Справа № 490/235/13-ц
18 лютого 2014 року Центральний районний
суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі - Волковій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_5, в якому
просив, в рахунок погашення
заборгованості станом на 06.06.2011 року за
кредитним договором від 04.04.2006 року в
розмірі 322691,69 грн., з яких 109491,70 грн.
заборгованість за тілом кредиту, 6584,44
грн. процентів за користування
кредитними коштами, 206615,55 грн. пені,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а саме на
квартиру АДРЕСА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
на підставі оцінки, проведеної
суб*єктом оціночної діяльності
незалежним експертом на стадії оцінки
майна на час проведення виконавчих
Ухвалою суду до участі у справі в
якості правонаступниківпісля смерті
ОСОБА_5 залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Представник позивача просила про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
Відповідачі у судове засідання не
зявились, про час та дату судового
засідання повідомлені належним чином,
заперечень проти позову не надали.
Судом ухвалено про розгляд справи у
відсутності сторін, заочний розгляд
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
Обставини справи, встановлені судом.
04.04.2006 року між Акціонерним
комерційним банком «Райффайзенбанк
Україна», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №ML-400/062/2006,
згідно якого кредитор надав
позичальнику в кредит грошові кошти в
за користування кредитом у розмірі 11,50%
річних , з кінцевим строком повернення
кредиту 03.04.2012 року.
У відповідності до п.1.5 кредитного
договору, повернення відповідної
частини кредиту здійснюється
позичальником щомісяця у розмірі та
строки. Визначені у графіку повернення
кредиту та сплати процентів, шляхом
внесення готівки в касу банку або
безготівковим перерахуванням на
позичковий рахунок, якщо інше не
передбачено цим договором. Нараховані
в порядку, передбаченому цим
договором проценти сплачуються
позичальником одночасно з погашенням
відповідної частини кредиту, в строк,
передбачений в графіку повернення
кредиту та сплати процентів, якщо інше
не передбачено цим договором.
Сторони прийшли до згоди, що в якості
забезпечення всіх своїх зобов*язань за
цим договором, позичальник, керуючись
положеннями чинного законодавства , та
умовами цього договору, зобов*язується
передати чи/та забезпечити передачу
майновим поручителем в іпотеку банку
предмет іпотеки, що перебуває у
власності позичальника та/аьо
майнового поручителя (п. 3.1 договору).
Пунктом 4.1 договору передбачено, що за
невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов*язань по цьому
договору , позичальник несе
відповідальність у порядку та на
умовах, визначених в цьому договорі, а
саме: за порушення прийнятих на себе
зобов*язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначені цим договором строки,
позичальник зобов*язаний споатити
банку пеню у розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов*язань за кожен день прострочки.
Зазначена пеня сплачується додатково
до прострочених сум .
04.04.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк
Україна», ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстровий №1535, згідно якого ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 передали в іпотеку належну їм на
праві власності квартиру АДРЕСА_1.
Вказана квартира належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 по ? частині кожному, на підставі
договору купівлі-продажу від 06.04.2005
року, посвідченого 26.04.2005 року
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
реєстровий №619.
У відповідності до п. 6.1 договору
іпотеки, за рахунок предмета іпотеки
іпотеко держатель може задовольнити
всі боргові зобов*язання не сплачені
боржником і вимоги стосовно повного
відшкодування збитків, завданих
порушенням іпотекодавцем його
зобов*язань за цим договором, а також
всі фактичних витрат, понесених
іпотеко держателем у зв*язку з
реалізацією предмету іпотеки.
Іпотекодержатель має право
задовольнити із вартості предмету
іпотеки всі фактичні вимоги негайно
після виникнення будь-якої із таких
обставин: несплати боржником будь-якої
суми у розмірі і у такій валюті, у такий
строк і в такому порядку, як
встановлено в кредитному договорі;
порушення іпотекодавцем будь-якого із
його зобов*язання за ст. 5 цього
договору; інших обставин, передбачених
чинним законодавством України,
кредитним договором та цим договором.
