Номер провадження: 22-ц/785/9224/14
Головуючий у першій інстанції Парій І.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Плавич
Н.Д.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» на рішення Миколаївського
районного суду Одеської області від 17
червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії, звернувшись 17
грудня 2013 року до суду з вищеназваним
позовом, вказав, що 6 грудня 2007 року між
ВАТ «Державний ощадний банк України»
(після зміни найменування ПАТ
«Державний ощадний банк України») та
ОСОБА_3 укладеного кредитний договір
№1098, за яким позичальнику передано в
кредит грошові кошти в сумі 5000,00 грн.
під 22% річних на строк до 5 грудня 2010
року. Для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 6
грудня 2007 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір поруки
№1 та договір поруки №2 відповідно.
Посилаючись на невиконання умов
кредитного договору, ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
просив після уточнення вимог стягнути
солідарно з позичальника ОСОБА_3 та
поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість станом на 8 квітня 2014
року в загальній сумі 10450,94 грн. та
судові витрати (а.с.2-3, 52-53).

Рішенням Миколаївського районного
суду Одеської області від 17 червня 2014
року, ухваленим в порядку заочного
розгляду справи, позов задоволено
частково; стягнуто на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» з
позичальника ОСОБА_3 заборгованість за
кредитом в сумі 3608,71 грн., судові
витрати в сумі 229,40 грн.; в стягненні з
ОСОБА_3 процентів та пені відмовлено за
спливом позовної давності, в
задоволення вимог до поручителів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено з підстав
припинення поруки (а.с.83-85).

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
стягнення з позичальника ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
в загальній сумі 10450,94 грн.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

За кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Встановлено, що між ВАТ «Державний
ощадний банк України» (після зміни
найменування ПАТ «Державний ощадний
банк України») та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 1098 від 6 грудня 2007
року, за яким банком передано
позичальнику в кредит грошові кошти в
сумі 5000,00 грн. на споживчі потреби на 36
місяців зі строком остаточного
повернення кредиту не пізніше 5 грудня
2010 року зі сплатою 22% річних, комісійних
винагород та інших платежів в порядку,
на умовах та в строки, визначені
договором (а.с.5-7).

Для забезпечення виконання боржником
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором № 1098 від 6 грудня 2007 року між
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1
від 6 грудня 2007 року, між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_5
укладено договір поруки № 2 від 6 грудня
2007 року (а.с.7-8, 9-10).

Позичальник ОСОБА_3 зобов'язань за
договором не виконала, надані в кредит
кошти повністю в обумовлений строк не
повернула, відсотки за користування
кредитом не сплатила.

Згідно розрахунку за кредитним
договором № 1098 від 6 грудня 2007 року
заборгованість станом 8 квітня 2014 року
становила за простроченим кредитом в
сумі 3608,71 грн., простроченими
процентами за користування кредитом за
період з 1 січня 2008 року по 8 квітня 2014
року в сумі 3568,96 грн., пеня за
прострочений основний борг по кредиту
за період з 6 грудня 2007 року по 8 квітня
2014 року в сумі 1900,33 грн., пеня за
прострочені проценти за користування
кредитом за період з 1 січня 2008 року по 8
квітня 2014 року в сумі 1372,94 грн., а всього
заборгованість в загальній сумі 10450,94
грн. (а.с.54-61).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції правильно визначився зі
спірними правовідносинами та нормами
матеріального права, що такі регулюють,
обгрунтовано вважав доведеною
заборгованість станом на 8 квітня 2014
року за кредитним договором в
загальній сумі 10450,94 грн. Суд стягнув з
позивальника ОСОБА_3 заборгованість за
простроченим кредитом в сумі 3568,96 грн.,
відмовив у стягненні з ОСОБА_3
процентів та пені, застосувавши за
заявою ОСОБА_3 до вимог в цій частині
строк позовної давності, відмовив у
вимогах до поручителів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з підстав припинення поруки
відповідно положень частини 4 статті 559
ЦК України, розподілив судові витрати.

Рішення суду першої інстанції в
частині вимог до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
підлягає зміні з огляду на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1
ч.2 ст.258 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Кредитним договором № 1098 від 6 грудня
2007 року остаточний строк повернення
кредиту визначено не пізніше 5 грудня
2010 року.

