У х в а л а

01 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О. суддів:
Дем'яносова М.В., Ступак
О.В.,Завгородньої І.М., Юровської
Г.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до житлово-будівельного
кооперативу № 117, Виконавчого комітету
Сумської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
треті особи: Приватне акціонерне
товариство «Пересувна механізована
колона «Спецмонтажнакладна», Служба у
справах дітей Сумської міської ради,
про визнання права власності на
квартиру, визнання недійсними рішень
загальних зборів житлово-будівельного
кооперативу, поновлення в членах
житлово-будівельного кооперативу,
зобов'язання видати ордер на квартиру,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру, визнання
недійсним ордера на квартиру, визнання
недійсним рішення органу місцевого
самоврядування; за зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа -
житлово-будівельний кооператив № 117,
про визнання права власності на
квартиру,

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому з
урахуванням неодноразових уточнень
просив:

- визнати незаконними і такими, що
підлягають скасуванню, рішення
загальних зборів членів ЖБК № 117 від 16
березня 2004 року, 27 квітня 2004 року, 07
вересня 2004 року, 07 серпня 2005 року, 14
березня 2006 року у частині
перерозподілу, підтвердження і
розподілу квартири АДРЕСА_1;

- визнати протокол № 52 загальних зборів
ЖБК № 117 від 16 березня

2004 року та протокол № 53 загальних
зборів ЖБК № 117 від 27 квітня

2004 року незаконними;

- визнати недійсним протокол № 47
загальних зборів ЖБК № 117

від 11 лютого 2003 року про затвердження
членами кооперативу ОСОБА_8 та ОСОБА_7;

- поновити його в членах ЖБК № 117;

- зобов'язати ЖБК № 117 прийняти його
членські внески;

- поновити його у правах на отримання
квартири АДРЕСА_1 згідно з
жеребкуванням, проведеним 22 серпня 2000
року;

- зобов'язати ЖБК-117 надати йому при
внесенні пайових внесків, у випадку
наявності заборгованості, розрахунок
вартості квартири згідно з
проектно-кошторисною документацією,
затвердженою загальними зборами ЖБК №
117, враховуючи розрахунок пайового
внеску продажу цокольного поверху
будинку АДРЕСА_1, на час виключення;

- визнати недійсним рішення Сумського
міськвиконкому

від 29 серпня 2006 року № 435 в частині
розподілу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7;

- визнати недійсним ордер від 12 вересня
2006 року № 3754, виданий ОСОБА_7;

- визнати незаконним державний акт про
право власності на спірну квартиру,
виданий ОСОБА_7;

- зобов'язати Виконавчий комітет
Сумської міської ради видати йому
ордер на спірну квартиру;

- визнати за ним право власності на
квартиру АДРЕСА_1;

- виселити ОСОБА_7 із спірної квартири;

- стягнути з ЖБК № 117 внесений ним
додатковий пай на об'єкт добровільного
інвестування з врахуванням
коефіцієнтів індексів інфляції, а саме
102 078 грн.

У серпні 2006 року ОСОБА_7 звернулася до
суду із зустрічним позовом, в якому
вказувала, що їй як члену ЖБК № 117, у
який вона була прийнята на підставі
рішення загальних зборів від 11 лютого

2003 року, рішенням загальних зборів від
07 вересня 2004 року розподілена квартира
АДРЕСА_1, за яку вона сплатила всі
необхідні платежі у вигляді пайових
внесків у розмірі 54 175 грн, а тому
відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про власність», ч. 3 ст. 384, ст. 392
ЦК України вона має право власності на
вказане житло.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 13 серпня

2013 року та додатковим рішенням цього ж
суду від 08 листопада 2013 року,
залишеними без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області

від 10 грудня 2013 року, позов ОСОБА_6
задоволено частково.

Визнано недійсним протокол № 53
загальних зборів ЖБК № 117

від 27 квітня 2004 року, яким ОСОБА_6 було
виключено із його членів. Поновлено
ОСОБА_6 в членах ЖБК № 117.

У решті позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року касаційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9
відхилено.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 13 серпня

2013 року, додаткове рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми

від 08 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області

від 10 грудня 2013 року залишено без змін.

У серпні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_6 про
перегляд ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами, в
тому числі й судом касаційної
інстанції, норм матеріального закону,
зокрема ст. 15 Закону України «Про
власність», ст. ст. 324, 328, 392 ЦК України.

Одночасно ОСОБА_6 просить поновити
строк подання заяви про перегляд
ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року.

За змістом положень ст. ст. 73, 360 ЦПК
України питання про поновлення строку
на подання вказаної заяви має
вирішуватись колегією суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Клопотання про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення підлягає задоволенню, з огляду
на зазначені заявником обставини, які
свідчать про поважність причини його
пропуску.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
надав ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 вересня 2012 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

З вищезазначеної ухвали, на яку
посилається заявник як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що,
скасовуючи судові рішення, суд
касаційної інстанції зазначив, що суди
належним чином не визначилися з
характером спірних правовідносин, не
дотрималися норм процесуального права,
що унеможливило встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
правова позиція щодо застосування норм
матеріального права касаційною
інстанцією не висловлювалась.

Наведене свідчить про те, що спір у
справі остаточно не вирішено, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції, не зазначено про
застосування норми матеріального
права для вирішення спору по суті, а
тому підстави для перегляду ухвали
колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року, встановлені
п. 1 ст. 355 ЦПК, відсутні.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів касаційної інстанції дійшла
висновку про те, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів суду судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на звернення до
суду з заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали колегії суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
житлово-будівельного кооперативу № 117,
Виконавчого комітету Сумської міської
ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи:
Приватне акціонерне товариство
«Пересувна механізована колона
«Спецмонтажнакладна», Служба у справах
дітей Сумської міської ради, про
визнання права власності на квартиру,
визнання недійсними рішень загальних
зборів житлово-будівельного
кооперативу, поновлення в членах
житлово-будівельного кооперативу,
зобов'язання видати ордер на квартиру,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру, визнання
недійсним ордера на квартиру, визнання
недійсним рішення органу місцевого
самоврядування; за зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа -
житлово-будівельний кооператив № 117,
про визнання права власності на
квартиру, ОСОБА_6 про перегляд ухвали
колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 10 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді: М.В.
Дем'яносов І.М. Завгородня О.В. Ступак
Г.В. Юровська