Провадження № 2/591/429/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Грищенко О.В.,

секретаря Біріної Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Сумської міської ради, треті
особи: управління обліку, розподілу та
приватизації житла, служба у справах
дітей Сумської міської ради, ОСОБА_3 про
визнання подання неправомірним а його
скасування, визнання свідоцтва про
право власності на житло недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що до
2000 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 В 2008
році вони поновили свої подружні
стосунки, але у вересні 2009 рок він знову
пішов з сім'ї та припинив проживання в
АДРЕСА_2. Згідно з рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 09.02.2012 року
ОСОБА_3 визнаний таким, що втратив право
на користування зазначеним житловим
приміщенням. Але згідно із свідоцтвом
про право власності на житло від 10.11.2009
року зазначена квартира була
приватизована на чотирьох осіб: ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 Просить визнати
недійсним дане свідоцтво про право
власності на житло, а також просить
визнати незаконним та скасувати
подання від 05.11.2009 року управління
обліку, розподілу та приватизації
житла про передачу квартири АДРЕСА_1 в
приватну власність.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
пояснив, що процедура приватизації
спірної квартири, яка на даний час не
завершена, відбувалася в той час, коли
ОСОБА_3 в ній не проживав, що
встановлено рішенням суду про визнання
його таким, що втратив право на
користування квартирою. Тому вважає, що
подання від 05.11.2009 року управління
обліку, розподілу та приватизації
житла про передачу квартири приватну
власність необхідно визнати
протиправним та скасувати, а також
визнати незаконним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
вважав, що на час прийняття органом
приватизації рішення про передачу у
власність спірної квартири були наявні
для цього законні підстави.

Третя особа ОСОБА_3 проти задоволення
позову заперечував.

Від третьої особи - служби у справах
дітей СМР надійшло клопотання про
розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
третьої особи ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 09.11.2000 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с.9).

Згідно з рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 09.02.2012 року, що набрало
законної сили 03.04.2012 року, ОСОБА_3
визнаний таким, що втратив право на
користування квартирою АДРЕСА_2 (а.с.4-12).

Як вбачається з подання від 05.11.2009 року
управління обліку, розподілу та
приватизації житла про передачу
квартири АДРЕСА_1 в приватну власність,
від наймача ОСОБА_1 надійшла заява про
передачу їй та членам її сім'ї ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 в рівних частинах
зазначеної квартири. Прохання наймача
вирішено задовольнити.

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 01.09.2009 року
вона просить оформити передачу у
приватну власність квартиру АДРЕСА_1,
яку займає разом із членами сім'ї. Дану
заяву підписали сама позивачка та
члени її сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

З свідоцтва про право власності на
житло від 10.2009 р. вбачається, що
власниками цієї квартири є ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а.с.5).

Це свідоцтво було видане 21.03.2006 року,
коли в квартирі були зареєстровані всі
зазначені у ньому члени сім'ї, крім
того, видавалося воно на підставі
особистої заяви позивачки за підписами
всіх членів її сім'ї.

Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», Передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням

уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Згідно з п. 11 ст. 8 цього закону спори, що
виникають при приватизації квартир
(будинків)

та житлових приміщень у гуртожитках
державного житлового фонду,
вирішуються судом.

На думку суду, позивачем не надано
жодного доказу на підтвердження своїх
доводів про те, що подання від 05.11.2009
року управління обліку, розподілу та
приватизації житла про передачу
квартири АДРЕСА_1 в приватну власність
є незаконним і підлягає скасуванню, а
також щодо наявності законних підстав
для визнання свідоцтва про право
власності на житло недійсним. Суд не
може взяти до уваги доводи позивача про
те, що на момент приватизації ОСОБА_3 в
спірній квартирі не мешкав, оскільки
позивач посилається на рішення суду
про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив
право на користування квартирою, яке
набрало законної сили лише 03.04.2012 року,
тобто на момент приватизації квартири
він ще не втратив право користування
цим житловим приміщенням, мав право
брати участь у його приватизації.

Таким чином, суд вважає, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись п. 2, п. 8 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду»ст. 10-11, 16, 57-60, 88, 130, 174,
212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана особою яка була присутня
при оголошенні рішення суду протягом 10
днів з дня його оголошення а особою яка
не брала участі в розгляді справи
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення до судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Сумської
області через Зарічний районний суд м.
Суми.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо скаргу не було
подано.

Суддя