У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровський
автоцентр на Калиновій», третя особа -
ОСОБА_5, про визнання недійсним
договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4,
подану представником ОСОБА_6, на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від

13 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровський автоцентр на
Калиновій» (далі - ТОВ
«Дніпропетровський автоцентр на
Калиновій»), третя особа - ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору № 61 від
9 лютого 2012 року про колективну
(бригадну) матеріальну
відповідальність, укладеного між
сторонами у справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 жовтня 2014 року,відмовлено
у відкритті провадження у справі з
підстав, передбачених
п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування постановлених у
справі судових ухвал, мотивуючи свої
доводи неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
із направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції..

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав,
передбачених п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,
для відмови у відкритті провадження у
даній справі, оскільки заочним
рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
4 червня 2014 року, яке набрало законної
сили, вже було вирішено спір у спорі між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскаржувані ухвали судів першої
та апеляційної інстанцій, відповідають
вимогам матеріального та
процесуального права, а наведені в
касаційній скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність
висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_6, відхилити,
ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від

13 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Маляренко А.В.,
Писана Т.О.