АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3928/2014
Головуючий у 1 інстанції: Мальченко О.В.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 листопада 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

12 серпня 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, у
якому просив стягнути з нього на свою
користь заборгованість за кредитним
договором у розмірі 732 547, 18 грн. та
судовий збір у розмірі 3 441, 00 грн. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що 07 травня
2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого останньому
надано кредитні кошти у розмірі 62 519, 00
дол. США строком до 07 травня 2015 року зі
сплатою 13, 5 % річних за користування
кредитними коштами. 08 грудня 2011 року
ПАТ «УкрСиббанк», що є
правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»
переуступило ПАТ «Дельта Банк» право
вимоги за вказаним кредитним
договором. ОСОБА_1 свої зобов'язання за
кредитним договором від 07 травня 2008
року належним чином не виконував,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 732 547, 18 грн., що
підлягає стягненню з нього достроково.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року позов
ПАТ «Дельта Банк» задоволено та
стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 732 547, 18
грн. та судовий збір у розмірі 3 441, 00 грн.

04 лютого 2014 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення норм
процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ПАТ «Дельта Банк» у
задоволенні позову. В обґрунтування
заявлених вимог апелянт зазначив, що в
матеріалах справи відсутні детальні
розрахунки заборгованості за
кредитним договором. Також апелянт
вказав, що судом першої інстанції не
було враховано укладення в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором договору застави,
відповідно до умов якого в заставу
банку було передано автомобіль. На
думку апелянта, ПАТ «Дельта Банк» з
порушенням встановленого законом
порядку отримав особисті дані стосовно
ОСОБА_1, що являються банківською
таємницею, та були використані судом як
належні докази.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримав і просив
суд її задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове
засідання не з'явився, був належним
чином повідомлений про день, час та
місце апеляційного розгляду, тому
розгляд справи за апеляційною скаргою
на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України
проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 07 травня 2008 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
(позичальник) був укладений договір про
надання споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
61 519, 00 дол. США, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використати, повернути кредитні кошти
до 07 травня 2015 року, сплатити проценти
за користування ними у розмірі 13,5 %
річних.

26 березня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1 була укладена додаткова
угода № 1 до договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 07
травня 2008 року, відповідно до умов якої
встановлено строк сплати процентів з 01
по 25 число (включно) кожного місяця.

06 травня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1 була укладена додаткова
угода № 2 до договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 07
травня 2008 року, згідно якої було
змінено графік погашення кредиту за
договором.

АКІБ «УкрСиббанк» належним чином
виконав свої зобов'язання перед ОСОБА_1
за кредитним договором, у той час як
ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконував.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»,
що є правонаступником АКІБ
«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був
укладений договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами, відповідно до
якого ПАТ «УкрСиббанк» передає
(відступає) ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними договорами.

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним
договором станом на 14 травня 2013 року
складає 91 648, 59 дол. США, що в еквіваленті
за курсом НБУ (100 дол. США=799, 3 грн.)
становить 732 547, 18 грн. і складається з:

- заборгованості з погашення тіла
кредиту - 55 654, 59 дол. США, що складає 444 847,
14 грн., в тому числі прострочена
заборгованість - 32 130, 00 дол. США;

- заборгованості за відсотками - 35 994, 00
дол. США, що складає 287 700, 00 грн., в тому
числі прострочена заборгованість 15 001, 9
дол. США.

15 березня 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
надіслав ОСОБА_1 досудову вимогу, у якій
довів до його відома необхідність
дострокового виконання зобов'язань в
повному обсязі.

На підставі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог та умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п. 6.1. кредитного договору банк
має право визнати термін повернення
кредиту таким, що настав згідно п. 1.2.2
договору, та вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати плати за
кредит в сторону зменшення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про дострокове стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк»
основної суми боргу та відсотків за
користування кредитом.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
в матеріалах справи відсутні детальні
розрахунки заборгованості за
кредитним договором, колегія суддів
виходить з того, що розраховані банком
до стягнення суми боргу відповідачем
та його представником спростовані не
були, будь-яких доказів відсутності
боргу чи існування його у меншому
розмірі суду не надано.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
судом першої інстанції не було
враховано укладення в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором договору застави, відповідно
до умов якого в заставу банку було
передано автомобіль, оскільки банком
не заявлялось вимог про звернення
стягнення на предмет застави та право
вибору способу захисту свого
порушеного права належить виключно
позивачу.

На думку колегії суддів є
необґрунтованими посилання апелянта
на те, що ПАТ «Дельта Банк» з порушенням
встановленого законом порядку отримав
особисті дані стосовно ОСОБА_1, що
являються банківською таємницею,
оскільки укладений з ОСОБА_1 кредитний
договір був переданий ПАТ «Дельта
Банк» на підставі договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08 грудня 2011 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, на
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції не впливають.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності і необґрунтованості
рішення суду першої інстанції
апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 належить
відхилити, а рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 25 листопада
2013 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 25 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді