Провадження № 6/761/2196/2014
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Ковтун
А.В.

за участі державного виконавця:
Борейка М.В.

розглянувши подання Державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Борейка Максима
Валерійовича, заінтересована особа:
ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

03 грудня 2014 року до Шевченківського
районного суду міста Києва надійшло
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України гр. ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 12.08.2014 у справі №632/3024/13-ц.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у ВПВР ДВС України перебуває
виконавче провадження №44736664 від 16.09.2014
з примусового виконання виконавчого
листа №632/3024/13-ц від 24.03.2014, виданого
12.08.2014 Первомайським міськрайонним
судом Харківської області у справі
№632/3024/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» заборгованості за
договором поруки №10-602 від 24.02.2011 року з
відповідними додатковими угодами в
розмірі 80482831,46грн. та судового збору у
розмірі 3654,00грн.

Заявник вказує, що 16.09.2014 державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№44736664 з виконання вказаного
виконавчого листа, яку направлено
боржнику для виконання із
встановленням семиденного строку для
самостійного виконання вимог
виконавчого документу, яка була
отримана боржником. Однак, у
встановлений для самостійного
виконання строк, а також, на
сьогоднішній день, боржником не
вчинено жодних дій, спрямованих на
виконання вказаного рішення суду та не
повідомлено державного виконавця про
причини такого невиконання. Отже,
заявник посилаючись на те, що з дня
відкриття виконавчого провадження,
боржник ухиляється від добровільного
виконання своїх зобов'язань за
вказаним рішенням суду, у встановлені
законодавством строки суми боргу не
сплатив, на вимогу державного
виконавця не відреагував, а також, з
метою захисту інтересів стягувача,
просив обмежити у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2.

У судовому засіданні державний
виконавець подання підтримав, просив з
підстав, викладених у ньому,
задовольнити та тимчасово обмежити гр.
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.
При цьому, вказав, що відсутність з боку
боржника будь-якої реакції на отримане
повідомлення щодо примусового
виконання рішення суду, свідчить про
свідоме ухилення особи від виконання
обов'язків, визначених рішенням суду.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали
подання, суд дійшов висновку про те, що
вказане подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

У судовому засіданні заявник
наголошував, що з дня відкриття
виконавчого провадження №44736664 від
16.09.2014 з примусового виконання
виконавчого листа №632/3024/13-ц від 24.03.2014,
виданого 12.08.2014 Первомайським
міськрайонним судом Харківської
області у справі №632/3024/13-ц про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
заборгованості за договором поруки
№10-602 від 24.02.2011 року з відповідними
додатковими угодами в розмірі
80482831,46грн. та судового збору у розмірі
3654,00грн., боржником не було здійснено
будь-яких дій, які б спрямовувались на
виконання вказаного рішення суду, а
тому наявні підстави вважати, що
боржник умисно ухиляється від сплати
боргу за рішенням суду. Тому, з метою
уникнення виконання зобов'язань,
покладених на боржника судовим
рішенням, слід обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, оскільки такий
захід впливу може забезпечити повноту
виконання зобов'язань за вказаним вище
рішенням суду.

Так, відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Водночас, Закон України від 21.01.1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п.5 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ухилення особи
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.3,5,11 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ.

При цьому, згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Водночас, як вбачається з матеріалів
подання, заявником не надано
переконливих доказів на підтвердження
того, що боржник свідомо ухиляється від
добровільного виконання своїх
зобов'язань за вказаним рішенням суду,
а також, має намір виїхати за межі
України.

Крім цього, державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №44736664 з
примусового виконання виконавчого
листа Шевченківського районного суду
м.Києва №632/3024/13-ц від 24.03.2014 - 16.09.2014 р.

В подальшому, 30.10.2014 р. на адресу
боржника направлено вимогу державного
виконавця, в порядку ст.5, 11 Закону
України «Про виконавче провадження» за
№14-0-35-3712/5.-704/7, якою зобов'язано
боржника надати письмову інформацію
щодо стану виконання рішення суду, а
також, щодо усіх відкритих банківських
рахунках, наявність рухомого і
нерухомого майна, в тому числі
транспортних засобів, копії
документів, що підтверджують право
власності на майно, а також повідомити
про причини невиконання судового
рішення.

Разом з тим, після отримання зазначеної
вимоги 04.11.2014 р., боржник до державного
виконавця не прибув, пояснень з приводу
відкритого виконавчого провадження не
надав. На думку держвного виконавця ці
обставини свідчать про намагання
боржника уникнути виконання рішення
суду.

Інших доказів, доказів які б мали
відношення до подання державного
виконавця та які б підтверджували факт
ухилення боржника від добровільного
виконання своїх зобов'язань за
рішенням суду, заявником не надано.
Також, не надано будь-яких доказів
наявності у боржника документу для
виїзду за кордон, відкритих віз або
інших доказів які б свідчили про
наміри боржника залишити теріторію
України.

При цьому, суд звертає увагу, що
юридична санкція у вигляді тимчасового
обмеження особи боржника у праві
виїзду за кордон може бути застосована
не за наявності факту невиконання
боржником своїх зобов'язань, а при
дійсному ухиленні боржника від їх
виконання.

За приписами ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

На підставі викладеного, а також з
урахуванням того, що заявником не
надано доказів, на підтвердження
обставин, викладених у поданні щодо
ухилення боржника від виконання свої
зобов'язань за рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 12.08.2014 у справі №632/3024/13-ц, а
також, зважаючи на те, що встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
для громадянина ОСОБА_2 є прямим
порушенням його конституційних прав та
свобод, суд дійшов висновку, що у
задоволенні подання слід відмовити.

Ні підставі викладеного та керуючись
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст.19 Закону
України «Про державну прикордонну
службу України» та керуючись ст.ст. 57-59,
209, 210, 212, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання Державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Борейка Максима
Валерійовича, заінтересована особа:
ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_2
- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя