АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/636/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2890/14
Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю представника позивача
ОСОБА_5., представника відповідача
Ткаченко С.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Державного
підприємства "Південна залізниця"

на рішення Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства "Південна
залізниця" про визнання незаконним
наказу про накладення дисциплінарного
стягнення та відшкодування втраченої
заробітної плати і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
визнати наказ №2 від 13.01.2014року
Відокремленого підрозділу «Полтавська
вагонна дільниця» Державного
підприємства «Південна залізниця» про
накладення на нього дисциплінарного
стягнення у виді догани незаконним;
стягнути з відповідача на його
користь 1574грн. 27коп. заподіяної
матеріальної шкоди та 50000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що працює в ВП «Полтавська
вагона дільниця» ДП «Південна
залізниця» з 1994року на посаді
провідника пасажирського вагону, а
також є членом виборного органу
профспілкової організації.

16.12.2013року йому стало відомо, що
проводилася перевірка його вагону та
був складений акт, відповідно до якого
в його вагоні було знайдено ящик пива
та два багажа, які були передані з
м.Москви до м.Полтава.

13.01.2014року відповідно до наказу №2
він був притягнутий до дисциплінарної
відповідальності та на нього накладено
стягнення у виді догани. При винесені
догани дозволу профспілкової
організації, членом якої він є,
керівництво не отримало, а тому
накладення стягнення вважає
незаконним.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 16
липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково.

Визнано наказ №2 від 13.01.2014року
Відокремленого підрозділу «Полтавська
вагонна дільниця» Державного
підприємства «Південна залізниця» про
накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного
стягнення у вигляді догани -
незаконним.

Стягнуто з ДП «Південна залізниця» на
користь ОСОБА_3 258,70 грн. матеріальної
шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржило ДП «Південна залізниця» та
просило скасувати його та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме визнання наказу про накладення
дисциплінарного стягнення незаконним
лише з формальних підстав, а також
недоведеність завдання позивачеві
моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що 1994 року позивач ОСОБА_3
працює в ВП «Полтавська вагона
дільниця» ДП «Південна залізниця»
на посаді провідника пасажирського
вагону.

Наказом №2 від 13.01.2014року ОСОБА_3 було
оголошено догану за порушення трудової
дисципліни, а саме : п.п. 2.11; 2.12; 3.9.4; 3.9.5;
8.2.3; 8.2.14 «Інструкції провіднику
пасажирських вагонів ЦЛ-0038», п.3.21; 3.22
п.7.2; п.7.9 «Інструкції для провідника
пасажирського вагона міжнародного
сполучення», п.40.4 ЦУО - 0038 Правил
пожежної безпеки на залізничному
транспорті, порушено графік
чергування.

Підставою для застосування
дисциплінарного стягнення стали акти
перевірок від 14.12.2013р., 16.12.2013р,
пояснення ОСОБА_3

Приводом для оголошення догани стало
те, що в вагоні було знайдено дві
передачі та пиво.

Позивач є членом профспілкового
комітету вільної профспілки Південної
Залізниці.

Притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності відбулось без згоди
профспілки.

26.12.2013 року Вільна профспілка
Кременчуцького підрозділу вагонної
частини №4 південної Залізниці
розглянувши запит ВП «Полтавська
вагонна дільниця» ДП «Південної
залізниці», ухвалив рішення про
ненадання згоди на притягнення
ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності (протокол засідання
профспілкового комітету від 26.12.2013
року).

Відповідно до довідки №1394 від 15.07.2014
року преміальна плата за січень місяць
2014року, яку не отримав позивач,
через наявність не погашеного
дисциплінарного стягнення склала
258грн. 70коп.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що ДП
«Південна залізниця» порушила порядок
притягнення працівника, що є членом
виборного органу профспілкової
організації, до дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст. 252 КЗпП України та
ч.2 ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності» зміна
умов трудового договору, оплати праці,
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників, які є
членами виборних профспілкових
органів, допускається лише за
попередньою згодою виборного
профспілкового органу, членами якого
вони є.

Таким чином, законодавство встановлює
безальтернативну вимогу про отримання
згоди первинної профспілкової
організації на притягнення її члена до
дисциплінарної відповідальності,
відступлення від якої грубо порушує
законодавство про працю.

Доводи апелянта про формальність
отримання вказаної згоди суперечить
нормам чинного законодавства щодо
гарантій для працівників підприємств,
установ або організацій, обраних до
профспілкових органів, яким є позивач,
а тому наказ №2 від 13.01.2014року про
оголошення ОСОБА_3 догани є незаконним
через порушення порядку його
винесення.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які
передбачені ст.309 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни
рішень.

Під час розгляду справи судом
апеляційної інстанції, ОСОБА_3 було
подано заяву про відмову від позовних
вимог в частині стягнення на його
користь моральної та матеріальної
шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України крім
прав та обов'язків, визначених у статті
27 Кодексу, позивач має право протягом
усього часу розгляду справи
відмовитися від позову.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, відмова ОСОБА_3 від
позовних вимог в частині стягнення на
його користь моральної та матеріальної
шкоди підлягає прийняттю, а
оскаржуване рішення місцевого суду
скасуванню в цій частині із закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1 п.3, 303 ч.1, 307 ч.1 п.1,
308, 310 ч.1, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Південна залізниця" -
відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 16
липня 2014 року в частині стягнення з
Державного підприємства "Південна
залізниця" на користь ОСОБА_3
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - скасувати та закрити
провадження у цій частині.

В іншій частині рішення Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 16 липня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: