Справа № 521/7834/13-ц
№пр.2/521/400/14
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2014 року Малиновський
районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою, суд
Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м.Одеси з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
просить усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_1, шляхом знесення
сараїв для утримання худоби та птиці,
що розташовані на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_2, за рахунок ОСОБА_2.
Привести земельну ділянку, що
розташована за адресою АДРЕСА_2 у
належний санітарний стан, за рахунок
ОСОБА_2. Заборонити ОСОБА_2 утримувати
худобу та птицю на земельній ділянці за
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач перешкоджає йому
користуватися земельною ділянкою,
шляхом використання належної їй
земельної ділянки з порушенням
санітарно-епідеміологічних норм,
оскільки утримує худобу в
господарських спорудах, деякі з яких
розташовані на межі із домоволодінням
позивача ОСОБА_1, тобто без дотримання
вимог щодо відстані до житлового
будинку АДРЕСА_1 (менше 12 метрів), а
неприємні запахи від утримання худоби
поширюються на подвір'я позивача
ОСОБА_1, що утруднює дихання та загрожує
безпеці здоров'я, тому як відходи
життєдіяльності організму тварин
(екскрементів) знаходяться на всій
території подвір'я відповідача ОСОБА_2
та не прибираються. Неодноразові
звернення до ОСОБА_2 для мирного
врегулювання даної ситуації
залишились поза увагою ОСОБА_2 та
відповідачем не було вчинено жодних
дій та заходів щодо врегулювання даної
ситуації. Таким чином, дії ОСОБА_2
порушують права ОСОБА_1 як власника
сусідньої земельної ділянки та будинку
розташованого на даній земельній
ділянці, перешкоджають йому
користуватися ними, а також порушують
конституційне право позивача на
безпечне для життя і здоров'я довкілля.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримала та
просила його задовольнити в повному
Відповідач ОСОБА_2 в останнє судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, за зареєстрованим у
встановленому порядку місцем
проживання та фактичним місцем
проживання. Письмових заперечень або
доказів суду не надала. Заяву про
розгляд справи у свою відсутність
відповідачем не надано.
Оскільки, відповідач належним чином
повідомлений про день та час слухання
справи, заяви про відкладання розгляду
справи з доказами поважності неявки не
надав, на підставі ч.4 ст.224 ЦПК України,
суд вважає за можливе розглянути
справу в її відсутність та ухвалити по
справі заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши раніше надані
відповідачем пояснення та наявні у
справі письмові докази, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає
за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 є його сусідкою та
проживає за адресою: АДРЕСА_2.
На території домоволодіння ОСОБА_2
утримує кіз та свійську птицю (курей,
качок). Вказаних тварин відповідач
утримує в господарських спорудах,
деякі з яких розташовані на межі із
домоволодінням позивача ОСОБА_1, тобто
без дотримання вимог щодо відстані до
житлового будинку АДРЕСА_1 (менше 12
метрів), що підтверджується актом СОН
комітету мікрорайону « 10 станція
Великого Фонтану» від.13.10.2012р.
вих.№49/1310. Відповідно до даного акту
комісією встановлено, що власницею
земельної ділянки по АДРЕСА_2 є ОСОБА_2,
земельна ділянка ОСОБА_2 з двох сторін
межує з сусідами, вздовж межі з
сусідами розташовані самочинно
збудовані сараї для кіз та вольєри для
домашньої худоби (уток, курей), у дворі
Крім того, відповідач надала суду
свідчення, відповідно до яких вказала,
що господарські споруди розташовані з
порушенням будівельних та санітарних
норм, та пояснила це тим, що їй більше
нема де утримувати тварин окрім як в
цих господарських спорудах.
Відповідно п. 3.26 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених Наказом
Держкоммістобудування № 44 від 17.04.1992р.,
відповідно до санітарних вимог
майданчики для компосту, дворові
вбиральні та очисні споруди
каналізації повинні знаходитись у
глибині двору не ближче 15 м від вікон
житлових будинків, в тому числі і
сусідніх садиб, сараї для утримання
худоби і птиці - не ближче 12 м.
Відповідно до п. 3.35 ДБН 360-92**
«Планування і забудова міських і
сільських поселень», сараї для
домашньої худоби, кроликів, нутрій,
лисиць і птиці треба розміщувати на
відстані від житлових будинків
відповідно до протипожежних і
санітарних норм: одинокі або подвійні -
не менше 15 м; групові до 8 блоків - не
менше 25 м, від 8 до 30 блоків - не менше 50 м
від найближчого будинку і не більше 150 м
від найвіддаленішого, більше 30 блоків -
за межами житлової забудови. Відстань
від сараїв до джерел питного
водопостачання повинна бути не менше 20
м. Площа забудови групи зблокованих
сараїв не повинна перевищувати 800 м2.
Відстань між групами сараїв слід
приймати за нормами протипожежних
розривів залежно від ступеня їх
вогнестійкості (додаток 3.1).
Вищезазначені будівельні та санітарні
вимоги відповідачем ОСОБА_2 при
будівництві сараїв на земельній
ділянці за адресою АДРЕСА_2 дотримані
Суд приходить до висновку, що розмір
земельної ділянки відповідача ОСОБА_2
взагалі не дозволяє розміщувати сараї
на земельній ділянці з дотриманням
будівельних і санітарних норм та
правил, адже при будівництві сараю в
будь якому місті на земельній ділянці
відповідача ОСОБА_2 відстань між ним та
вікнами сусідніх будинків, та будинку
відповідача буде менше ніж 12 м, що буде
порушенням будівельних та санітарних
Відповідно до ст.5 Закону України «Про
основи містобудування» при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпечені: розробка містобудівної
документації, проектів конкретних
об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних
стандартів, норм і правил; розміщення і
будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку
містобудівної документації та
проектів цих об'єктів; урахування
державних та громадських інтересів при
плануванні та забудові території;
урахування законних інтересів та вимог
власників та користувачів земельних
ділянок та будівель, що оточують місце
будівництва; захист прав громадян та
громадських організацій згідно з
Згідно зі ст.9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Порядок затвердження проекту об'єкта
архітектури визначається Законом
України «Про архітектурну діяльність»
від 20 травня 1999 року, відповідно до
статті 7 якого проект має бути
завірений підписом і особистою
печаткою архітектора, який має
кваліфікаційний сертифікат.
Затвердження проекту може бути
здійснено за наявності рішення органу
містобудування та архітектури про
Відповідно до абз.2, 3 п.1.1. Положення про
порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт (затверджене наказом
Державного комітету будівництва
архітектури та житлової політики
України від 5 грудня 2000 року № 273 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 грудня 2000 року за
№945/5166) дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які одночасно ведуть реєстр наданих
Виконання будівельних робіт без
вищезазначеного дозволу
Таким чином, відсутність у забудовника
затвердженого проекту і дозволу на
проведення будівельних робіт тягне за
собою визнання такого будівництва
самочинним, а тому він підлягає
знесенню у відповідності зі ст. 376 ЦК
України відповідачем.
Стаття 25 Закон України «Про основи
містобудування» встановлює, що особи,
винні у недотриманні державних
стандартів, норм і правил при
проектуванні і будівництві, виконанні
будівельних та реставраційних робіт
без дозволу та затвердженого у
встановленому порядку проекту або з
відхиленням від нього, несуть
відповідальність, передбачену чинним
Відповідачем ОСОБА_2 не було надано
доказів дотримання вимог
містобудівного законодавства України
при здійсненні нею будівництва спірних
сараїв за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно акту СОН комітету мікрорайону «
10 станція Великого Фонтану» від.13.10.2012р.
вих..№49/1310 мощення вздовж дому ОСОБА_2
усипані козлиними казашками, в сараї де
розташовані кози грязь, сморід, у
вольєрах для домашньої птиці
Згідно з листом Управління
ветеринарної медицини у м. Одеси
державними інспекторами ветеринарної
медицини міста Одеси від 07.12.2012р. №1078
були здійсненні неодноразові спроби
перевірити факти вказані у зверненні, у
т.ч. у складі комісії з представників
відділу благоустрою території
Київської районної державної
адміністрації, інспекції з благоустрою
міста, відділення санітарної гігієни
Київського району та інших органів,
але у доступі до ділянки за адресою:
АДРЕСА_2 відповідачем ОСОБА_2 було
відмовлено. Також повідомлено, що за
даною адресою у відділі
протиепізоотичної роботи ДУ «Одеська
міська лікарня ветеринарної медицини»
зареєстровано 6 голів кіз, у т.ч. 4
молодняку, 17 голів курей, у т.ч. 11 голів
молодняку, 4 качки та 4 собаки.
Згідно з листом Київської районної
адміністрації №Ко-2046 від 12.02.2013 року
16 листопада 2012р. Київською районною
адміністрацією за участю
представників Інспекції з благоустрою
міста Одеської міської ради, СЕС
Київського району м. Одесі, дільничного
інспектора міліції, Управління
ветеринарної медицини м. Одеси, голови
органу СОН « 10-я станція В. Фонтану»
була організована і проведена
комісійна перевірка умов утримання
домашніх тварин за вказаною адресою.
Власник приватного домоволодіння за
даною адресою, за наявною інформацією,
ОСОБА_2, на територію земельної ділянки
членів комісії не допустила, від
спілкування ухилилася, створивши
видимість відсутності будь-кого за
місцем проживання. З прилеглої
території до приватного домоволодіння
за огорожею на земельній ділянці
вбачаються ознаки наявності домашніх
тварин з характернім запахом відходів.
Факт недопущення відповідачем ОСОБА_2
комісії з представників Інспекції з
благоустрою міста Одеської міської
ради, СЕС Київського району м. Одесі,
дільничного інспектора міліції,
Управління ветеринарної медицини м.
Одеси, голови органу СОН « 10-я станція В.
Фонтану» для проведення комісійної
перевірки умов утримання домашніх
тварин за адресою: АДРЕСА_2 на підставі
заяви сусідів, суд розцінює як
підтвердження допущених порушень
діючого ветеринарно-санітарного
законодавства України.
Представником позивача у судовому
засіданні надано пояснення, відповідно
до яких судом встановлено, що після
того, як відповідач ОСОБА_2 розпочала
утримання худоби та птиці з'явився
стійкий сморід та велика кількість мух,
а тому відкрити вікно для
провітрювання будинку не можливо, так
як всі ці зловонні аромати та мухи
потрапляють у будинок. Відходи
життєдіяльності організму худоби та
птиці своєчасно не вивозяться, що і
спричиняє виділення неприємного
запаху та приносить незручності
жителям прилеглих будинків, що
розташовані поруч, зокрема мені та моїй
У зв'язку з цим через дії відповідача
позивач позбавлений можливості дихати
свіжим повітрям, та насолоджуватись
перебуванням на своїй земельній
ділянці, адже наявний стійкий різкий
їдкий неприємний запах (сморід), що
надходить з земельної ділянки
відповідача ОСОБА_2 Позивач
обґрунтовано хвилюється та боїться
настання негативного впливу на своє
здоров'я та здоров'я своїх рідних, які
проживають в будинку за адресою
Такі обставини утворюють для позивача
та його родини незручні умови
проживання у будинку за адресою:
АДРЕСА_1, позивач змушений постійно
дихати сморідним повітрям, відчувати
неприємний запах, нести додаткові
витрати на придбання засобів для
боротьби від неприємних запахів та мух,
а в літній, весняний та осінній періоди
взагалі не може користуватися належною
йому земельною ділянкою.
Крім того, відповідач порушує права
позивача на безпечне для життя і
здоров'я довкілля, шляхом утримання на
своїй земельній ділянці худоби та
птиці з допущенням грубих порушень
санітарних та будівельних норм.
Згідно ст.4 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
громадяни мають право на безпечні для
здоров'я і життя харчові продукти,
питну воду, умови праці, навчання,
виховання, побуту, відпочинку та
навколишнє природне середовище,
відшкодування шкоди, завданої їх
здоров'ю внаслідок порушення
підприємствами, установами,
організаціями, громадянами
санітарного законодавства.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
громадяни зобов'язані не шкодити
здоров'ю інших громадян, брати участь у
проведенні санітарних і
протиепідемічних заходів, виконувати
розпорядження та вказівки посадових
осіб державної санітарно-епідемічної
служби при здійсненні ними державного
санітарно-епідеміологічного нагляду.
Ст.ст.19, 22 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
встановлені вимоги до атмосферного
повітря в населених пунктах, до жилих
приміщень, в т.ч. зобов'язання громадян
утримувати надані в користування чи
належні їм на праві власності земельні
ділянки і території відповідно до
вимог санітарних норм.
Таким чином, діями відповідача ОСОБА_2
порушені засади добросусідства, права
та охоронювані законом інтереси
позивача, усі засоби врегулювання
спірного питання у мирний спосіб ним
вичерпані і тому він змушений
звернутися до суду.
Відповідно до ч.1 ст. 103 Земельного
кодексу України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам
сусідніх земельних ділянок завдається
найменше незручностей (затінення,
задимлення, неприємні запахи, шумове
Відповідно до ст. 104 Земельного кодексу
України власники та землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати
припинення діяльності на сусідній
земельній ділянці, здійснення якої
може призвести до шкідливого впливу на
здоров'я людей, тварин, повітря,
земельні ділянки та інше. За правилами
ч.2 ст. 103 Земельного кодексу України,
власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).
Відповідно до ч.6 ст.41 Конституції
України, згідно з якої використання
власності не може завдавати шкоди
правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, погіршувати
екологічну ситуацію і природні якості
Відповідно до ч.2, 3 ст. 13 Цивільного
кодексу України при здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватися
від дій, які б могли порушити права
інших осіб, завдати шкоди довкіллю або
культурній спадщині, не допускаються
дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також
зловживання правом в інших формах.
Статтею 55 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
для суб'єктів права власності на
відходи також встановлено, що вони
повинні вживати ефективних заходів для
зменшення обсягів утворення відходів,
а також для їх утилізації, знешкодження
Таким чином, неприпустимим є таке
здійснення прав власників земельних
ділянок чи землекористувачів, яке
створює сусіду незручності всупереч
існуючим правилам та нормам.
Згідно до ст.391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним користування та
розпорядження своїм майном.
Згідно до ч.1, 2, 5 ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.
Статтею 1 Протоколу 1 до Європейської
Конвенції про захист прав людини й
основних свобод, що є частиною
національного законодавства України,
визначено, що кожна фізична особа або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна, інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законами або загальним
принципами міжнародного права.
Конституція України, а саме стаття 41,
гарантує кожному право володіння,
користування та розпорядження його
Таким чином, суд вважає встановленим,
що використання відповідача ОСОБА_2
належної їй земельної ділянки з
порушеннями санітарно
епідеміологічних норм та правил,
державних будівельних норм порушує
право власності позивача ОСОБА_1,
оскільки він не може вільно за своїм
розсудом користуватися належним йому
земельною ділянкою, а тому він вправі
вимагати захисту свого права
зазначеним ним у позові способом.
На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.41 Конституції України, ст.1
Протоколу 1 до Європейської Конвенції
про захист прав людини й основних
свобод, ст.319, 391 Цивільного кодексу
України, ст.12, 111, 103, 104 Земельного
кодексу України, ст.5, 25 Закону України
«Про основи містобудування», ст.9
Закону України «Про архітектурну
діяльність», ст.55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», ст.ст. 4, 5, 19, 22 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», п.3.26 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених Наказом
Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992 р.
та ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1,
шляхом знесення сараїв для утримання
худоби та птиці, що розташовані на
земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2,
Привести земельну ділянку, що
розташована за адресою АДРЕСА_2 у
належний санітарний стан, за рахунок
Заборонити ОСОБА_2 утримувати худобу та
птицю на земельній ділянці за адресою
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114 гривень 70 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Малиновський
районний суд м. Одеси. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.М. Буран