Справа № 583/4930/13-ц
03 березня 2014 року
Охтирський міськрайонний суд Сумської
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
цивільну справу
про відшкодування витрат на утримання
26 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області з позовом до ОСОБА_3, в
якому просить суд стягнути з
відповідачки на його користь кошти на
відшкодування витрат по утриманню
квартири в сумі 3307,43грн.. Свої вимоги
мотивує тим, що 10.05.2012р. шлюб між
позивачем та відповідачкою розірвано.
27.06.2012р. рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
за відповідачем визнано право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Відповідачка періодично
проживала у вказаній квартирі,
ночувала, тримала свої речі. З травня
2012р. по травень 2013 р. відповідачка
жодного разу не сплатила за комунальні
послуги. Особові рахунки між позивачем
та відповідачкою на водопостачання,
газопостачання, електропостачання не
розділені, а по утриманню будинків та
прибудинкової території та по опаленню
та підігріву гарячої води розділені у
червні 2013р. Відповідачка відмовляється
брати участь у витратах на утримання
квартири, що і стало підставою
звернення до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, та просив їх задовольнити, не
заперечував проти проведення заочного
розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, справа розглядається в
порядку заочного провадження
відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, надавши оцінку доказам по
справі, дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 розірвано, що
підтверджується копією рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 10.05.2012р.. (а.с. 5)
Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 27.06.2012р., яке
набрало законної сили, визнано за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, вселено ОСОБА_3 до вказаної
квартири та встановлено порядок
користування квартирою,що
підтверджується копією судового
рішення.(а.с. 6-7)

Відповідно до вказаного рішення суду
від 27.06.2012р. встановлено та не підлягає
доказуванню згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України,
що ОСОБА_2 є власником квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позивач та відповідачка є
власниками по 1/2 частини квартири
кожний за адресою: АДРЕСА_1.

Закріплений у статті 13 Конституції
України принцип вказує на обов'язок
власника турбуватися про належне йому
на праві власності майно.

Відповідно до статті 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Утримання житла - це комплекс робіт,
спрямованих на створення необхідних
умов для проживання людей і
забезпечення збереження житлових
будівель та технічного обладнання.

Факт не проживання співвласника у
будинку не позбавляє його обов'язку з
утримання спільного майна.

Доказів, які б підтверджували
встановлення порядку утримання
квартири чи наявності домовленостей
між сторонами про порядок утримання
квартири, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Таким чином, кожен співвласник
зобов'язаний нести витрати, які є
об'єктивно необхідними для підтримання
спільного майна у належному стані. Якщо
хтось із співвласників відмовиться
брати участь у витратах, інші
співвласники можуть здійснити їх
самостійно і вимагати від цього
співвласника відшкодування понесених
витрат у судовому порядку або ж
безпосередньо звернутись до суду з
позовом про примусове стягнення з
співвласника, який відмовився нести
тягар утримання спільного майна,
коштів для цієї мети.

Судом встановлено, що по особовому
рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1 за період з травня 2012 р.
по квітень 2013 року за послуги з
опалення та ГВП сплачено на суму 3073,34
грн., що підтверджується копією довідки
№ 780 від 11.07.2013р.(а.с.8)

За послуги водопостачання за адресою
АДРЕСА_1, проведено оплату послуг в сумі
376,30 грн. за період з 01.05.2012р. по 01.05.2013р.,
що підтверджується розрахунком за
особовим рахунком НОМЕР_2 від
18.07.2013р..(а.с.9)

За послуги водовідведення за адресою
АДРЕСА_1, проведено оплату в сумі 367,82
грн. за період з 01.05.2012р. по 01.05.2013р., що
підтверджується розрахунком за
особовим рахунком НОМЕР_3 від
18.07.2013р..(а.с.10)

За послуги електоропостачання за
адресою АДРЕСА_1, за період з травня 2012р.
по травень 2013р.сплачено кошти в сумі
120,96 грн., що підтверджується
розрахунком за особовим рахунком
НОМЕР_4 від 15.08.2013р..(а.с.11)

За послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за період з
травня 2012р. по травень 2013р. за адресою
АДРЕСА_1 сплачено 1562,72 грн., що
підтверджується довідкою № 643 від
11.07.2013р.(а.с.12-14)

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Судом встановлено, що згідно квитанцій,
наданих позивачем, за період з травня
2012р. по травень 2013р. до Охтирського УЕГГ
за послуги газопостачання сплачено
грошові кошти на загальну суму 159,78 грн.,
що підтверджується квитанціями, які
знаходяться в матеріалах справи.

Разом з цим, керуючись ч.3 ст. 58 ЦПК
України суд не бере до розгляду як
доказ по справі квитанції про оплату
послуг за газопостачання за липень та
червень 2013року на загальну суму 34,68грн.,
оскільки, оплата по ним здійснена поза
межами спірного періоду.

Доводи представника позивача про те, що
доказами сплати позивачем послуг за
утримання квартири є довідки надані
експлуатуючими організаціями, суд
вважає необґрунтованими, оскільки, в
період з травня 2012р. по травень 2013р.
рахунки між сторонам розподілені не
були, в довідках наданих
експлуатуючими організаціями не
персоніфіковано хто саме здійснював
оплату послуг, тому єдиними належними
та допустимими доказами сплати послуг
на утримання квартири є квитанції.

Відповідно до затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
1992 р. N 572 (в редакції постанов Кабінету
Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45
та від 14.01.2009 р. N5) «Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків» :

п. 2. Користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків
здійснюється згідно з свідоцтвом на
право власності або договором найму
(оренди).

п. 7. Власник та наймач (орендар)
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку зобов'язаний, зокрема:
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом; дотримуватися
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг,
пожежної і газової безпеки, санітарних
норм і правил;

п. 10. Мешканці квартири, житлового
приміщення у гуртожитку, в яких
проживає два і більше співвласники,
наймачі (орендарі): За умови
відсутності поквартирного
(покімнатного) обліку та відсутності
згоди між мешканцями квартири,
житлового приміщення у гуртожитку щодо
оплати житлово-комунальних та інших
послуг плата розподіляється:

- за газ, водопостачання та
водовідведення, освітлення підсобних
приміщень - за чисельністю членів сім'ї,
що проживають у квартирі, житловому
приміщені у гуртожитку, та осіб, які
проживають у квартирі, житловому
приміщені у гуртожитку більше ніж
місяць;

- за послуги з централізованого
опалення, з утримання житлових
будинків і споруд та прибудинкових
територій - за встановленими тарифами
відповідно до опалюваної та загальної
площі приміщення, яким користується
власник, співвласник, наймач (орендар).

З огляду на викладене, вирішуючи спір в
межах заявленого у справі позову, тобто
за спірний період з 01.05.2012р. по 01.05.2013р.,
приймаючи до уваги наявні в матеріалах
справи докази, враховуючи, що в спірний
період рахунки по сплаті послуг між
сторонами розподілені не були, а
витрати за газ відшкодовуються
пропорційно до кількості осіб, суд
вважає за необхідне позов ОСОБА_2
задовольнити частково і стягнути з
ОСОБА_3 на його користь кошти у сумі 79,89
коп..

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до розміру
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 322, 360, Цивільного кодексу України
, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
кошти на відшкодування витрат на
утримання квартири в сумі 79 (сімдесят
дев'ять) грн. 89 коп.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 5 (п'ять) грн. 50 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через Охтирський
міськрайонний суд Сумської області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 07
березня 2014року.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області

Н.В.Мовчан