У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Львівська
міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, про демонтаж самочинно
здійсненої прибудови до квартири за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 31 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року голова Личаківської
районної адміністрації Львівської
міської ради звернувся до суду з
указаним вище позовом, посилаючись на
те, що будинок АДРЕСА_1 є будинком
квартирного типу, що знаходиться на
балансі Львівського комунального
підприємства «Господар» (далі - ЛКП
«Господар»). ЛКП «Господар»
та Інспекцією державного архітектурно
- будівельного контролю у Львівській
області було виявлено, що власниками
квартири №2 ОСОБА_5 та ОСОБА_4
здійснюється будівництво прибудови до
квартири АДРЕСА_1. Реконструкція
приміщень квартири № 2 здійснювалася з
відхиленням від робочого проекту. 18
березня 2013 року було видане
розпорядження № 123 «Про
самочинно здійснену прибудову до
квартири АДРЕСА_1, яким затверджено
висновок міжвідомчої комісії від 5
березня 2013 року про те, що прибудова до
квартири АДРЕСА_1 здійснена самовільно,
з порушенням ст. 8 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», у зв'язку з чим підлягає
демонтажу. Вищевказана прибудова
здійснена самовільно на прибудинковій
території багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1, яка належить до комунальної
власності, у відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 відсутнє право власності чи
користування земельною ділянкою, на
якій здійснено прибудову, а тому
вважає, що така підлягає демонтажу.
Разом з тим, станом на дату звернення до
суду власником нежитлових приміщень по
АДРЕСА_1 відповідно до договору
купівлі-продажу від 11 липня 2013 року є
відповідач ОСОБА_6 Просив зобов'язати
ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 в демонтажі самочинно
здійсненої прибудови до квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 31 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 11 вересня 2014 року, позов
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 демонтувати
самочинно здійснену прибудову до
квартири АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_6 не
чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
демонтажі самочинно здійсненої
прибудови до квартири АДРЕСА_1.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення суду першої та
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної
інстанції, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що демонтаж самовільно
здійсненої прибудови до будинку є
єдиним способом усунення порушень прав
третіх осіб.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 31 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 11 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник