Справа №705/5082/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Умань

Уманський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючої - судді
Черниш Т.О.

при секретарі
Шевчук Н.С.

за участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Умань цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ СК « Українська
страхова група» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої злочином , -

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність
викладення повного рішення суду,
пов'язаного з потребою у обґрунтуванні
доводів сторін, на що може бути
витрачений значний час, суд вважає за
необхідне проголосити його вступну та
резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» (03038 м. Київ
вул. І.Федорова, 32а) на користь ОСОБА_2 - 5
000 грн. ( п'ять тисяч гривень ) на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 - 1 000 грн.(одну тисячу гривень ) на
відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій
частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які беруть участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом 10-и днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис
Т.О. Черниш

З оригіналом вірно: Суддя:

копія

Справа №705/5082/14-ц

2/705/1563/14

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Умань

Уманський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючої - судді
Черниш Т.О.

при секретарі
Шевчук Н.С.

за участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Умань цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ СК « Українська
страхова група» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року позивач
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ПАТ СК « Українська страхова група»
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином. В
позові позивач вказує, що 11 травня 2013
року близько 15 години 00 хвилин, гр.
ОСОБА_3, на перехресті вулиць Шкільна і
Визволителів м. Умані порушив правила
безпеки дорожнього руху , в результаті
чого завдав їй легкі тілесні
ушкодження, та пошкодив автомобіль
«IVECO» державний номер НОМЕР_4, 1996 року
випуску. За даним фактом, відносно гр.
ОСОБА_3 було відкрито кримінальне
провадження № 00000788 за ч.1 ст.286 КК
України. Вироком Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 квітня 2014 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні злочину ,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України та
призначено покарання у вигляді двох
років обмеження волі без позбавлення
права керування транспортними
засобами, а відповідно до ст.75 КК
України його звільнено від відбуття
покарання на 1 рік 6 місяців. Цим же
вироком їй було відмовлено в
задоволенні позову, про стягнення на її
користь з ОСОБА_3 витрат на лікування
в сумі 18013 грн.01коп., матеріальна шкода ,
завдана протиправними діями ОСОБА_3
складає 19050 грн.84 коп. та моральної
шкоди в сумі 30000 грн.. Не погоджуючись
із вироком позивачем була подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Черкаської області, в якій вона
просила скасувати вказаний вирок і
призначити новий розгляд у суді
першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 08.07. 2014 року її апеляційна
скарга задоволена частково, вирок
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 24 квітня 2014
року відносно ОСОБА_3 в частині
цивільного позову скасовано та
призначено новий судовий розгляд в
суді першої інстанції в порядку
цивільного судочинства. В решті
частини вирок залишено без змін. Таким
чином, загальна сума матеріальної
шкоди, завданої їй протиправними
діями ОСОБА_3 складає 19050 грн.84 коп.
Тобто від даного ДТП, яку скоїв ОСОБА_3
вона отримала значну матеріальну та
моральну ( немайнову ) шкоду, яку і
намагалася відшкодувати в судовому
порядку від винного. Адже при
зазначених обставинах ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «SPORTAG» д.н.з.НОМЕР_2 , який
належав йому на праві власності, грубо
порушив вимоги п.п.2.3, «б», 16.11 та
дорожнього знаку 2.1 ПДР України і його
дії згідно висновку автотехнічної
експертизи № 4/306 від 16.09. 2013 року , з
технічної точки зору , знаходяться в
причинному зв?язку з наслідками , які
виникли в результаті вказаної
дорожньо - транспортної пригоди. В
даному випадку володільцем джерела
підвищеної небезпеки є цивільний
відповідач ОСОБА_3, якому на праві
власності і належав на час скоєння ДТП
автомобіль марки « KIA- SPORTAG»
д.н.з.НОМЕР_2. Позивач просить стягнути з
ОСОБА_3 та ПАТ СК « Українська страхова
група» на її користь матеріальну
шкоду, що складається з витрат на
проведення лікування в сумі 1037 грн.83
коп., які нею були витрачені на
придбання ліків та проведення
медичного обстеження, та 18013 грн.01 коп.,
понесені нею в зв'язку з неможливістю
здійснювати підприємницьку
діяльність та сплатою податків,
обов'язкових виплат, тощо. Стягнути з
ОСОБА_3 та ПАТ СК « Українська страхова
група» на її користь моральну (
немайнову ) шкоду в сумі 30 000 грн.
Наявність моральної шкоди вона
обґрунтовує тим, що вона зазнала
фізичний біль та страждання у зв'язку
з ушкодженням здоров'я, які турбували
її на протязі декількох тижнів та
пошкодженням належного їй майна,
хвилюваннями у зв?язку з необхідністю
перелаштовувати налагоджений ритм
життя.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала та уточнила позовні
вимоги, а саме просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в
сумі 30 000 грн., а з відповідача ПАТ СК
«Українська страхова група» - 5 000 грн.
моральної шкоди та 18 988,09 грн.
матеріальної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_3,
адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні
визнав позов частково в частині
стягнення з його довірителя на користь
позивача моральної шкоди, з
урахуванням позову та норм чинного
законодавства України, в сумі до 2000
грн..

Представник відповідача ПАТ СК «
Українська страхова група» в судове
засідання не з'явився. Попередньо на
адресу суду надав заяву в якій вказав,
що розгляд справи просить проводити у
відсутності представника СК з
урахуванням поданих ними заперечень. В
поданих до суду письмових заперечень
вказано, що 07 липня 2012 року між ПАТ «
Страхова компанія « Українська
страхова група» та ОСОБА_3 був
укладений Договір обов?язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ /6877723,
предметом якого є страхування
цивільно - правової відповідальності
власника забезпеченого транспортного
засобу « КІА» , державний
реєстраційний № НОМЕР_2. 11 травня 2013
року сталася дорожньо - транспортна
пригода за участю транспортного
засобу « КІА», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, транспортного засобу « Деу
Ланос», державний реєстраційний №
НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, та
транспортного засобу « Івеко» ,
державний реєстраційний № НОМЕР_4 ,
яким керував ОСОБА_6. Внаслідок
вказаної дорожньо - транспортної
пригоди пасажир ОСОБА_2 отримала
тілесні ушкодження, а транспортний
засіб « Івеко» , державний
реєстраційний № НОМЕР_4 отримав
механічні пошкодження. 13 травня 2013
року до ПАТ « Страхова компанія
«Українська страхова група» звернувся
ОСОБА_3 з заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування. З приводу
заявлених позивачем вимог, щодо
відшкодування витрат на проведення
лікування в сумі 1 037, 83 грн., то
зазначені витрати мають бути
підтверджені документально
відповідним медичним закладом. Таким
чином, страховик відшкодовує лише ті
витрати, які підтверджені
документально відповідним закладом
охорони здоров?я та пов?язані з
наслідками дорожньо - транспортної
пригоди. Заявлені витрати на
лікування повинні знаходитись в
причинно - наслідковому зв?язку з
травмами отриманими в результаті ДТП.
Витрати на лікування, необхідність
здійснення яких не підтверджено
відповідним медичним закладом не
відшкодовуються. При цьому, фіскальні
чеки на купівлю медичних препаратів
повинні містити назву препаратів ,
якщо в фіскальних чеках вказується
лише загальна група препаратів до
таких чеків мають надаватися товарні
чеки, з вказаними назвами препаратів.
Чеки, які не містять конкретної назви
медичних препаратів або медичних
послуг, благодійні внески і т.д. не
відшкодовуються. В підтвердження
понесених витрат на лікування ОСОБА_2
було надано наступні документи :
квитанція № 2146 щодо надання ОСОБА_2
благодійної допомоги КП « Уманська
міська лікарня» на суму 50,00 грн.,
квитанція № 2154 щодо надання ОСОБА_2
благодійної допомоги КП « Уманська
міська лікарня» на суму 50,00 грн.,
квитанція № 2170 щодо надання ОСОБА_2
благодійної допомоги КП « Уманська
міська лікарня» на суму 25,00 грн.,
квитанція № 2136 щодо надання ОСОБА_2
благодійної допомоги КП « Уманська
міська лікарня» на суму 25,00 грн. Таким
чином, витрати ОСОБА_2 на благодійну
допомогу для КП « Уманська міська
лікарня» у розмірі 150,00 грн. не
відшкодовуються. Також, в матеріалах
справи відсутні будь-які документи (
копія виписного епікризу; копія
листів призначень, завірених лікарями;
копія амбулаторної картки ), які
підтверджують, що саме лікарські
препарати, які просить відшкодувати
ОСОБА_2, були призначені лікарями для
лікування. Таким чином , вимоги
позивача щодо відшкодування витрат
пов?язаних з лікуванням є такими, що не
підлягають задоволенню в повному
обсязі. Що ж до відшкодування шкоди
позивачу у зв'язку з неможливістю
здійснювати нею підприємницьку
діяльність та сплатою податків,
обов'язкових виплат у розмірі 18013,01
грн., то у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності потерпілим
відшкодовуються не отримані доходи за
підтверджений відповідним закладом
охорони здоров'я час втрати
працездатності. Доходи потерпілого
оцінюються в таких розмірах : для
особи, яка забезпечує себе роботою
самостійно - не отримані доходи, які
обчислюються як різниця між доходом
за попередній ( до дорожньо -
транспортної пригоди) календарний рік
та доходом, отриманим у тому
календарному році, коли особа була
тимчасово непрацездатною. Якщо особа
була в зазначеному статусі менше
вказаних розрахункових термінів, то до
уваги береться середньомісячний
доход з розрахунку суми сукупного
доходу такої особи за попередній до
настання страхового випадку
календарний рік та доход протягом
фактичного терміну ( повні місяці)
перебування особи в зазначеному
статусі. Таким чином, якщо особа , яка
забезпечує себе роботою самостійно,
перебувала в статусі тимчасово
непрацездатної менше календарного
року, то розмір не отриманих доходів
за період тимчасової втрати
працездатності визначається як
різниця між доходом , який особа могла
отримати, що розраховується
пропорційно середньомісячному доходу
за попередній до настання страхового
випадку календарний рік , та фактично
отриманим доходом за період
тимчасової не працездатності.
Оскільки , ОСОБА_2 не надала ні ПАТ «СК «
Українська страхова група», ні до суду
жодних документів для вірного
розрахунку суми страхового
відшкодування та не зверталася з
заявою про виплату страхового
відшкодування до ПАТ « СК « Українська
страхова група», вважаємо вимогу щодо
відшкодування шкоди за не отриманий
дохід у розмірі 17 5000,00 грн. не
обґрунтованою та такою, що не підлягає
задоволенню. Що стосується вимоги
ОСОБА_2 по відшкодуванню сплачених нею
податків на суму 513,01 грн. , то ця сума,
також , не підлягає задоволенню ,
оскільки нормами Закону України « Про
обов?язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» не
передбачено можливості відшкодування
податків, сплачених для ведення
підприємницької діяльності за
рахунок страхової компанії, а тому
зазначена вимога є такою, що не
підлягає задоволенню. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
життю та здоров?ю потерпілих, становить
100 тисяч гривень на одного потерпілого
. Таким чином , максимальний розмір
моральної шкоди, яка може бути
виплачена страховиком становить 5 000
грн. Однак, ОСОБА_2 не подавала до ПАТ
« СК « Українська страхова група»
заяву про виплату страхового
відшкодування із зазначенням
відомостей про банківські реквізити ,
так як виплата страхового
відшкодування ( регламентна виплата )
здійснюється шляхом безготівкового
розрахунку , у зв?язку з чим ПАТ « СК «
Українська страхова група» не мала
можливості провести виплату
страхового відшкодування.

Вислухавши пояснення сторін по
справі, беручи до увагу процесуальну
позицію відповідача по справі ПАТ « СК
« Українська страхова група»,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Вироком Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 квітня 2014 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні злочину
передбаченого ч.1 ст.286 КК України та
призначено покарання у вигляді двох
років обмеження волі без позбавлення
права керування транспортними
засобами. Відповідно до ст.75 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбуття з
іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Згідно вироку 11 травня 2013 року близько
15 години 00 хвилин ОСОБА_3 керуючи
транспортним засобом « КІА», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, здійснюючи
виїзд з другорядної дороги вулиці
Шкільної на вулиць Визволителів в
м.Умань Черкаської області, порушив
вимоги ПДР України, не врахував дорожню
обстановку, не справився з керуванням
та допустив зіткнення з транспортним
засобом « Деу Ланос», державний
реєстраційний № НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_5. Даний автомобіль відкинуло від
зіткнення на смугу руху транспортного
засобу « Івеко», державний
реєстраційний № НОМЕР_4 , яким керував
ОСОБА_6. Внаслідок вказаної дорожньо -
транспортної пригоди пасажир
мікроавтобуса « Івеко» ОСОБА_2
отримала тілесні ушкодження, які
згідно висновку судово-медичної
експертизи № 266/482 від 07.06.2013 року
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.(а.с. - 6-10).Ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 08.07.2014 року вирок Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 квітня 2014 року відносно
ОСОБА_3 в частині цивільного позову
скасовано та призначено новий судовий
розгляд в суді першої інстанції в
порядку цивільного судочинства. В
решті частини вирок залишено без
змін.(а.с. - 4-5). 07 липня 2012 року між ПАТ «
Страхова компанія « Українська
страхова група »» та ОСОБА_3 був
укладений Договір обов?язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ /6877723,
предметом якого є страхування
цивільно - правової відповідальності
власника забезпеченого транспортного
засобу « КІА», державний реєстраційний
№ НОМЕР_2, страхова сума (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого - 100 000 грн.. Графа полісу
«розмір франшизи» не заповнена (а.с. - 49).

Відповідно до ст.3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних, або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових правовідносин.
Стаття 11 ЦК України передбачені
підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків. Цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі. Головною умовою
виникнення таких цивільних прав та
обов'язків є юридичний факт, а саме
обставини реального життя, з якими
норми цивільного права пов'язують
встановлення, зміну, припинення,
призупинення та поновлення цивільних
правовідносин. Підставами виникнення
правовідносин по відшкодуванню шкоди є
спричинення шкоди майну потерпілого, а
умовами є причинний зв'язок між
діяннями, спрямованими на завдання
шкоди та самою шкодою, а також вина
особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини четвертої
статті 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

В ПП ВССУ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», вказано, що особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку

Відповідно до статті 21 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року (зі змінами та
доповненнями) на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі. Оскільки
відповідно до статті 3 даного закону,
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди. ОСОБА_3 13 травня 2013 року
звернувся до ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» з заявою
про настання страхового випадку та
виплату страхового відшкодування, а
тому ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» є належним
відповідачем в даній цивільній справі.
Позивач заявила позовну вимогу про
відшкодування матеріальної шкоди у
зв'язку з понесеними нею витратами на
проведення лікування в сумі 975,09 грн.,
та понесені нею втрати з припиненням
виїзної торгівлі на суму 18013,00 грн..
Однак, на підтвердження вказаних
витрат та втрат, не надала суду
належних документів, які б знаходились
до того ж і в причинно - наслідковому
зв'язку з дорожньо-транспортною
пригодою. Вказані витрати та втрати, не
знайшли свого обґрунтування, їх
доцільність, а також винуватість
ОСОБА_3 у їх виникненні, не доведена
належними на те доказами, а тому суд,
вважає доводи позивача у цій частині
позовних вимог не доведеними.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Згідно частини
першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч.
1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.214 ЦПК України,
рішення має відповідати в тому числі на
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

На позивача покладений обов'язок
довести в суді ті обставини, що позивач
уповноважена звертатися до суду з
відповідним позовом і відповідно, що є
підстави до застосування до спірних
правовідносин відповідних положень
цивільного законодавства України.
Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК
України - позивач повинна була довести
за допомогою належних та допустимих
доказів, з урахуванням положень ст. ст.
57-59 ЦПК України, зазначені нею
обставини. Однак доказів, щодо
отриманих матеріальної шкоди позивач
не надала і не ставила питання в
судовому засіданні про їх
витребування.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК
України, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Частиною 3 статті 23 ЦК України
передбачено, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди,
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вони є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Правова позиція Верховного Суду
України з цього питання викладена в
абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами і
доповненнями) вказано, що суд, зокрема,
повинен з'ясувати, чим підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Внаслідок зазначених дій
відповідача ОСОБА_3 позивачу була
спричинена моральна шкода, яка полягає
в моральних стражданнях від фізичного
болю, завданого злочином, потреба
тривалого часу на відновлення звичного
стану життєдіяльності, негативних
емоцій, що перенесла позивач у зв'язку
з протиправними діями відповідача
ОСОБА_3.Тому, враховуючи характер,
тривалість та обсяг заподіяних
позивачу моральних страждань, що
пов'язані з душевним хвилюванням,
переживаннями, стрес, побутові
незручності, ступінь вини відповідача,
суд, виходячи із принципу
справедливості та розумності, прийшов
до переконання та вважає за можливе
визначити розмір морального
відшкодування в сумі 6 000 грн.. Дане
відшкодування моральної шкоди
підлягає стягненню як з відповідача
ОСОБА_3 (представник якого в судовому
засіданні не заперечував проти
стягнення саме з його довірителя
частково моральної шкоди ) так із
відповідача ПАТ « Страхова компанія
«Українська страхова група » в сумах 1
000,00 грн. та 5000 грн. відповідно.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» (03038 м. Київ
вул. І.Федорова, 32а) на користь ОСОБА_2 - 5
000 грн. ( п'ять тисяч гривень ) на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 - 1 000 грн.(одну тисячу гривень ) на
відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій
частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які беруть участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом 10-и днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя
підпис Т.О. Черниш

З оригіналом вірно: Суддя: