року, надісланих ОСОБА_4 та ОСОБА_2, їм повідомлено про наявність заборгованості станом на 22.11.2010 року за кредитним договором № KF53362 від 28.10.2008 року в розмірі 212816,51 грн. та роз"яснено можливість розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису у випадку неповернення заборгованості (а.с. 53, зворот).

Зазначені вимоги отримані позивачами по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 27 листопада, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 37 зворот, 55).

Покликання суду першої інстанції на те, що на повідомленні про вручення не проставлено рік, а лише число та місяць, тому це не може бути доказом вручення обом позивачам по два листи-вимоги, а відтак не підтверджено факт спливу тридцятиденного строку з моменту отримання позивачами вимоги про погашення заборгованості, є безпідставним, оскільки факт надіслання зазначених вимог підтверджується списком № 47 рекомендованої кореспонденції від 25.11.2010 року, на якому проставлено відповідну відмітку поштового зв"язку про отримання листів згідно списку.

У зв"язку із невиконанням ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вимог банку, викладених у повідомленнях від 23.11.2010 року, ПАТ "Фольксбанк", правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк", 18.01.2011 року звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Топоровської Н.В. із заявами про вчинення виконавчих написів (а.с. 56-57).

18.01.2011 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Топоровська Н.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 90 про звернення стягнення на предмети іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, а також на об'єкт незавершеного будівництва готовністю 58%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KF 48730 від 29.05.2008 року на загальну суму 147849,41 дол. США, що еквівалентно 1174579,04 грн. (а.с. 20).

Також, 18.01.2011 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Топоровська Н.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 91 про звернення стягнення на предмети іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, а також на об'єкт незавершеного будівництва готовністю 58%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KF 53362 від 28.10.2008 року на загальну суму 295213,52 грн. (а.с. 21).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (яка була чинною станом на час вчинення оспорюваних виконавчих написів), передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 283 Інструкції встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Частиною 4 пункту 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно із пунктом 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Тобто, вказаними положеннями законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Судом встановлено, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем в підтвердження наявності заборгованості подано наступні документи: оригінали іпотечних договорів від 29.05.2008 року та 28.10.2008 року, кредитні договори №KF 48730 від 29.05.2008 року та № KF 53362 від 28.10.2008 року, розрахунок заборгованості позичальника згідно кредитних договорів, листи-вимоги про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за кредитними договорами від 23.11.2010 року з відміткою про отримання 27 листопада (а.с. 30, 56-57).

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що нарахування відсотків та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за кредитними договорами було продовжено після складання відповідних листів-вимог, що підтверджує відсутність безспірності вимог, не заслуговує на увагу, оскільки підтвердженням безспірності заборгованості боржника є наявність документів, передбачених у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

Крім цього, неправильним є покликання позивачів на ст. 578 та ч. 1 ст. 590 ЦК України як на підставу для визнання виконавчих написів недійсними, оскільки Законом України "Про іпотеку" та самими іпотечними договорами від 29.05.2008 року (п. 16) та від 28.10.2008 року (п. 6.5) визначена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса.

Також, суд першої інстанції не врахував, що оскаржувані виконавчі написи на час розгляду справи були реалізовані шляхом проведення 26 листопада 2012 року прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, переможцем яких визнано Роюк Л.І. з ціною продажу 440900 грн. без ПДВ.

А тому неналежним є спосіб захисту порушеного права визнання таким, що не підлягає виконанню уже реалізований виконавчий напис.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, як таке, що ухвалене за невідповідністю висновків суду обставинам справи, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнати недійсними виконавчі написи від 18.01.2011 року, вчинені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. за реєстровими №№ 90,91 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та об'єкт незавершеного будівництва готовністю 58%, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.Я. Мельничук

О.Ф. Павлишин