Станом на 5 грудня 2010 року кредит не
повернуто, нараховані проценти за
користування кредитом не сплачено.

Позов про стягнення заборгованості за
кредитним договором зареєстровано в
суді 17 грудня 2013 року, позовну
заяву та додані до неї матеріали подано
через пошту 11 грудня 2013 року (а.с.1-17).

Кредит повернуто в сумі 1391,29 грн., не
повернуто в сумі 3608,71 грн., останнє
внесення коштів на погашення кредиту
мало місце 1 листопада 2008 року. У сенсі
положень статті 257, частини 5 статті 261
ЦК України перебіг строку загальної
позовної давності за вимогами про

стягнення простроченого основного
боргу по кредиту починається з 6 грудня
2010 року. Вимоги про стягнення основного
боргу по кредиту пред'явлено після
спливу загальної позовної давності,
однак ОСОБА_3 прострочений основний
борг по кредиту визнала, заяву про
застосування позовної давності щодо
цієї вимоги не подала, відтак, наслідки
спливу позовної давності за вимогами
про стягнення кредиту не наступають, з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» підлягає
стягненню заборгованість за
простроченим основним боргом в сумі
3608,71 грн., з чим суд першої інстанції
визначився правильно.

Проценти за користування кредитом за
період з 1 січня 2008 року по 8 квітня 2013
року сплачено в сумі 1248,36 грн., не
сплачено в сумі 3568,96 грн., останнє
внесення коштів на погашення процентів
мало місце 1 квітня 2011 року.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується (ч.ч.1,3 ст.264 ЦК
України).

У сенсі положень статті 257, частини 5
статті 261, частин 1,3 статті 264 ЦК України
перебіг загальної позовної давності за
вимогами про стягнення процентів за
користування кредитом, що почався 6
грудня 2010 року, перервано внесенням 1
квітня 2011 року коштів в сумі 350,00 грн.,
зарахованих на погашення процентів, в
результаті після 1 квітня 2011 року
перебіг позовної давності почався
заново, відтак, вимоги про стягнення
процентів пред'явлено в межах строку
позовної давності, з ОСОБА_3 підлягає
стягненню на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» заборгованість
за процентами в сумі 3568,96 грн. Суд
першої інстанції не звернув увагу на
переривання перебігу позовної
давності в частині вимог про стягнення
процентів та безпідставно відмовив у
стягненні процентів за спливом
позовної давності.

Пеню на прострочений основний борг по
кредиту розраховано за період з 6
грудня 2007 року, пеню на прострочені
проценти за користування кредитом
розраховано за період з 1 січня 2008
року. Вимоги про стягнення пені
пред'явлено після спливу визначеної
пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України
спеціальної позовної давності, відтак,
з огляду на заяву ОСОБА_3 про
застосування спливу позовної давності
в стягненні пені судом першої
інстанції відмовлено правильно.

Доводи апелянта в частині стягнення
процентів є обґрунтованими, в частині
стягнення пені сплив спеціальної
позовної давності не спростовують.
Позовні вимоги до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
підлягають задоволенню частково,
шляхом стягненням заборгованості за
кредитом в сумі 3608 грн. 71 коп., за
процентами в сумі 3568 грн. 96 коп., в
всього заборгованості в загальній сумі
7177 грн. 67 коп.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні вимог до
поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
оскаржено, відтак, відповідно до
визначених статтею 303 ЦПК України меж
розгляду справи апеляційним судом
законність і обґрунтованість рішення
суду в цій частині вимог не
перевіряється.

Відповідно до положень частини 1
статті 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» підлягають присудженню
судові витрати в загальній сумі 365,40
грн. (229,40 грн., 14,20 грн. за подання
позовної заяви, 121,80 грн. за подання
апеляційної скарги) (а.с.1, 71, 104).

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3,4 ч.1 ст.309,
ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
-Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду
Одеської області від 17 червня 2014 року в
частині позовних вимог публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
присудження судових витрат - змінити.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» за кредитним договором № 1098
від 6 грудня 2007 року заборгованість
станом на 8 квітня 2014 року за кредитом в
сумі 3608 грн. 71 коп., за процентами в сумі
3568 грн. 96 коп., в всього заборгованість в
загальній сумі 7177 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» судові
витрати в загальні сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич