Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4227//14
Головуючий у 1 інстанції: Дацюк
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 03
вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей та коштів на
утримання дружини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом, який в процесі розгляду
справи уточнила до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей та коштів на
утримання дружини.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що з відповідачем мають
неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають з позивачем та знаходяться
на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної
допомоги не надає.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила стягнути з ОСОБА_3 на свою
користь аліменти на утримання ОСОБА_5 у
розмірі 1/5 частини заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку; аліменти на
утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/5 частини
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
та на своє утримання до досягнення
ОСОБА_6 трирічного віку у розмірі 1/5
частини заробітку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/5
частки всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 15 липня 2014 року до
повноліття ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/5
частки всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 15 липня 2014 року до
повноліття ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
її утримання кошти у розмірі 1/5 частки
всіх видів заробітку відповідача,
щомісячно, починаючи з 15 липня 2014 року
до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3
трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
висновки суду не відповідають
обставинам справи і наданим доказам,
рішення ухвалено з порушенням судом
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом не прийнято до
уваги, що на підставі ст. 202 СК України,
рішенням суду з відповідача стягнуто
аліменти у розмірі 1/10 частини
заробітку (доходу) на утримання батька
ОСОБА_7 по день смерті. Суд не врахував
вимоги ст. 182 СК України. Просить
рішення суду змінити в частині розміру
стягуваних аліментів, ухваливши
рішення наступного змісту. «Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів
заробітку відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 15 липня 2014 року до
повноліття ОСОБА_5

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/8
частки всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 15 липня 2014 року до
повноліття ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
її утримання кошти у розмірі 1/8 частки
всіх видів заробітку відповідача,
щомісячно, починаючи з 15 липня 2014 року
до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
трирічного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджено ксерокопією свідоцтва
про народження дітей (а.с.4-5). Позивач
ОСОБА_4 знаходиться у декретній
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Діти
проживають з матір'ю, знаходяться на її
утриманні, що визнається сторонами.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та стягуючи
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей по 1/5
частині усіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно починаючи з 15.07.2014 року до
повноліття дітей, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач, як батько
дітей зобов'язаний утримувати їх до
досягнення повноліття.

Стягуючи на користь позивача ОСОБА_4 на
її утримання кошти у розмірі 1/5 частки
всіх видів заробітку відповідача,
щомісячно, починаючи з 15 липня 2014 року
до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3
трирічного віку, суд керувався
вимогами ч.2 ст. 84 СК України, якою
передбачено право на утримання від
чоловіка до досягнення дитиною трьох
років.

При цьому, визначаючи розмір аліментів,
суд врахував всі обставини,
передбачені ст. 182 СК для визначення
розміру аліментів, зокрема
матеріальний стан як позивача так і
відповідача і дійшов висновку, що
відповідач працевлаштований, і має
стабільний заробіток. Судом враховано
наявність у відповідача аліментів на
утримання батька у розмірі 1/10 частки
усіх видів заробітку відповідно
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27.08.2014 року та
відсутність даних щодо стану здоров'я
відповідача.

Висновок суду першої інстанції про
стягнення аліментів у визначеному
судом розмірі відповідає вимогам ст. 181
СК України та фактичним обставинам
справи.

Судова колегія вважає, що розглядаючи
спір, суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст. 212-124 ЦПК
України, повно та всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, на які
посилалися сторони, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу, та
закон, що їх регулює.

Судом вірно застосовані норми ст. ст. 180,
181, 182 СК України відповідно яких батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. За рішенням
суду кошти на утримання
дитини(аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
в твердій грошовій сумі. При визначенні
розміру аліментів суд враховує - стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, інші обставини, що
мають істотне значення.

Зазначеним обставинам суд першої
інстанції дав належну правову оцінку, а
тому дійшов обґрунтованого до
висновку, що відповідач зобов'язаний
виплачувати аліменти на утримання
дітей та визначив їх розмір по 1/5
частині усіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно починаючи з 15 липня 2014 року і
до повноліття дітей.

Судом правильно застосовані норми ч. 2
ст. 84 СК України, відповідно якої,
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання вагітна
дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

З урахування вимог ст. 181, 182 СК України,
судом правильно визначений розмір на
утримання дружини, оскільки відповідач
має можливість надавати позивачці
матеріальну допомогу у розмірі 1/5
частки усіх видів доходів.

Довід апелянта про те, що суд першої
інстанції неправильно визначив розмір
аліментів на дітей та на утримання
дружини є безпідставний та
спростований матеріалами справи.

При розгляді справи та вирішенні спору
про стягнення аліментів на дітей,
відповідач не надав до суду першої
інстанції належні та допустимі докази
на підтвердження того, що його
матеріальний стан, стан здоров'я,
наявність інших виконавчих листів не
позволяє сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі.

В ході розгляду справи у суді
апеляційної інстанції, судом у
відповідності до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК
України, за якою суд сприяє всебічному
і повному з'ясуванню обставин справи,
досліджені надані апелянтом нові
докази, що характеризують його
майновий стан, що не суперечить вимогам
ч.2 ст. 303 ЦПК України.

Однак, ні довідка про заробітну плату
ОСОБА_3 а також інші належні та
допустимі докази - виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7
аліментів на утримання, лист
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим листом з 04.11.2014
року ніяким чином не спростовують
висновок суду першої інстанції про
стягнення аліментів у визначеному
судом розмірі, оскільки рішення суду
про стягнення аліментів на утримання
батька було предметом дослідження у
суді першої інстанції та прийнято
судом до уваги при визначені розміру
аліментів.

При визначені розміру аліментів 70% усіх
видів доходів відповідача судом першої
інстанції правомірно застосовані
норми ч.4 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження» та
обґрунтовано присуджено стягнення
аліментів з ОСОБА_3 у визначеному судом
розмірі, що не суперечить нормам ч.4 ст.
70 Закону України «Про виконавче
провадження».

У разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із сторін,
ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися
до суду з позовом про зміну розміру
аліментів у відповідності до вимог ст.
192 СК України.

Враховуючи наведене, колегія дійшла
висновку, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухвалено з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: