Справа № 544/2404/13-ц
Пров. № 4-с/544/4/2014
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2014 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд
Полтавської області у складі :

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Несена О.І.,

представника скаржника адвоката
ОСОБА_1 (фізичної особи), представника
відділу Державної виконавчої служби
Пирятинського районного управління
юстиції Потерайло К.Р.(представника
державної установи), представника
заінтересованої особи ОСОБА_3
(представника юридичної особи),

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
скаргою ОСОБА_4 про неправомірні дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Пирятинського районного управління
юстиції Полтавської області,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_5. звернувся до суду із
скаргою про визнання неправомірними
дій державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Пирятинського районного управління
юстиції (далі -ВДВС Пирятинського РУЮ)
Потерайло К.Р. Свою скаргу обґрунтовує
тим, що 25.12.2013 постановою державного
виконавця ВДВС Пирятинського РУЮ
Потерайло К. Р. відкрито виконавче
провадження та винесено постанову по
арешт майна та оголошення заборони
його відчуження на підставі ухвали
Пирятинського районного суду від 05.12.2013
у цивільній справі №544/2269/13-ц. Ухвалою
суду від 05.12.2013 заяву ПАТ КБ «Надра»
про забезпечення позову задоволено
частково. Накладено арешт на
автомобіль марки Dodge Caliber, 2007 року
випуску, чорного кольору, заводський
номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний
номер №НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
зареєстрованого РЕП 3-го МРВ ДАІ
м.Пирятин УМВС України у Полтавській
області 26.10.2007 року, що перебуває у
заставі ПАТ КБ «Надра», із забороною
його використання та передати на
відповідальне зберігання ПАТ КБ
«Надра» для зберігання на охоронюваній
стоянці Банку.

Копії цих постанов скаржник отримав
26.01.2013 та йому було вручено Вимогу
державного виконавця про те, що він
зобов'язаний доставити автомобіль
державному виконавцю 08.01.2014. Однак,
незважаючи на те, що у Вимозі було
вказано конкретний термін виконання
Вимоги, 27.12.2013 Державним виконавцем
27.12.2013 було складено Акт опису і арешту
майна від 27.12.2013. Автомобіль був
вилучений у боржника та переданий
Банку на підставі Акту.

Вважає дії державного виконавця
ВДВС Пирятинського РУЮ Потерайло К.Р.
неправомірними, оскільки державним
виконавцем був складений акт та
проведено вилучення автомобіля
боржника на підставі ухвали, яка не
набрала законної сили. Крім того, у
Постанові про арешт майна нічого не
вказано про вилучення у боржника
автомобіля, на момент вчинення
державним виконавцем оскаржуваних дій
строк виконання вимоги -08.01.2013 не
настав. Копію Акту вилучення та Акту
передачі майна стягувачеві державний
виконавець боржнику не вручив, а Акт
опису і арешту майна складений на
бланку відповідно до Інструкції, яка
втратила чинність. Просить визнати дії
державного виконавця неправомірними,
зобов'язати державного виконавця
повернути вилучений автомобіль та
покласти на Державного виконавця
Потерайло К.Р. всі витрати, пов'язані з
проведенням 27.12.2013 виконавчих дій в
ході виконавчого провадження, із
відділу ДВС стягнути всі судові
витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник скаржника ОСОБА_1 у
судовому засіданні скаргу підтримав,
просив її задовольнити з підстав,
викладених у ній. Пояснив, що діями
державного виконавця ОСОБА_5 було
завдано збитків в сумі 3190 грн, що він
сплатив за послуги евакуатора, який
доставив його автомобіль на стоянку
ПАТ КБ «Надра» у м.Полтава. ОСОБА_4 мав
намір добровільно виконати ухвалу суду
у строк, встановлений йому державним
виконавцем, але про вилучення у нього
автомобіля 27 грудня 2013 року державний
виконавець його не попередив, тому він
не мав змоги доправити його до міста
Полтави у цей же день.

Державний виконавець ВДВС
Пирятинського РУЮ Потерайло К.Р. у
судовому засіданні скарги не визнала і
пояснила, що виконавчий документ про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на автомобіль, що належить
ОСОБА_5 підлягав негайному виконанню,
тому і виконавче провадження було
відкрите наступного дня після його
надходження до ВДВС. При цьому, для
добровільного виконання такого
виконавчого документу строк не
встановлюється. У вимозі державного
виконавця була вказана дата виконати
боржнику рішення 08.01.2014, оскільки ВДВС
не мав можливості негайно виконати
ухвалу суду про передачу автомобіля
ОСОБА_4 на зберігання ПАТ КБ «Надра» за
відсутності охоронюваної стоянки. Ця
дата виконання була погоджена з
представником стягувача, проте він
приїхав раніше і автомобіль був
переданий йому 27 грудня 2013 року.
Доповнила, що боржник добровільно
виконувати ухвалу суду відмовлявся,
документи на автомобіль не надав, тому
автомобіль було примусове доставлено
до місця зберігання евакуатором. Акт
опису та арешту майна складався
державним виконавцем на старому
бланку за відсутності нових бланків,
проте його зміст відповідає вимогам
Інструкції з проведення виконавчих
дій. При передачі автомобіля стягувачу
був складений акт-прийому передачі
майна, копія якого йому вручена.

Представник стягувача ПАТ «КБ
«Надра» у судовому засіданні скаргу
ОСОБА_4 не визнав, просив відмовити у її
задоволенні з тих підстав, що при
виконанні ухвали суду про арешт та
передачу для зберігання ПАК КБ
«Надра» належного ОСОБА_4 автомобіля
27.12.2013 року державним виконавцем були
дотримані вимоги законодавства, що
регулюють порядок здійснення
примусового виконання рішень. Боржник
відмовився добровільно виконувати
ухвалу суду, тому було прийняте рішення
про перевезення автівки на охоронювану
стоянку Банку евакуатором. За послуги
евакуатора боржник погодився сплатити
сам, тому і затрати були понесені ним з
його вини.

Суд, заслухавши пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи прийшов до
висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою суду від
05.12.2013 заяву ПАТ КБ «Надра» про
забезпечення позову задоволено
частково. Накладено арешт на
автомобіль марки Dodge Caliber, 2007 року
випуску, чорного кольору, заводський
номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний
номер №НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
зареєстрованого РЕП 3-го МРВ ДАІ м
.Пирятин УМВС України у Полтавській
області 26.10.2007 року, що перебуває у
заставі ПАТ КБ «Надра», із забороною
його використання та передано на
відповідальне зберігання ПАТ КБ
«Надра» для зберігання на охоронюваній
стоянці Банку. Ухвалу звернуто до
негайного виконання (а.с.27-28).

На підставі ухвали суду 25.12.2013
постановою державного виконавця ВДВС
Пирятинського РУЮ Потерайло К. Р.
відкрито виконавче провадження та
винесено постанову по арешт майна та
оголошення заборони його відчуження
(а.с.17-18).

27.12.2013 державним виконавцем в
присутності понятих та зацікавлених
сторін було проведено опис та
накладено арешт на зазначений в ухвалі
суду автомобіль, який був переданий на
відповідальне зберігання
представнику ПАТ КБ «Надра» та
складено Акт опису і арешту майна від
27.12.2013 (а.с.3).

Відповідно до ст. 387 Цивільного
процесуального кодексу України (далі-
ЦПК України), якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби і права чи свободи заявника не
було порушено, суд постановляє ухвалу
про відмову в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що скарга є необґрунтованою та
не підлягає задоволенню.

Рішення державного виконавця про
опис та арешт належного ОСОБА_4 майна
з передачею його на відповідальне
зберігання представнику ПАТ «КБ Надра»
прийнято державним виконавцем на
виконання ухвали суду від 05.12.2013 у межах
своєї компетенції та на підставі
положень закону.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом про конфіскацію
майна, стягнення періодичних платежів,
забезпечення позовних вимог або якщо
рішення підлягає негайному виконанню
строк, встановлений частиною другою
цієї статті, не надається.

Враховуючи викладене, не заслуговують
на увагу доводи скаржника про те, що
ухвала суду могла б бути виконана ним у
строк, встановлений для добровільного
виконання.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України ухвала
про забезпечення позову виконується
негайно в порядку, встановленому для
виконання судових рішень. Оскарження
ухвали про забезпечення позову не
зупиняє її виконання.

Стаття 25 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає відмову у
відкритті виконавчого провадження
якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили,
крім випадків, коли воно у
встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання.

З огляду на викладене, доводи скаржника
про відсутність підстав для
накладення арешту на майно боржника та
його передачу стягувачеві у зв'язку з
тим, що ухвала суду, якою накладений
арешт, не набрала законної сили, є
безпідставні, оскільки в резолютивній
частині ухвали суд зазначив про її
негайне звернення до виконання.

Посилання на невиконання державним
виконавцем вимог Інструкції з
організації примусового виконання,
затвердженої Наказом Мінюсту України
від 02.04.2013 №512/5 (далі- Інструкції), про
порядок складання процесуальних
документів при проведенні опису та
арешту майна з його вилученням, як
зазначено в ухвалі суду, також є
безпідставними.

Відповідно до вимог п.4.2.1 Інструкції в
акті опису та арешту майна боржника
від 27.12.2013 зазначені всі необхідні
реквізити та дані: назва внесеного в
акт предмета і його відмінні ознаки,
прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання;
відмітка про роз'яснення зберігачеві
майна обов'язків із збереження майна,
попередження про кримінальну та іншу
відповідальність, встановлену
законодавством, за його розтрату,
відчуження, приховування, підміну,
пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт; зауваження стягувача,
боржника, осіб, що були присутні при
описі. Акт опису та арешту майна
підписаний державним виконавцем,
понятими, зберігачем майна, боржником
(останнім вручені його копії). Факт
передачі майна представнику стягувача
засвідчений актом прийому-передачі
майна. При цьому Інструкція не вимагає
складання акту вилучення майна у
боржника на виконання ухвали суду про
забезпечення позову.

Допущені державним виконавцем окремі
процесуальні порушення при
проведенні опису та передачі майна, на
які вказує представник скаржника (
встановлення строку для виконання
вимоги, використання бланків
документів, які втратили силу ), не
можуть слугувати формальною підставою
для визнання його дій неправомірними
та для повернення арештованого майна.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що у задоволенні скарги ОСОБА_4 про
неправомірні дії державного виконавця
слід відмовити.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст.
11, 25, 26 Закону України «Про виконавче
провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 про
неправомірні дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Пирятинського районного управління
юстиції Полтавської області -
відмовити

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Головуючий -
Сайко
О.О.