Справа № /222/1086/14-ц
Провадження № 2/222/463/2014 р.
У Х В А Л А

Про залишення позовної заяви без руху

27 серпня 2014 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розділити спільно нажите у шлюбі з відповідачем майно подружжя у виді квартири АДРЕСА_1 визнавши за нею право власності на ? частину зазначеної квартири та припинивши право сумісної власності на зазначену частину за відповідачем.

Проте, зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Володарського райсуду та на підставі ст. 121 ЦПК України підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 цього Кодексу.

Так, ч.5 ст. 119 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненням судовий збір сплачується у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору при подачі позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу складає 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.),

Як вбачається з позовної заяви позивачка звертається до суду з вимогою про розподіл спільно нажитого майна подружжя і зазначає ціну позову в розмірі 7117 грн.

Таким чином при подачі позову позивачкою повинно бути сплачено суму судового збору в розмірі 243,60 грн., чого зроблено не було.

Проте, позивачкою при подачі позову було надано письмову заяву в порядку ч.3 ст. 82 ЦПК України в якій вона просить звільнити її від сплати судових витрат в зв`язку з хворобою та тяжким матеріальним становищем, т.я. вона виховує доньку одна, має статус інваліда 3-ї групи з дитинства, працює і отримає заробітну плату, яка складає 1220 грн. на місяць, про що додає витяг з акту огляду МСЕК та довідку про доходи.

Згідно правового змісту ч.3 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Позивачкою не надано належних доказів того, що її матеріальне становище не дозволяє їй сплатити судові витрати при зверненні до суду із зазначеним позовом, тим паче, що сума судового збору є мінімальною.

Крім того, її доводи, щодо важкого матеріального становища не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вона працює, отримує заробітну плату, що нею самою зазначається у заяві, а знаходження дитини на утриманні та наявність зазначеної інвалідності не є підставою для відстрочки, розстрочки судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судових витрат задоволенню не підлягає.

Таким чином, на підставі ст. 121 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху для надання доказів про сплату суми судового збору в розмірі 243,60 грн. з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судових витрат по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна подружжя.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна подружжя залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 5 (п`ять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви надіславши на її адресу копію цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Подліпенець.