АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Середа К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного
суду м.Києва від 18 серпня 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
перегляд у зв»язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м.Києва від 02 липня 2013
року у справі за позовом Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Печерського району
м.Києва «Хрещатик» до ОСОБА_2, ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
звернулись до суду із заявою про
перегляд у зв»язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м.Києва від 02 липня 2013
року у справі за позовом КП УЖГ
Печерського району м.Києва «Хрещатик»
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги (т.2 а.с.101).

Заяву обґрунтовують тим, що після
закінчення провадження у справі
відповідачам стало відомо, що існують
обставини, які унеможливлюють
виконання рішення суду у цій справі та
вказують на неправильність висновків
суду.

Так, рішенням Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації №47 від
12 червня 2007 року «Про реорганізацію
комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м.Києва
«Печерськжитло» шляхом виділу» КП УЖГ
«Хрещатик» на праві оперативного
управління закріплено житлові будинки
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Будинок АДРЕСА_1, власниками якої є
відповідачі, а відповідно і
споживачами послуг, що надаються
мешканцям будинку, за КП УЖГ «Хрещатик»
на праві оперативного управління не
закріплювався.

У зв»язку із цим вважають, що КП УЖГ
«Хрещатик» не належить право вимоги з
оплати комунальних послуг.

Ухвалою Печерського районного суду
м.Києва від 18 серпня 2014 року заяву від 16
жовтня 2013 року про перегляд у зв»язку з
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м.Києва від
02 липня 2013 року залишено без
задоволення.

Не погодившись з постановленою
ухвалою, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, у якій просять
ухвалу скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилаються на те,
що суд першої інстанції, встановлюючи
обставини, якими була обґрунтована
заява, неправильно їх виклав, що
призвело до необґрунтованої відмови.
Також посилаються на недовіру до
головуючого судді, його
необ»єктивність та неупередженість, у
зв»язку із чим ними неодноразово
заявлявся відвід.

В судовому засіданні заявники
апеляційну скаргу підтримали.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, про день, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки не
повідомив.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія
суддів ухвалила розглядати справу за
відсутності нез»явившихся осіб.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги, заслухавши
пояснення заявників, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи убачається, що в
березні 2013 року Комунальне
підприємство Печерської районної у
м.Києві ради по утриманню житлового
господарства «Хрещатик», що змінило
свою назву на Комунальне підприємство
по утриманню житлового господарства
Печерського району м.Києва «Хрещатик»,
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
заборгованості за
житлово-комунальними послугами, що
були надані в період з 01 серпня 2011 року
по 01 серпня 2012 року мешканцям квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Печерського районного
суду м.Києва від 02 липня 2013 року позовні
вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявні між сторонами правовідносини
ґрунтуються на двосторонньому
обов»язку, згідно із яким одна сторона
надає послуги, а інша оплачує їх
споживання.

Залишаючи без задоволення заяву
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 16 жовтня 2013 року
про перегляд у зв»язку з
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м.Києва від
02 липня 2013 року, суд першої інстанції
виходив з того, що зазначені
відповідачами обставини не є
нововиявленими, оскільки рішення
органу місцевого самоврядування, на
яке посилались заявники, подано як
додаток до позовної заяви, проте ці
обставини можуть бути підставою для
доводів у апеляційній скарзі на
рішення суду, про перегляд якого за
нововиявленими обставинами подано
заяву.

З такими висновками колегія
суддів погоджується.

Відповідно до ст.361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами. Підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
зокрема, є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК
України).

Істотними уважаються обставини,
які можуть спростувати факти,
покладені в основу судового рішення, та
вплинути на висновки суду під час його
ухвалення таким чином, що якби вказана
обставина була відома особам, які
беруть участь у справі, то зміст
судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Процесуальні недоліки розгляду справи
(зокрема, неналежне повідомлення
заявника про час і місце розгляду
справи, неповне встановлення фактичних
обставин справи, порушення порядку
дослідження доказів) не вважаються
нововиявленими обставинами, проте
можуть бути підставою для перегляду
судового рішення в апеляційному або
касаційному порядку (п.5 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №4 від 30 березня 2012
року «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв»язку з
нововиявленими обставинами»).

