Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/4735/14 Головуючий у 1
інстанції: Кирилюк Н.А.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25» листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 03 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення вартості частки у спільному
майні,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
частини спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначала, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
під час перебування у якому вони
придбали автомобіль Hyundai Sonata. Після
розірвання шлюбу домовитися про поділ
майна, що було придбано у шлюбі не
вдалося, та відповідач користується
автомобілем на свій розсуд.

Позивачка звернулася до суду про поділ
майна подружжя та відповідно до
рішення апеляційного суду Донецької
області від 10.07.2013 року за нею та
відповідачем визнано право спільної
сумісної власності по 1/2 частині
автомобіля Hyundai Sonata за кожним.

З огляду на те, що судове рішення
набрало законної сили, та з посиланням
на те, що в подальшому відповідач без її
згоди продав автомобіль, просила
стягнути з відповідача 1/2 вартості
спірного автомобіля у розмірі 79 155, 5
грн.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 03 лютого 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 частину
спільного часткового майна у розмірі 52
622, 81 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 526, 23
грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 01 квітня 2014 року рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 03 лютого 2014 року
скасовано, провадження у справі
закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 липня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено
частково, ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 01 квітня 2014 року
скасовано,справу передано для
продовження розгляду до суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи апеляційним
судом встановлено, що суд першої
інстанції дотримався вимог ст. 212 ЦПК
України і оцінив всі надані сторонами
докази на ґрунті всебічного, повного,
об'єктивного та безпосереднього їх
дослідження, а також оцінив належність
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності,
відобразив в рішенні результати оцінки
доказів.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 12 серпня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя
встановлено, що у липні 2008 року під час
шлюбу подружжям було придбано
автомобіль Hyundai Sonata, 2.0 4АТ2, державний
номер НОМЕР_1 (а.с.16-20).

Вказаним рішенням апеляційного суду
Донецької області за ОСОБА_4 та ОСОБА_3
визнано право спільної часткової
власності по 1/2 частини автомобіля Hyundai
Sonata, 2.0 4АТ2, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до положень статті 356 ЦК
України власність двох чи більше осіб
із зазначенням частки кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно із частинами першою, третьою
статті 358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою; кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою (ч.1 ст.358 ЦК України).

За змістом ст.361 ЦК України співвласник
має право самостійно розпорядитися
своєю часткою у праві спільної
часткової власності.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник,
права, якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 у період з листопада 2008 по
жовтень 2012 року користувався
інформаційними послугами
диспетчерської служби ТОВ "Таксі
Всегда" та надавав послуги таксі на
автомобілі Hyundai Sonata, 2.0 4АТ2, державний
номер НОМЕР_1, 2008 року (а.с.47-50).

Відповідно до висновку експертного
дослідження №276/28 від 22 січня 2014 року
середня ринкова вартість колісного
транспортного засобу Hyundai Sonata, 2.0 4АТ2,
державний номер НОМЕР_1 з урахуванням
корегування за пробігом 245000 км та
корегування ціни за умовами
використання автомобіля в режимі таксі
на момент проведення експертизи
складає 105 245,61 грн.(а.с.47-50). Зазначену
вартість спірного автомобілю
відповідач не оскаржував.

Судом в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України
також встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 здійснив відчуження автомобіля
Hyundai Sonata, 2.0 4АТ2, державний номер НОМЕР_1
без згоди співвласника - ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
право позивачки як власника має бути
захищене шляхом стягнення з
відповідача 1/2 вартості автомобіля,
яким він розпорядився без її згоди.

Обставини щодо сплати ОСОБА_3 коштів за
кредитним договором №819-007/ФК-08, на який
посилається апелянт, були предметом
розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
рішенням апеляційного суду Донецької
області від 12 серпня 2013 року цим
обставинам була надана відповідна
оцінка та за позивачем та відповідачем
було визнано право власності на
спірний автомобіль.

Довід апеляційної скарги про те, що
позивач фактично просить припинити її
право на частку в спільному майні, а
припинення права на частку в спільному
сумісному майні не передбачене нормами
ЦК України, не заслуговує на увагу,
оскільки як вбачається з рішення
апеляційного суду Донецької області
від 12 серпня 2013 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3
визнано право спільної часткової
власності - по 1/2 частини автомобіля
Hyundai Sonata, 2.0 4АТ2, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 03 лютого 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: