У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів : Малько О.С., Бондаренко Н.В.,
Шимків С.С.,

секретар судового засідання:
Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
передставника публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" на заочне рішення
Радивилівського районного суду
Рівненської області від 26 вересня 2013
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
кредитному договору.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Радивилівського
районного суду від 26 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" заборгованість за
кредитним договором в сумі 62170 грн. 80
коп., в т.ч. 29 537,77 грн. - заборгованість по
основному боргу і 32 633,03 грн. -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі на це
рішення представник позивача
покликається на його незаконність в
частині відмови у стягненні пені та
порушення застосування норм
матеріального та процесуального права.

Судом порушені вимоги ст.15
Цивільного кодексу України щодо права
на захист цивільних прав та інтересів,
оскільки факт порушення умов
кредитного договору відповідачкою
підтверджується розрахунком
заборгованості за договором.

Зазначає, що позичальником
порушено умови договору щодо
своєчасності сплати чергових платежів
по договору всупереч вимогам ст.ст. 526,
530 ЦК України.

Вказує, що в порядку ч.2 ст.1050 та
ст.1054 ЦК України було звернуто
стягнення на предмет іпотеки
відповідача, рішення набрало законної
сили, однак не виконано, у зв'язку з чим
заборгованість по пені за договором
збільшилася.

Ухвалення рішення без повного та
фактичного виконання відповідачем
зобов'язань не припиняє зобов'язальних
правовідносин сторін договору та не
звільняє боржника від сплати пені за
фактичне користування кредитом та
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання і не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених умовами договору.

Наявність невиконаного судового
рішення за відсутності реального
виконання боржником свого зобов'язання
(добровільного чи примусового) не
свідчить про припинення договірних
правовідносин сторін.

Банк не повинен був звертатися до
виконавчої служби за виконанням
судового рішення в частині звернення
стягнення, оскільки судом встановлено
самостійну реалізацію майна, а з боку
відповідача 18.10.2010 року отримано
вказане рішення суду, але в
добровільному порядку не виконано.

Просить змінити заочне рішення
Радивилівського районного суду від 26
вересня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення заборгованості з пені у
розмірі 7253,57 доларів США та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким вимоги
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення
забргованості з пені задовольнити у
повному обсязі, а в іншій частині -
рішення суду залишити без зміни.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
28 травня 2003 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
та ОСОБА_1 укладено договір №ROWWG01051640c
про відкриття карткового рахунку і
встановлення кредитного ліміту "VISA
ELECTRON SERVICE", відповідно до п.6.2 якого Банк
надає кредитний ліміт на картковий
рахунок клієнта в сумі 5000,00 доларів США
на термін 120 місяців по 27 травня 2013 року
включно (а.с.8-9).

Судом першої інстанції
встановлено наявність заборгованості
по укладеному кредитному договору, що
підтверджується наданим позивачем
розрахунком заборгованості.

Заочним рішенням Радивилівського
районного суду від 20 лютого 2009 року
задоволено позовні вимоги ЗАТ КБ
"ПРИВАТБАНК": в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ROWWG01051640c від 28.05.2003 року в розмірі 18990
грн. 18 коп. звернуто стягнення згідно
договору іпотеки від 28.05.2003 року на
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 - шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" з укладенням від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Вказане рішення не виконано, а
тому суд обгрунтовано задовольнив
частково позовні вимоги Банку,
заявлені в 2013 році на підставі цього ж
кредитного договору, відмовивши у
стягненні неустойки(пені) через
відсутність вини відповідачки у
невиконанні зобов*язання після
ухвалення судом в 2009 році рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

За наведених обставин підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
відхилити.

Заочне рішення Радивилівського
районного суду Рівненської області від
26 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Бондаренко Н.В. Шимків
С.С.