Справа № 464/9670/14-ц
пр.№ 2/464/2050/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

26.11.2014 року
м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борейка
С.В.,

за участю секретаря судових засідань
Калітовській А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду із
позовною заявою, в якій просять визнати
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1 та
примусово зняти відповідача з
реєстраційного обліку в зазначеній
квартирі. В обґрунтування позовних
вимог покликається на те, що позивачу
ОСОБА_2 видано ордер на право зайняття
жилого приміщення - вищевказаної
квартири, у якій зареєстровані сторони
у справі. З 2000 року відповідач залишив
квартиру та з цього часу не проживає у
ній, що підтверджено актами ОСББ
«Сихівчани-106». Оскільки реєстрація
відповідача за зазначеною адресою
покладає на позивачів додаткові
витрати, в тому числі оплату за
житлово-комунальні послуги, просить у
відповідності до ст.ст.71, 72 ЖК УРСР
визнати її такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
примусово зняти з реєстраційного
обліку.

Позивачі у судове засідання не
з'явились, хоча подали суду заяву про
слухання справи у їх відсутності;
просить повністю задовольнити позовні
вимоги та у разі повторної неявки
відповідача без поважних причин
провести заочний розгляд справи.

Відповідач повторно не з'явиласьт у
судове засідання, хоча належним чином
був повідомлений, суду не відомі
причини неявки, від нього не надійшла
заяви про розгляд справи за його
відсутності, а тому зі згоди позивачів,
що викладені у поданих заявах, суд,
згідно із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши дійсні обставини справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
доходить наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців; якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору
судом.

Згідно з ст.72 цього Кодексу визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться у
судовому порядку.

Судом встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено довідкою
ОСББ «Сихівчани-106» від 15.09.2014 № 46.

Згідно з актів ОСББ «Сихівчани-106» від
14.06.2011, 27.02.2012, 10.04.2013, 04.08.2014 №6
відповідача у квартирі не було та така
не проживає більше десять отсанніх
років, тобто понад встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до переконання, що оскільки
відповідач добровільно залишив
квартиру АДРЕСА_1, не проживає у ній
понад встановлений строк збереження
права користування такою без поважних
причин; оплату за житлово-комунальні
послуги не здійснює, а тому суд
приходить до висновку, що відповідача
необхідно визнати таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, а
позовну вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Щодо позовної вимоги про примусове
зняття з реєстраційного обліку в
зазначеній квартирі, суд приходить до
наступного.

Порядок та умови зняття з реєстрації
місця проживання визначені у ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», якою
безпосередньо передбачено, що зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі: заяви особи
або її представника; судового рішення,
яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою; свідоцтва
про смерть; паспорта або паспортного
документа, що надійшов з органу
державної реєстрації актів цивільного
стану, або документа про смерть,
виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства; підстав для
проживання або перебування особи у
спеціалізованій соціальній установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації здійснюється в
день звернення особи. За заявою особи
зняття з реєстрації може бути
здійснено одночасно з реєстрацією
нового місця проживання.

Таким чином, оскільки зняття з
реєстрації місця проживання є
похідною вимогою від основної та може
бути здійснено на підставі судового
рішення про позбавлення права
користування житловим приміщенням, яке
набрало законної сили, а його
відсутність унеможливлює таке зняття,
суд приходить до висновку про відмову у
даній позовній вимозі за
безпідставністю.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд
виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Так, згідно з квитанцій,
наявною у матеріалах справи, позивачем
ОСОБА_3 при подачі позову до суду
сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору,
які підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР та
керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-215, 224 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстрації - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено
відповідачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його отримання. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Головуючий