Зважаючи на те, що рішення Печерської
районної у м.Києві державної
адміністрації №47 від 12 червня 2007 року
«Про реорганізацію комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Печерського району
м.Києва «Печерськжитло» шляхом
виділу», яким заявники обґрунтовують
доводи заяви про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами,
долучено позивачем при зверненні до
суду як додаток до позовної заяви,
відтак, підлягало дослідженню та
оцінці при розгляді справи по суті,
обставини установлені цим рішенням не
можуть уважатися нововиявленими і не
дають підстав для перегляду рішення
суду за правилами ст.361 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо участі
у розгляді справи судді, якому заявлено
відвід, відхиляються колегією суддів,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що під
час провадження у справі за заявою
відповідачів від 16 жовтня 2013 року про
перегляд у зв»язку з нововиявленими
обставинами рішення суду головуючим
суддею Середою К.О., останньому
відповідачами двічі заявлялись
відводи.

Так, у заяві від 14 липня 2014 року (т.2 а.с.
238) заявники зазначили, що суддею
Середою К.О., як слідчим суддею в іншому
судовому провадженні, відмовлено у
задоволенні їхньої скарги на
бездіяльність слідчого щодо
невнесення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань відомостей про
кримінальне правопорушення, тобто є
підстави для відводу згідно із п.4 ч.1
ст.20 ЦПК України, оскільки суддею
підтримуються виключно державні
інтереси та на шкоду заявникам.

Ухвалою Печерського районного суду
м.Києва від 14 липня 2014 року у
задоволенні заяви про відвід
відмовлено.

05 серпня 2014 року судді Середі К.О.
повторно заявлено відвід (т.3 а.с.1), який
обґрунтовується діями судді під час
провадження у справі за тією ж скаргою
на бездіяльність слідчого. Одночасно
посилаються на те, що вирішуючи питання
про відвід за попередньою заявою,
суддею не надано оцінки доказам, якими
обґрунтовувався відвід.

Ухвалою Печерського районного суду
м.Києва від 18 серпня 2014 року у
задоволенні заяви про відвід
відмовлено.

Надаючи оцінку доводам апеляційної
скарги в частині, що стосуються
відводів судді, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст.20 ЦПК України суддя не
може брати участі в розгляді справи і
підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1)
під час попереднього вирішення цієї
справи він брав участь у процесі як
свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання; 2) він прямо чи
побічно заінтересований у результаті
розгляду справи; 3) він є членом сім'ї
або близьким родичем (чоловік, дружина,
батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка,
пасинок, падчерка, брат, сестра, дід,
баба, внук, внучка, усиновлювач чи
усиновлений, опікун чи піклувальник,
член сім'ї або близький родич цих осіб)
сторони або інших осіб, які беруть
участь у справі; 4) якщо є інші
обставини, які викликають сумнів в
об'єктивності та неупередженості
судді; 5) було порушено порядок
визначення судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті
111 цього Кодексу. До складу суду не
можуть входити особи, які є членами
сім'ї або близькими родичами між собою.

Право на подання заяви про відвід судді
є однією з гарантій законності
здійснення правосуддя і об'єктивності
та неупередженості розгляду справи,
оскільки статтею 6 Конвенції про захист
прав і основних свобод людини
закріплено основні процесуальні
гарантії, якими може скористатися
особа при розгляді її позову в
національному суді і до яких належить
розгляд справи незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
судову владу реалізовують професійні
судді та, у визначених законом
випадках, народні засідателі і
присяжні шляхом здійснення правосуддя
в рамках відповідних судових процедур.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечує кожному
право на справедливий суд та повагу до
інших прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Передбачені п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України
обставини, які викликають сумніви в
об'єктивності та неупередженості судді
по відношенню до певної особи не можуть
обґрунтовуватися окремим актом
судової влади, що прийнятий не на
користь заінтересованої сторони, якщо
тільки не буде встановлено у
передбачений законом спосіб, що під час
здійснення правосуддя суддя діяв із
порушенням присяги або вчинив інше
правопорушення.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з підставами для
відмови у задоволенні заяв про відвід
судді, оскільки обставини, які
викликали б сумнів у неупередженості
суддів не установлені, та відхиляє
доводи апеляційної скарги в цій
частині.

Доводи апеляційної скарги в частині
заявлених відводів судді Гладун Х.А.
колегією суддів відхиляються, оскільки
провадження у справі за заявою
відповідачів від 16 жовтня 2013 року про
перегляд у зв»язку з нововиявленими
обставинами рішення суду під
головуванням цього судді не
здійснювалось у зв»язку із
перебуванням судді у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та перерозподілом
справ, які перебували у провадженні
цього судді (т.2 а.с.183).

Відповідно до ст.. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення без
змін ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду
м.Києва від 18 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов