Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді :
Гордійчук С.О.

суддів :Буцяка З.І.,
Боймиструка С.В.

секретар судового засідання
:Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 13 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
набутих грошей.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Володимирецького
районного суду Рівненської області
від 13 жовтня 2014 року в задоволені
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно набутих грошей
відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його
незаконність, оскільки висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам закону. Суд першої
інстанції не врахував, що сама по собі
розписка не є доказом укладеного
договору купрівлі-продажу автомобіля
та переходу права власності на нього.
Договір є неукладеним, оскільки не була
проведена його державна реєстрація а
тому на дані правовідносини
поширюється положення ст..1212 ЦК
України. Крім того, суд не врахував, що
автомобіль належить на праві власності
іншій особі- ОСОБА_3., а відповідач не
мав права ним розпоряджатись.

Просить рішення скасувати і
ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що між сторонами мав
місце договір купівлі-продажу
автомобіля, який був укладений у
простій письмовій формі (розписка),
проте позивачем не проведено його
перереєстрацію, а тому він є
неукладеним та не створює у сторін прав
та обов'язків. Крім того, положення
ст..1212 ЦК України не поширюється на дані
правовідносини.

Проте з таким висновком суду
першої інстанції погодитись в повній
мірі не можна.

Із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 отримав від позивача грошові
кошти у розмірі 5100 доларів США, за
продаж автомобіля марки Мазда 626, 1992
року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3, про що 04 листопада 2012
року склав відповідну розписку (а.с.3).

В подальшому, в червні 2013 року,
зазначений автомобіль було вилучено
працівниками Державної автомобільної
інспекції, оскільки Державною
виконавчою службою на нього накладено
арешт.

Пред'являючи позов, ОСОБА_1 посилалася
на те, що оформлений розпискою договір
купівлі-продажу автомобіля є
неукладеним, оскільки у відповідача
відсутнє право продажу автомобіля у
зв'язку з чим відповідач повинен
повернути їй грошові кошти, отримані
ним безпідставно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Під відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно із частинами першою та другою
статті 205 ЦК України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди
(ст.638 ЦК України).

Згідно п.3 ч.1 ст.208 ЦК України
у письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу

Письмова форма договору
купівлі-продажу автомобіля
передбачена й постановою Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 року
№ 1388, якою затверджений Порядок
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, інших прирівняних до них
транспортних засобів та мопедів (далі-
Порядок), згідно з п. 2 якого він є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку
перед відчуженням транспортний засіб
повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Згідно з п. 44 цього Порядку зняття з
обліку транспортних засобів
здійснюються після їх огляду в
підрозділі ДАІ на підставі заяви
власника з поданням документа, що
посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ, залишався
зареєстрованим за ОСОБА_3 Заява від
останнього про зняття з обліку
автомобіля не подавалася і його огляд
органами ДАІ не здійснювався.

Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку
правомірність придбання транспортного
засобу підтверджується зазначеними в
ньому документами, зокрема:
довідкою-рахунком, виданою за формою
згідно з додатком №1 до цього Порядку;
договором та іншими посвідченими в
установленому порядку документами, що
встановлюють право власності на
автомобіль. Бланки довідок-рахунків є
бланками суворого обліку.

Згідно із ст. 210 ЦК України, правочин,
який підлягає державній реєстрації є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

У відповідності до ст. 34 Закону України
«Про дорожній рух», державна
реєстрація транспортного засобу
полягає у здійсненні комплексу
заходів, пов'язаних із перевіркою
документів, які є підставою для
здійснення реєстрації, звіркою і, за
необхідності, дослідженням
ідентифікаційних номерів складових
частин та оглядом транспортного
засобу, оформленням і видачею
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Сукупність зібраних судом доказів
свідчить про те, що в установленому
порядку договір купівлі-продажу
спірного автомобіля між його власником
і позивачем не укладався, так як
сторонами не було дотримано процедури
його посвідчення та істотних умов
укладення договору.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається і це не заперечується
сторонами, у відповідача не було
правової підстави на відчуження
автомобіля., оскільки доручення від
власника на продаж автомобіля ОСОБА_2
відсутнє.

Враховуючи наведене, апеляційний суд,
на підставі доказів, поданих сторонами,
дійшов висновку про те, що оспорювана
сума в розмірі 5100 доларів США, що станом
на 12.09.2014 року еквавілентно 66045,42 грн.,
вважається отриманою відповідачем
безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК
України та підлягає поверненню
потерпілому.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

З врахуванням даної вимоги
процесуального кодексу та
встановлених судом обставин, підлягає
до стягнення з відповідача на користь
позивача понесені ним судові витрати.

Оскільки рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права,
а висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи,
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового про задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК
України, ст. 1212 ЦК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Володимирецького районного
суду Рівненської області від 13 жовтня
2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно набутих грошей
задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 66045 грн. 42 коп.( що еквівалентно
5100 доларам США станом на 12.09.2014 р.)
безпідставно набутих грошей та 929 грн.60
коп. судових витрат.

Рішення набирає законної
сили з моменту його проголошення і може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :