Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/7179/2014
інстанції - Буша Н.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року

в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елемент
Лізинг» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
коштів,

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг» про
визнання недійсною угоди, викладеної в
пункті 3 додаткової угоди від 21 січня 2010
року та пункті 4 акту
приймання-передачі від 21 січня 2010 року,
стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року задоволено
позов ТОВ «Елемент Лізинг» до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
користь ТОВ «Елемент Лізинг»
заборгованість за лізинговими
платежами 15 732 грн. 96 коп., лізинговий
платіж за незавершений лізинговий
період 1 151 грн. 81 коп., додаткову
винагороду (комісія) 19 719 грн. 93 коп. та
пеню 3 217 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Елемент Лізинг» судовий збір у
розмірі 199 грн. 11 коп,, а витрати по
сплаті збору на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Елемент Лізинг» судовий збір у
розмірі 199 грн. 11 коп, та витрати по
сплаті збору на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
60 грн.

Залишено без задоволення зустрічний
позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ТОВ «Елемент
Лізинг» про визнання недійсною угоди,
викладеної в пункті 3 додаткової угоди
від 21 січня 2010 року та пункті 4 акту
приймання-передачі від 21 січня 2010 року,
стягнення моральної шкоди.

Рішення суду було оскаржено
відповідачем ОСОБА_3 в апеляційному
порядку.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
13 березня 2014 року апеляційна скарга
представника ОСОБА_3 була задоволена
частково, рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 25 грудня 2013
року змінено в частині розміру
стягнення - стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Елемент
Лізинг» заборгованість за лізинговими
платежами 15 732 грн. 96 коп., лізинговий
платіж за незавершений лізинговий
період 1 151 грн. 81 коп., з кожного з
відповідачів судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі по 192,60 грн.,
витрати по сплаті
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи по 60 грн. В іншій
частині позовних вимог ТОВ «Елемент
Лізинг» відмовлено. Рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
залишено без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду
м. Києва від 15 травня 2014 року стягнуто з
ТОВ «Елемент Лізинг» на користь ОСОБА_3
понесені ним витрати на правову
допомогу в сумі 6 336 грн., на користь
ОСОБА_2 - понесені ним витрати на
правову допомогу в сумі 4 608 грн.

Після апеляційного розгляду справи
була подана апеляційна скарга на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 25 грудня 2013 року відповідачем
ОСОБА_2, який не був присутнім під час
розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просив скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
первісний позов відхилити, а
зустрічний - задовольнити повністю,
стягнути з позивача за первісним
позовом на користь відповідачів за
первісним позовом 26 000 грн. судових
витрат за первісним позовом та судові
витрати за зустрічним позовом. Вважає,
що рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим, не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд
не врахував показання свідка та факт
доведення зібраними доказами і
поясненнями позивача за первісним
позовом введення в оману відповідача 1
при визначені в угоді про розірвання
договору ціни об'єкту лізингу на рівні
30 000 грн. Судом також не було враховано
те, що договір поруки припинив свою дію
внаслідок припинення договору лізингу.

26 серпня 2014 року від відповідача ОСОБА_2
надійшла заява про відмову від
апеляційної скарги в частині
оскарження рішення суду про стягнення
за первісним позовом 19 719,93 грн.
додаткової винагороди (комісії) та 3 217,27
грн. пені, а також в частині відмови у
задоволенні вимог за зустрічним
позовом.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
28 серпня 2014 року вказана заява ОСОБА_2
про часткову відмову від апеляційної
скарги була задоволена, апеляційне
провадження в частині оскарження
рішення суду про стягнення за
первісним позовом 19 719,93 грн. додаткової
винагороди (комісії) та 3 217,27 грн. пені, а
також в частині відмови у задоволенні
вимог за зустрічним позовом - закрите.

В судове засідання апеляційного суду
відповідач ОСОБА_2 не явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений, у
заяві про часткову відмову від
апеляційної скарги просив розглядати
справу без його участі (а.с. 65).

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 2008 року
між ТОВ «Елемент Лізинг» та ОСОБА_3 був
укладений договір фінансового лізингу
транспортних засобів №ЄЛ/Кив-0317/ДЛ, за
умовами якого відповідач ОСОБА_3
отримав вантажний бортовий тентовий
автомобіль JАС НFС1020К, 2008 року випуску
вартістю 59 870 грн. 14 коп, за плату у
тимчасове володіння та користування,
зі сплатою лізингових платежів в
розмірі 84 270,81 грн. згідно додатку №1,
який є невід'ємною частиною договору.

Ціна договору формувалась і
вказувалась у національній валюті
України - гривні та складала - 84 856 грн. 51
коп., у тому числі ПДВ. Відповідач був
зобов'язаний щомісячно сплачувати
лізингові платежі у сумі та строки, що
вказані у графіках.

Договір лізингу, що укладений
сторонами при досягненні усіх
домовленостей та у добровільному
порядку передбачає наступне:

п 3.1.6. Додатку № 1 - відповідач
зобов'язаний вчасно, відповідно до
графіку лізингових платежів
оплачувати лізингові платежі;

п.8.2 - лізингодавець має право розірвати
договір або відмовитись від виконання
договору в однобічному порядку, без
відшкодування лізингоотримувачу
яких-небудь збитків, викликаних цим
розірванням, у випадку настання
істотних умов (порушень); в тому числі п.
8.2.4., якщо заборгованість відповідача
по оплаті лізингових платежів
перевищить З0 календарних днів.

При розірванні договору лізингу з
причин, передбачених п.8.4., відповідач
зобов'язаний повністю оплатити
заборгованість за договором лізингу, у
тому числі: заборгованість по
лізинговим платежам; суми неустойки;
збитки, понесені позивачем у
результаті такого розірвання договору;

Пунктом 10.7. договору сторони
передбачали, що при достроковому
розірванні договору лізингу через
будь-які обставини незавершений
лізинговий період оплачується
відповідачем у повному обсязі.

У забезпечення виконання договору
лізингу 14 липня 2008 року між ТОВ
«Елемент Лізинг» та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№ЄЛ/Кив-0317/ДП1, відповідно до якого
ОСОБА_2 на добровільних засадах взяв на
себе зобов'язання перед позивачем
відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_3,
які виникають із договору лізингу.

Відповідно до акту прийому-передачі
предмета лізингу в лізинг від 28 липня
2008 року ОСОБА_3 на підставі договору
фінансового лізингу транспортних
засобів №ЄЛ/Кив-0317/ДЛ від 14 липня 2008
року було передано транспортний засіб
(вантажний бортовий тентований) JАС
НFС1020К, 2008 року випуску (т. 1 а. с. 16).

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором фінансового лізингу у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, починаючи з дня
отримання транспортного засобу, не
виконував в повному обсязі свої
зобов'язання по сплаті лізингових
платежів, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість перед
позивачем за період з 02 березня 2009 року
по 28 грудня 2009 року в сумі 32 205 грн. 62 коп.

У зв'язку із заборгованістю
відповідача ОСОБА_3 21 січня 2010 року між
ТОВ «Елемент Лізинг» та ОСОБА_3, було
укладено додаткову угоду №1 до
договору фінансового лізингу
транспортних засобів від 14 липня 2008
року, якою була досягнута домовленість
сторін про дострокове припинення дії
договору фінансового лізингу та
повернення предмету лізингу, вартість
якого сторонами визначена у 30 000 грн.. У
додатковій угоді також зазначено, що
відповідач ОСОБА_3 має заборгованість
по поточним лізинговим платежам 15 432,16
грн., незавершений лізинговий платіж - 1
151,81 грн. Сторони домовились, що за
рахунок вартості повертаємого
предмету лізингу погашається 16 772,66 грн.
заборгованості за іншим договором
лізингу від 26 грудня 2007 року.

Відповідно до п. 5 акту
приймання-передачі від 21 січня 2010 року,
підписаного ТОВ «Елемент Лізинг» та
ОСОБА_3, лізингоотримувач зобов'язався
протягом 10 календарних днів оплатити
заборгованості за договором
фінансового лізингу №ЄЛ/Кив-0317/ДЛ від 14
липня 2008 року в розмірі 16 583,97 гри. (15 432,16
грн. + 1 151,81 грн.) (т. 1 а.с.18).

Зазначена заборгованість ОСОБА_3
погашена не була.

Також судом встановлено, що ТОВ
«Елемент Лізинг» поручителю ОСОБА_2
була направлена вимога за № б/н від 24
травня 2011 року про сплату
заборгованості по лізинговими
платежами, додатковою винагородою
(комісія) і пені, яка залишила без
відповіді та задоволення.

У липні 2011 року позивач ТОВ «Елемент
Лізинг» звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення коштів. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що умови договору
лізингу від 14 липня 2008 року відповідач
ОСОБА_3 виконував неналежним чином,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, у зв'язку з чим 21 січня
2010 року позивачем та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №1 до
договору фінансового лізингу
транспортних засобів від 14 липня 2008
року, згідно якої була досягнута
домовленість про дострокове
припинення дії договору та повернення
предмету лізингу, у якій сторони
домовились, що сума боргу в розмірі 16 772
грн. 66 коп. погашається за рахунок
вартості предмету лізингу, що
повертається. Однак, за період дії
договору за відповідачем утворилася
заборгованість за лізинговими
платежами за період з 02 березня 2009 року
по 28 грудня 2009 року у розмірі 32 205 грн. 62
коп. Таким чином, сума заборгованості
за лізинговими платежами дорівнює 15732
грн. 96 коп. Відповідач ОСОБА_3 в
односторонньому порядку відмовився
від виконання зобов'язань за договором,
що заборонено ст. 522 ЦК України, він та
його поручитель ОСОБА_2 мають
заборгованість перед позивачем за
договором у розмірі 39 821 грн. 97 коп., із
яких заборгованість за лізинговими
платежами - 15 732 грн. 96 коп., лізинговий
платіж за незавершений лізинговий
період 1 151 грн. 81 коп., додаткова
винагорода (комісія) -19 719 грн. 93 коп. та
пеня 3 217 грн. 27 коп., які позивач просив
стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідачами було подано зустрічний
позов, у якому вони з урахуванням
уточнень просили постановити рішення,
яким визнати недійсною угоду,
викладену в пункті 3 додаткової угоди
від 21 січня 2010 року та пункті 4 акту
приймання - передачі від 21 січня 2010
року, стягнути моральну шкоду у розмірі
по 2 000 грн. на користь кожного
відповідача.. Вимоги мотивовані тим, що
ТОВ «Елемент Лізинг» в угоді про
розірвання договору ввів ОСОБА_3 в
оману, а також сам договір лізингу є
нікчемним. Таким чином, визнання
вказаного пункту угоди недійсним є
прямим інтересом і ОСОБА_2, до якого
заявлені солідарні вимоги як до
поручителя за договором лізингу.

Судом першої інстанції відмовлено у
задоволенні зустрічного позову і в цій
частині рішення суду відповідачем
ОСОБА_2 не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Елемент Лізинг» в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_3 заборгованості за
лізинговими платежами у розмірі 15 732
грн. 96 коп., лізингового платежу за
незавершений лізинговий період у
розмірі 1 151 грн. 81 коп., суд першої
інстанції виходив з доведеності та
обґрунтованості цих вимог.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду, вважає, що вони
відповідають обставинам справи, умовам
договору сторін та вимогам закону.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
посилається на те, що судом невірно
визначено, що ОСОБА_3 має
заборгованість по лізинговим платежам
у розмірі 15 732,96 грн., оскільки вартості
повернутого об'єкту лізингу було
достатньо для погашення
заборгованості.

Судова колегія не погоджується з цими
доводами скарги, зважаючи на те, що
умовами договору фінансового лізингу
від 14 липня 2008 року, який не був
визнаний недійсним в установленому
законом порядку, було визначено, що
лізингодавець має право розірвати
договір або відмовитись від виконання
договору в однобічному порядку без
відшкодування лізингоотримувачу
яких-небудь збитків, викликаних цим
розірванням, у випадку настання
істотних умов (порушень), в тому числі
якщо заборгованість відповідача по
оплаті лізингових платежів перевищить
З0 календарних днів (п.п.. п.8.2, 8.2.4
договору). У разі розірвання договору
лізингу з причин, передбачених п.8.4.,
відповідач зобов'язаний повністю
оплатити заборгованість за договором
лізингу, у тому числі: заборгованість
по лізинговим платежам, Пунктом 10.7.
договору сторони визначили, що при
достроковому розірванні договору
лізингу через будь-які обставини
незавершений лізинговий період
оплачується відповідачем у повному
обсязі.

Наявність заборгованості відповідача
ОСОБА_3 по лізинговим платежам за
період 02 березня 2009 року по 28 грудня 2009
року в сумі 32 205 грн. 62 коп. не
заперечувалась відповідачами, як і не
заперечувалась та обставина, що
відповідач ОСОБА_3 в угоді сторін
договору, викладеній у п. 5 акту
приймання передачі від 21 січня 2010 року
погодився з сумою заборгованості 16 583,97
грн. та взяв на себе зобов'язання
протягом 10 календарних днів сплатити
цю заборгованість.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при вирішенні
питання щодо відповідальності
поручителя ОСОБА_2 за порушення
зобов'язання за договором лізингу
ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 559 ч.1 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання.

Як встановлено судом, договір
фінансового лізингу, на забезпечення
виконання якого укладався договір
поруки з ОСОБА_2 був розірваний 21 січня
2010 року, фактично укладено угоду про
нове зобов'язання - повернення ОСОБА_3
заборгованості, на що згоди поручитель
ОСОБА_2 не давав.

За таких обставин дія договору поруки
припинилась, підстави для стягнення
заборгованості з відповідача ОСОБА_2
відсутні, у зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
боргу з ОСОБА_2 підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні цих вимог та зміною
судових рішень в частині вирішення
питання про розподіл судових витрат
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Також з позивача ТОВ «Елемент Лізинг»
на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
судові витрати, понесені ним та
документально підтверджені, за надання
правової допомоги. З матеріалів справи
вбачається, що за час розгляду справи
ОСОБА_2 були понесені судові витрати у
розмірі 11 000 грн., додатковим рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 15 травня
2014 року на його користь стягнуто з
позивача у відшкодування цих витрат 4 608
грн., отже підлягають стягненню судові
витрати у розмірі 6 392 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 25 грудня 2013 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 13
березня 2014 року в частині вирішення
позовних вимог до ОСОБА_2 та стягнення з
нього судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг» до
ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Резолютивну частину Рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 13
березня 2014 року викласти в такій
редакції: стягнути з ОСОБА_3
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг» () заборгованість за
лізинговими платежами 15 732 грн. 96 коп.,
лізинговий платіж за незавершений
лізинговий період 1 151 грн. 81 коп.,
судові витрати у розмірі 504 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг» на
користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код
НОМЕР_2) судові витрати за надання
правової допомоги у розмірі 6 329 грн.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: