ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/3006/13-ц
Провадження № 2/210/188/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" листопада 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу в складі:

головуючого - судді
Сільченко В.Є.

при секретарі
Бендас І. І.

за участю представника позивача
ОСОБА_2

за участю відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про встановлення
факту розподілу житлового будинку в
натурі, припинення права особи на
частку в спільному майні та визнання
права власності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом. Після
уточнення позовних вимог просить суд:

1)встановити факт розподілу житлового
будинку А-1, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, в натурі із 1961 року, відповідно
до якого 1/4 частку житлового будинку
А-1, належну позивачці на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданим 26.02.1985 року державним
нотаріусом Першої криворізької
державної нотаріальної контори за р. №
1 -517, та 1/4 частку житлового будинку А-1,
належну ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданим 11.04.2013 року державним
нотаріусом Третьої криворізької
державної нотаріальної контори за р. №
2- 183, становлять: коридор 2-1, площею 4, 0
кв.м., коридор 2-2, площею 6, 4 кв.м., кімната
2-3, площею 14, 5 кв.м., кімната 2-4, площею 8, 7
кв.м.

2)поділити в натурі між позивачкою та
відповідачкою по справі домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
виділити у володіння та користування:
ОСОБА_3 до тих житлових приміщень та
господарських будівель, які
перебувають у її фактичному
користуванні та складаються із
приміщень в житловому будинку А-1: 1-4, 1-5,
1-6, 1-7, погреба І, та господарських
споруд: вбиральні, 1/2 частини літньої
кухні «Б», 1/2 частини літньої кухні «Д»,
1/2 частини огорожі № 1, 1/2 частини воріт
№ 2, 1/2 частини вимощення III, - в
житловому будинку А-1 -: приміщення 2-2,
площею 6,4 кв.м., приміщення 2-4, площею 8, 7
кв.м. Всього 15. 1 кв.м. вартістю 34 274,00 грн.
Також на належну мені частку виділити
наступні господарські будівлі: 1/2
частину літньої кухні «Б», вартістю 4
446,00 грн. Загалом на 38 720,00 грн., що на 8 053,00
грн. менше від ідеальної долі. ОСОБА_4 в
житловому будинку «А-1»: приміщення 2-1.
площею 4, 0 кв.м., приміщення 2-3, площею 14, 5
кв.м., погріб II, площею 2, 2 кв.м. Всього
виділити 20,7 кв.м., вартістю 46 985, 00 грн.,
та господарські споруди: вбиральню «В»,
вартістю 1 632, 00 грн., огорожу № 1,
вартістю 4 168, 00 грн., ворота № 2, вартістю
1233,00 грн., водоколонку І, вартістю 51,
грн., замощення III, вартістю 758,00 грн.
Всього господарських будівель та
споруд на загальну вартість 7 842,00 грн.
Загалом на 54 827,00 грн., що на 8 053,00 грн.
більше від ідеальної долі.

3)стягнути із відповідачки по справі на
користь позивачки грошову компенсацію,
за належну їй частку нерухомого майна,
яка залишається у власності ОСОБА_4 в
розмірі 8 053,00 грн.

4)визначити порядок користування
земельною ділянкою, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1, та залишити в
користуванні ОСОБА_3 II частину
земельної ділянки, площею 270,0 кв.м.,
забарвлену в кресленні висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 14.08.2014 року в жовтий
колір, відповідно до першого варіанту
розподілу.

5)залишити у користуванні відповідачки
по справі І частину земельної ділянки
площею 90. 00 кв.м., забарвлену в кресленні
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 14.08.2014 року в блакитний
колір, відповідно до першого варіанту
розподілу.

6)стягнути із відповідачки по справі на
користь позивачки витрати понесені на
сплату вартості судової
будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала в повному обсязі, просила
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
визнав в повному обсязі.

Суд заслухавши думку сторін, дійшов
наступного.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

У пункті 24 постанови № 2 від 12 червня 2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» Пленум Верховного Суду
України роз'яснив, що у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд приймає визнання відповідачем
позову, оскільки це не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Так, судом встановлено, що
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, належало на праві спільної
власності дідусеві ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та
його рідному брату - ОСОБА_6 (а.с. 48). З
часу отримання документів на
домоволодіння та його будівництва,
воно фактично розподілено в натурі на
дві частини (а.с. 46).

В 1961 році ОСОБА_6 продав свою 1/2 частку
ОСОБА_7. Згодом дану частку успакували
його дружина та син - ОСОБА_8 та ОСОБА_9
(а.с. 46). Після їх смерті дане майно
перейшло у спадщину до ОСОБА_10 В 2006 році
ОСОБА_3 придбала цю частку у ОСОБА_10 (а.с.
52).

Інша частка, яка належала дідусю, після
його смерті перейшла у власність до
матері позивачки ОСОБА_11 (а.с. 50). Після
смерті ОСОБА_11, 1/2 частка належного їй
майна була успадкована ОСОБА_3 та
бабусею позивачки. В даний час 1/4 частки
домоволодіння перейшла у спадщину до
тітки позивачки ОСОБА_4

Таким чином, після придбання ОСОБА_3 1/2
частки житлового будинку та після
спадкування 1/4 частки після смерті
матері, загалом ОСОБА_3 належить 3/4
частки домоволодіння.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 358 ЦК право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності.

Таким чином, згідно наведених норм,
кожному з співвласників спірного
домоволодіння, що є їх спільною
частковою власністю, законом надається
право вимагати надання йому у
володіння та користування конкретної
частини майна в натурі, в розмірі,
відповідному їх часткам у праві
спільної часткової власності. Однак, як
вбачається з змісту пункту 6 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
04.10.1991 р. «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» (зі змінами та доповненнями),
виділ в натурі часток жилого будинку,
що є спільною частковою власністю,
можливий, якщо стороні може бути
виділено відокремлену частину будинку
з самостійним виходом (квартиру). Виділ
також може мати місце при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.

Для з'ясування питання технічної
можливості виділу в натурі часток
спірного домоволодіння, визначення
можливості облаштування ізольованих
квартир у житловому будинку
домоволодіння та визначення порядку
користування земельною ділянкою, на
якій розташоване домоволодіння, по
справі, за клопотанням позивачки, була
проведена судова будівельно-технічна
експертиза.

Як вбачається з висновків експертизи,
домоволодіння дійсно розподілено на
дві частини (а.с. 108-123).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено,
що власникові належить права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

У зв'язку з викладеним, суд вважає за
необхідним задовольнити вимоги щодо
встановлення факту розподілу
житлового будинку в натурі.

Крім цього, ОСОБА_3 просить суд стягнути
з ОСОБА_4 витрати понесенні з
проведенням судової
будівельно-технічної експертизи. Суд
відмовляє в задоволенні цієї вимоги,
оскільки, експертизу проведено за
клопотанням ОСОБА_3, оплату за
проведення якої вона зобов'язувалась
здійснити, ухвалу про проведення
експертизи позивачкою не оскаржено.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 317, 321, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 10, 60,
174, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про
встановлення факту розподілу
житлового будинку в натурі, припинення
права особи на частку в спільному майні
та визнання права власності -
задовольнити частково.

Встановити факт розподілу житлового
будинку А-1, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, в натурі із 1961 року, відповідно
до якого 1/4 частку житлового будинку
А-1, належну ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданим 26.02.1985 року державним
нотаріусом Першої криворізької
державної нотаріальної контори за р. №
1 -517, та 1/4 частку житлового будинку А-1,
належну ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданим 11.04.2013 року державним
нотаріусом Третьої криворізької
державної нотаріальної контори за р. №
2- 183, становлять: коридор 2-1, площею 4, 0
кв.м., коридор 2-2, площею 6, 4 кв.м., кімната
2-3, площею 14, 5 кв.м., кімната 2-4, площею 8, 7
кв.м.

Поділити в натурі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, та виділити у володіння та
користування: ОСОБА_3 до тих житлових
приміщень та господарських будівель,
які перебувають у її фактичному
користуванні та складаються із
приміщень в житловому будинку А-1: 1-4, 1-5,
1-6, 1-7, погреба І, та господарських
споруд: вбиральні, 1/2 частини літньої
кухні «Б», 1/2 частини літньої кухні «Д»,
1/2 частини огорожі № 1, 1/2 частини воріт
№ 2, 1/2 частини вимощення III, - в
житловому будинку А-1: приміщення 2-2,
площею 6,4 кв.м., приміщення 2-4, площею 8, 7
кв.м. Всього 15. 1 кв.м. вартістю 34 274,00 грн.
Також на належну ОСОБА_3 частку
виділити наступні господарські
будівлі: 1/2 частину літньої кухні «Б»,
вартістю 4 446,00 грн. Загалом на 38 720,00 грн.,
що на 8 053,00 грн. менше від ідеальної
долі. ОСОБА_4 в житловому будинку «А-1»:
приміщення 2-1. площею 4, 0 кв.м.,
приміщення 2-3, площею 14, 5 кв.м., погріб II,
площею 2, 2 кв.м. Всього виділити 20,7 кв.м.,
вартістю 46 985, 00 грн., та господарські
споруди: вбиральню «В», вартістю 1 632, 00
грн., огорожу № 1, вартістю 4 168, 00 грн.,
ворота № 2, вартістю 1233,00 грн.,
водоколонку І, вартістю 51, грн.,
замощення III, вартістю 758,00 грн. Всього
господарських будівель та споруд на
загальну вартість 7 842,00 грн. Загалом на
54 827,00 грн., що на 8 053,00 грн. більше від
ідеальної долі.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію, за належну
позивачці частку нерухомого майна, яка
залишається у власності ОСОБА_4 в
розмірі 8 053,00 грн.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1, та залишити в
користуванні ОСОБА_3 II частину
земельної ділянки, площею 270,0 кв.м.,
забарвлену в кресленні висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 14.08.2014 року в жовтий
колір, відповідно до першого варіанту
розподілу.

Залишити у користуванні ОСОБА_4 І
частину земельної ділянки площею 90. 00
кв.м., забарвлену в кресленні висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 14.08.2014 року в блакитний
колір, відповідно до першого варіанту
розподілу.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів
з дня проголошення рішення до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дзержинський районний
суд м. Кривого Рогу.

Суддя:
В. Є. Сільченко