Вартість предмету іпотеки на момент
укладення договору встановлена за
домовленістю сторін договору у розмірі
129942,00 грн. (п.4.4 договору іпотеки).
10.06.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», що є
правонастпником АКБ «Райффайзенбанк
Україна», та ОСОБА_1 укладено додаткову
угоду №1 до кредитного договору
№ML-400/062/2006 від 04.04.2006 року, за умовами
якої сторони домовились внести зміни
та доповнення до кредитного договору
наступного змісту, а саме п.2.1.1
додаткової угоди: внести зміни до п.3
частини №1 «Умови кредитування.
Визначення термінів» кредитного
договору та викласти його у наступній
Згідно п.3, сторони домовились, що на
період з моменту підписання
додаткового договору до 15.06.2009 року
включно до розрахунку процентів за
користування кредитом буде
використовуватись процентна ставка в
розмірі та вид якої визначено умовами
кредитування (п. 3.1 додаткової угоди).
За п. 3.2 угоди, на період з 15.06.2009 року до
15.11.2009 року включно, для розрахунку
процентів за користування кредитом
буде використовуватись фіксована
процентна ставка в розмірі:11,50 % річних.
На період з 16.11.2009 року до дати
закінчення дії кредитного договору,
для розрахунку процентів за
користування кредитом буде
використовуватись плаваюча процентна
Викладено графік повернення кредиту та
відсотків у новій редакції.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що
підтверджується копією актового
запису про смерть №5662 від 08.12.2008 року.
Спадкова справа після смерті ОСОБА_5
була заведена Третьою Миколаївською
державною нотаріальною конторою.
Згідно спадкової справи №327/2009 ,
спасдкоємцями є ОСОБА_4- дружина , діти
ОСОБА_8, ОСОБА_3 та батьки померлого
При цьому, ОСОБА_9 відмовилась від своєї
частки на користь ОСОБА_2, а ОСОБА_8 на
23 жовтня 2009 року ОСОБА_4 видані
свідоцтва про право власності на 1/2
частку у спільному майні подружжя, та
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_5 на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1,
від 1 4 частини , з урахуванням 1 5 частини
,від якої відмовився ОСОБА_8 на її
23 жовтня 2009 року ОСОБА_3 отримала
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ОСОБА_5, на 1/5 частину від 1/4
частини вказаної квартири.
28 жовтня 2009 року ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ОСОБА_5 на 2/5 частини від 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, з
урахуванням 1/5 частки майна від якої
відмовилась ОСОБА_9.
Таким чином, ОСОБА_2 належить право
власності на 2 20 частини квартири,
ОСОБА_4 - 720, ОСОБА_3- 120 в порядку
спадкування за законом.
10.01.2014 року державним нотаріусом
Третьої Миколаївської державної
нотаріальної контори особам, які
отримали спадщину після смерті ОСОБА_5,
направлено повідомлення про
надходження претензії ТОВ «ОТП
Відповідачі зобов"язання за вказаним
договором належним чином не виконали, в
звязку з чим , станом на 15.06.2009 року
виникла заборгованість за кредитним
договором року в розмірі 322691,69 грн., з
яких 109491,70 грн. заборгованість за тілом
кредиту, 6584,44 грн. проценти за
користування кредитними коштами, 206615,55
10.10.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено
договір про відступлення права вимоги,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
реєстровий №9590, за умовами якого ПАТ
«ОТП Банк» передав Фактору право
вимоги за кредитними договорами,
перелік яких міститься в Додатку №1 до
даного договору, що забезпечений
іпотекою /заставою за договорами
іпотек/застав, перелік яких міститься в
додатку №1 до даного договору (п.1.1).
За п.1.1.1 даного договору, клієнт передає
та відступає фактору сукупність прав,
належних клієнту за договорами
забезпечення, включаючи, але не
обмежуючись, правом звертати стягнення
на заставлене майно.
Згідно Додатку №1 до даного договору,
ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги
відносно кредитного договору
№ML-400/062/2006 від 04.04.2006 року та договору
іпотеки від 04.04.2009 року, що укладені з
06.06.2011 року за вихідним №73/2011,74/2011 ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» на адресу
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було направлено
досудова вимога про погашення
заборгованості за кредитним договором
від 04.04.2006 року, та роз*яснено, що у разі
невиконання вказаних вимог буде
звернуто стягнення на предмет іпотеки.
У відповідності до вимог ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
На підставі ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами /з розстроченням/, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинно бути виконано
належним чином та в установлений строк,
а згідно ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплатити
Згідно п. 5.1 Іпотечного договору та ст.
12, 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за кредитним договором,
іпотекодержатель, через суд має право
звернути стягнення на предмет іпотеки,
якщо прострочення строку будь-якого з
платежів або його частини становить
Іпотека- це вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника. (ст.1
Закону України «Про іпотеку»)
Іпотекодержатель має право звернути
стягнення на майно у випадках
порушення позичальником якого-небудь
із зобов'язань, передбачених умовами
кредитного договору.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється у випадках, передбачених
договором, відповідно до розділу V
Закону України «Про іпотеку»на
підставі рішення суду, або на підставі
виконавчого напису нотаріуса або
згідно із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
містяться в цьому договорі.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
за вибором іпотекодержателя може бути
здійснено у позасудовому порядку
шляхом: - переходу до іпотекодержателя
права власності на предмет іпотеки ;
продажу предмету іпотеки будь-якій
особі ( розділ 6 договору іпотеки).
Відповідно до приписів ст.33 Закону
України «Про іпотеку» , у разі
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання,іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.
У разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. (стаття 35 Закону України «Про
іпотеку" від 05.06.2003 р.)
Згідно із ст. 17 ЗУ, іпотека припиняється
у разі припинення основного
У разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
третьої особи, у тому числі в порядку
спадкувння чи правонаступництва, суди
мають враховувати, що іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна. Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статус іпотекодавця, має всі його права
і несе всі його обов*язки за іпотечним
договором в тому обсязі й на тих самих
умовах,що існували до набуття права
власності на предмет іпотеки (ст. 23 ЗУ).
У відповідності до п. 36 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30.03.2012 року №5
"Про практику застосування
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
у разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
третьої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва, суди
мають враховувати, що іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна. Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статусу іпотекодавця, має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі й на
тих самих умовах, що існували до
набуття ним права власності на предмет
Проте ,якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи - іпотекодавця, який є
відмінним від боржника, такий
спадкоємець не несе відповідальності
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимог іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки. Якщо
боржник та іпотекодавець - одна й та
сама особа, то після її смерті до
спадкоємця переходять не лише права та
обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за
основним зобов'язанням у межах
вартості спадкового майна.
Отже, правила статті 1281 ЦК України щодо
строку пред'явлення кредитором
спадкодавця вимог до спадкоємців не
застосовуються до зобов'язань,
забезпечених іпотекою.
Пункти 37-38 Постанови передбачають, що
невиконання вимог частини першої
статті 35 Закону України "Про іпотеку"
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання , не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.
У випадку, якщо іпотекодержатель не
реалізував способів позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки, зокрема, шляхом
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, який
передбачав би передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки у рахунок виконання
основного зобов'язання (стаття 37 Закону
України "Про іпотеку"), він має право
звернутися до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до статті 39 цього Закону, а
не з позовом про визнання права
власності на нерухоме майно.
Наявність договору про позасудове
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки не позбавляє
іпотекодержателя права звернення
стягнення на предмет іпотеки в
судовому порядку.
Згідно п. 39 Постанови, з урахуванням
положень частини третьої статті 33,
статті 36, частини першої статті 37
Закону України "Про іпотеку"
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.
У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що з урахуванням цим
норм права не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
в такий спосіб і набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за рішенням суду, оскільки цими
нормами передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК України має право
вимагати застосування його судом.
Відповідно до частини першої статті 590,
статті 578 ЦК України, звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки
здійснюється лише за рішенням суду,
якщо для укладення такого договору
щодо майна фізичної особи вимагалось
отримання згоди чи дозволу іншої особи
При вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
Оскільки вказане положення закону є
оціночним, то суд має належним чином
його мотивувати, співставити обставини
зі змістом цього поняття, визначитись,
чи не суперечить його застосування
загальному змісту та призначенню
права, яким урегульовано конкретні
відносини (зокрема, про право на
першочергове задоволення вимог за
рахунок предмета застави), та врахувати
загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (пункт 6
частини першої статті 3 ЦК) (п. 41).
У відповідності до п. 42 Постанови,
резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України "Про іпотеку", так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).
При цьому ,суд не може одночасно
звернути стягнення на предмет іпотеки,
та стягнути суму заборгованості за
кредитним договором. У такому випадку
суд має зазначити в резолютивній
частині рішення лише про звернення
стягнення на предмет іпотеки із
зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація, коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця з урахуванням положення
статті 11 Закону України "Про іпотеку"
(або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню, та
слід звернути стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частки,
ОСОБА_2 в розмірі 2 /20 часток , ОСОБА_3 в
розмірі 1/20 частини , ОСОБА_4 розмірі 7/20
часток квартири, переданої в іпотеку
АКБ «Райффайзенбанк Україна», на
підставі договору іпотеки,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстровий №1535, шляхом
продажу предмета іпотеки на прилюдних
торгах за початковою ціною продажу
предмету іпотеки на підставі
проведеної оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, в рахунок задоволення вимог ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» у розмірі
дол. США , заборгованості по відсоткам
в сумі 825,79 дол. США, пені в сумі 206615,55
При цьому, суд враховує , що ,у
відповідності до вимог ст. 64 ч.2 СК
України, при укладенні договорів одним
із подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до
суду з позовом про визнання договору
недійсним як того,що укладений другим
із подружжя без її, його згоди, якщо цей
договір виходить за межі дрібного
Однак, доказів недійсності
вищевказаного договору суду не надано.
В силу ст. 88 ЦПК України розподілу
підлягають судові витрати, які
складаються зі сплаченого позивачем
при подачі позову судового збору в сумі
1 700 грн., а також стягнення на користь
держави 1526, 91 грн., виходячи з суми
При цьому, з відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 підлягають стягненню ,
виходячи із ціни позову - вартості
квартири - 129 942 грн.- 1/ 2 - 64 971 грн.- по 229, 40
грн. на користь держави ( мінімальний
розмір ), та з ОСОБА_1 - 1700 грн. на користь
позивача та 838, 71 грн. на користь
Керуючись ст. 526, 530, 536, 543, 611, 651 ЦК
України, ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України,
суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов - задовольнити частково.
Звернути стягнення на предмет іпотеки
- квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частини, ОСОБА_2 в
розмірі 2/20 часток, ОСОБА_3 в розмірі 1/20
, ОСОБА_4 розмірі 7/20, передану в іпотеку
АКБ «Райффайзенбанк Україна», на
підставі договору іпотеки,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстровий №1535, шляхом
продажу предмета іпотеки на прилюдних
торгах за початковою ціною продажу
предмету іпотеки на підставі
проведеної оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, в рахунок задоволення вимог ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» у розмірі
дол. США , заборгованості по відсоткам
в сумі 825,79 дол. США, пені в сумі 206615,55
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» судовий збір в сумі
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь держави судові витрати у
розмірі по 229,40 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати в сумі 837,71 грн.
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Центрального районного суду м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.
Суддя