Справа № 481/2270/13-ц
Провадж.№ 2/481/207/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р. Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Васильченко
Н.О.,

за участю: секретаря - Юхименко
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Новомихайлівської сільської
ради Новобузького району
Миколаївської області, треті особи без
самостійних вимог: відділ
Держземагенства у Новобузькому районі
Миколаївської області, Заводський
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції, про встановлення факту
родинних відносин, встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з вказаним позовом до
Новомихайлівської сільської ради
Новобузького району, в обґрунтування
якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
її рідний дядько ОСОБА_2, після смерті
якого відкрилася спадщина на набуте
ним право на земельну частку (пай) у
розмірі 6,06 умовних кадастрових
гектарів, що знаходилася в колективній
власності КПСП «Михайлівське» с.
Новополтавка Новобузького району
Миколаївської області. Після смерті
дядька її батько ОСОБА_3, що доводився
рідним братом спадкодавця, згідно
положень ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняв
його спадщину, оскільки почав
використовувати нажите за життя братом
рухоме майно, предмети домашнього
вжитку та сертифікат серії МК № 0212836, що
посвідчував право спадкодавця на
земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_4 її батько ОСОБА_3 помер, і
після його смерті вона прийняла у
спадок належне йому майно. Посилаючись
на те, що за життя її батько прийняв
після смерті брата ОСОБА_2
вищезазначене право на земельну частку
(пай), однак до нотаріальної контори за
оформленням своїх спадкових прав не
звертався, просила суд встановити факт
родинних відносин між її батьком та
ОСОБА_2 на рівні рідних братів,
оскільки, наявні документи не дають
можливість встановити таку ступінь
споріднення, встановити факт прийняття
батьком ОСОБА_3 спадщини після смерті
його брата (дядька позивачки) ОСОБА_2,
шляхом вступу в управління та
володіння спадковим майном та визнати
за нею в порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_3 право на
земельну частку (пай) у розмірі 6,06
умовних кадастрових гектарів, що
знаходилася в колективній власності
КПСП «Михайлівське» с. Новополтавка
Новобузького району Миколаївської
області.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання на
виклик суду не з'явилася, надала суду
заяву про можливість розгляду справи
за її відсутності, позовні вимоги
підтримала і просила їх задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач - Новомихайлівська сільська
рада Новобузького району
Миколаївської області в судове
засідання явку свого представника не
забезпечила, проте надала письмову
заяву про можливість розгляду справи
без участі представника сільської
ради, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, не
заперечувала проти їх задоволення.

Треті особи без самостійних вимог -
відділ Держземагенства у Новобузькому
районі Миколаївської області та
Заводський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції, явку
своїх представників у судове засідання
також не забезпечили, направили на
адресу суду письмові заяви про
можливість розгляду справи за
відсутності представників відповідних
відділів, заперечень на позов ОСОБА_1 не
мають.

Дослідивши письмові докази у справі
суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай), серії МК № 021836, виданого
Новобузькою районною державною
адміністрацією Миколаївської області
05.10.2000 року, громадянин ОСОБА_2,
являючись членом колективного
сільськогосподарського підприємства
«Михайлівське», отримав право на
земельну частку (пай) вказаного
підприємства площею 6,06 умовних
кадастрових гектарів без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер (а.с.8) і після
його смерті відкрилася спадщина на
належне йому майно, в тому числі і на
набуте ним за життя вищезазначене
право на земельну частку (пай).

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року
встановлено, що для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини, яким згідно з статтею 525
цього Кодексу є день смерті
спадкодавця

За змістом частин першої, другої
статті 549 цього Кодексу спадкоємець
визнається таким, що прийняв спадщину,
як у разі подання ним у шестимісячний
строк відповідної заяви до державної
нотаріальної контори, так і в разі
фактичного його вступу в управління
або володіння спадковим майном, що
означає можливість спадкоємця мати
майно у своєму віданні, вчинення ним
відповідних дій стосовно зазначеного
майна до закінчення шестимісячного
строку з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з досліджених при
судовому розгляді справи свідоцтва про
смерть ОСОБА_2.(а.с.8), довідки про
актовий запис його народження (а.с. 14), а
також свідоцтва про смерть ОСОБА_3
(а.с.18) і свідоцтва про його народження
(а.с. 15), останні дійсно являються
рідними братами. У кожного з них
виникли розбіжності при видачі на
основі їх свідоцтв про народження, де
їх прізвища українською мовою
зазначені як «ОСОБА_2», документів, що
посвідчують особу, зокрема паспорту, а
надалі сертифікату на земельну частку
(пай), свідоцтва про смерть, де їхні
прізвища українською мовою вже
значилися як «ОСОБА_2».

Відтак, зважаючи, що встановлення
вказаного факту має для позивачки
юридичне значення, оскільки вона може
отримати свідоцтво про право на
спадщину після смерті дядька ОСОБА_2,
суд вважає за можливе встановити факт
родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рівні рідних братів.

Як встановлено при розгляді справи, про
що також позивачка зазначила у своєму
позові, її батько ОСОБА_3 після смерті
свого брата ОСОБА_2 у встановлений
законом строк до державної
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини не подав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер (а.с. 18).

Доводи позивачки не те, що її батько за
життя фактично вступив у володіння
спадковим майном після смерті свого
брата ОСОБА_2, оскільки почав
використовувати нажите за життя братом
рухоме майно, предмети домашнього
вжитку, тощо, не знайшли свого
підтвердження при судовому розгляді
справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Втім, позивачка не надала суду жодних
доказів, які свідчать про обставини
фактичного прийняття її батьком ОСОБА_3
спадщини після смерті брата ОСОБА_2

При цьому, як вбачається з довідки
виконкому Новомихайлівської сільської
ради Новобузького району
Миколаївської області від 06.11.2013 року
(а.с. 12) ОСОБА_2 на день смерті, що мала
місце ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав
та був зареєстрований в будинку
АДРЕСА_1 і згідно даних по
господарської книги на день його
смерті за вищевказаною адресою окрім
нього ніхто не проживав і не був
зареєстрований.

За таких обставин, прийняття ОСОБА_3
спадщини після смерті брата ОСОБА_3 за
правилами встановленими ч. 1 ст. 549 ЦК
Української РСР 1963 року, не відбулося, а
відтак, позовні вимоги позивачки про
встановлення такого факту задоволенню
не підлягають.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 не має
права претендувати на земельну частку
(пай) у розмірі 6,06 умовних кадастрових
гектарів, що знаходилася в колективній
власності КПСП «Михайлівське» с.
Новополтавка Новобузького району, саме
після смерті батька ОСОБА_3, оскільки
останній таке право за життя не набув
(не успадкував), а тому у задоволені
позовних вимог про визнання за нею
права на вищезазначену земельну частку
(пай) в порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_3 належить
також відмовити.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008року № 7 за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про визнання права
на спадщину вимоги про визнання права
на спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні і вбачається з матеріалів
справи, ніхто після смерті ОСОБА_2, що
мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини не звертався. Відтак, наразі,
спадщина у вигляді права на земельну
частку (пай) залишається ніким не
прийнятою, і до цього часу відповідні
спадкоємці, в тому числі і позивачка
ОСОБА_1, до суду з позовами про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини не зверталися, при
цьому зважаючи на те, що згідно з
пунктом 5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України 2003 року правила
книги шостої ЦК України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги визнання
відповідачем пред'явленого до нього
позову, оскільки згідно положень ч. 4 ст.
174 ЦПК України суд ухвалює рішення про
задоволення позову у разі визнання
відповідачем позову виключно за
наявності для того законних підстав.

Враховуючи те, що позов позивачки
ОСОБА_1 задоволено частково, а тому
згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд
стягує на її користь судовий збір
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, тобто в сумі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Новомихайлівської сільської ради
Новобузького району Миколаївської
області, треті особи без самостійних
вимог: відділ Держземагенства у
Новобузькому районі Миколаївської
області, Заводський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції, про
встановлення факту родинних відносин,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права на земельну частку
(пай), - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на рівні
рідних братів.

В задоволенні іншої частини вимог, -
відмовити.

Стягнути з Новомихайлівської
сільської ради Новобузького району
Миколаївської області на користь
ОСОБА_1 витрати понесені нею на оплату
судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Новобузький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
ОСОБА_1, яка не була присутня в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, може подати
апеляційну скаргу у вказаний строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко