Справа № 2-483/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 рокусмт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

головуючої судді - Вінській Н.В.

при секретарях - Рибка Р.О., Антіпова
Л.В., Піщевській О.А., Латка І.В., Білаш
А.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району одеської
області, відділу Держкомзему у
Комінтернівському районі Одеської
області третіх осіб ОСОБА_6 приватного
нотаріуса Комінтернівського районного
нотаріального округу,
Комінтернівської районної державної
нотаріальної контори, реєстраційної
служби Комінтернівського районного
управління юстиції в Одеській області
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, визнання недійсними
договору дарування будинку, визнання
недійсним державних актів на землю,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки та визнання права
власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про визнання державних
актів на право власності на земельну
ділянку недійсними, визнання недійсним
рішення відносно надання земельної
ділянки у власність та визнання
недійсним договору дарування
земельної ділянки. В подальшому після
неодноразових уточнень остаточно
просив суд визнати недійсним свідоцтво
про право власності, визнати недійсним
договір дарування будинку, визнати
недійсним державні акти на землю,
визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки та визнати права
власності в порядку спадкування.

В судовому позивач та його представник
підтримали позов просили його
задовольнити посилаючись на те, що
згідно договору купівлі-продажу ?
частини літньої кухні та ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1 області від
22.01.1975 року укладеного між ОСОБА_7 та
батьком позивача ОСОБА_8 посвідченого
Комінтернівською державною
нотаріальною конторою Одеської
області та Фонтанською сільською радою
Комінтернівського району Одеської
області батько позивача набув права
власності на ? частину житлового
будинку та ? частину літньої кухні по
АДРЕСА_1. Даний факт підтверджено
мотивувальною частиною рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 21.10.1983 року та
ухвалою Одеського обласного суду від 15
грудня 1983 року. Земельна ділянка
розміром 600 кв.м. на якій розташовано
будинок передано ОСОБА_8 згідно наказу
АДРЕСА_1. Відповідно до витягу з рішення
Комінтернівської районної ради
Народних депутатів від 26.11.1987 р. № 273/1,
договору купівлі-продажу від 22.01.1975
року, рішення Комінтернівського
районного суду від 15.12.1983 р., ухвали
Одеського обласного суду від 15.12.1983
року, довідки № 106 із матеріалів РБТІ,
довідки нотаріальної справи № 42 від 16
січня 1975 р., технічних паспортів від
02.02.1994 р. та 11.09.2009 року батько позивача
збудував дім на місті літньої кухні у
1980-1982 роках, новозбудованому будинку
надано адресу АДРЕСА_1, а колишньому
будинку, що належав ОСОБА_7 надано
адресу АДРЕСА_1. 18 січня 1987 року батько
позивача ОСОБА_8 отримав свідоцтво про
право власності на перебудований з
літньої кухні будинок. 05.05.1994 року на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом відповідач по
справі ОСОБА_3 успадкував будинок № 18.
24.01.2005 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
до якого увійшли житловий будинок під
літ. «А» та житловий будинок під літ.
«К» даним будинок було присвоєно
спільну АДРЕСА_1. 21.04.2005 року
домоволодіння яке складалось з
житлових будинків під літ. «А, К» ОСОБА_3
подарував своєму сину ОСОБА_9, разом із
будинком була подарована земельна
ділянка, на яку обдарований в
подальшому отримав державний акт.
Вказані дії відповідачів вважали
такими, що направленні на приховування
факту належності батьку позивача ?
частини будинку під літ. «А» буд.
АДРЕСА_1 та в одстоюванні прав позивача.
28.01.1992 року батько позивача помер, в
наслідок чого позивач в даний час є
власником ? частини будинку АДРЕСА_1.
Вважає що при приватизації земельної
ділянки ОСОБА_3 були порушені його
право на користування земельної
ділянки у вигляді паркану, оскільки
межа земельної ділянки проходить без
відставні до сіни будинку, що є
порушенням ст. 106, 107, 120 Земельного
Кодексу України, п. 3.25 ДБН 360-92**, просили
визнати поважними причини пропуску
строків позовної давності, оскільки
про порушені права дізнався лише 2009
році при розгляді справи за позовом
ОСОБА_4 до нього про знесення самочинно
забудованого будівництва в якому даний
позов був зустрічний.

Відповідачі по справі ОСОБА_10, ОСОБА_4
позовні вимоги не визнали зважаючи на
їх безпідставність, надуманість,
необґрунтованість. Пояснили суду, що
дійсно в 1975 році між ОСОБА_7 (матір'ю та
бабусею відповідачів) та ОСОБА_8
(батьком позивача) було укладено
договір купівлі-продажу частини
будинку та частини літньої кухні.
Фактично між сторонами договору було
укладено договір купівлі продажу
літньої кухні, яку батько позивача в
подальшому переобладнав під житловий
будинок, який і успадкував позивач по
справі. Вважали, що рішення суду не
доводять факту продажу житлового
будинку, а доводять факт купівлі літної
кухні. Вважали безпідставними вимоги,
щодо порушення прав позивача при
здійснені приватизації, оскільки
земельна ділянка приватизована в межах
фактичного користування, без порушення
прав позивача, щодо не погодження з
позивачем меж, то на час приватизації
земельна ділянка позивачеві не
належала, а належала Фонтанській
сільській раді.

Представник відповідача Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району одеської області в призначені
судові засідання не з'являвся, надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відділ Держкомзему у
Комінтернівському районі Одеської
області в призначене судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Треті особи ОСОБА_6 приватний нотаріус
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області,
Комінтернівська районна державна
нотаріальна контора Одеської області,
реєстраційна служба Комінтернівського
районного управління юстиції в
Одеській області в призначене судове
засідання не з'явились, будучи
повідомленими своєчасно та належним
чином причини неявки суду не
повідомили.

В період розгляду справи дану цивільну
справу було об'єднано із справою за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про знесення
самочинного будівництва (а.с.122). 27
серпня 2012 року ухвалою суду справи були
роз'єднані, так як їх спільний розгляд
ускладнював вирішення справи (а.с.144).

Розглянувши поданий позов, вислухавши
пояснення сторін, представника,
свідків, вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову виходячи з
наступного.

Судовим розглядом справи встановлено
що ОСОБА_1 є власником ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
свого батька ОСОБА_8 (а.с.9, 10). На час
оформлення права власності спадкове
майно складалось з житлового будинку
літ. «А», гараж «Б.Г», літня кухня «В»,
сарай «Д» вбиральня літ. «Е», вимощення
- І, огорожа № 1-2, що відповідало
технічному зображенню у технічному
паспорті Комінтернівського РБТІ
виготовленого станом на 02.02.1994 року.

Правових підстав володіння
(користування) ОСОБА_1 земельною
ділянкою судовим розглядом не
встановлено.

Станом на час розгляду справи ОСОБА_4 є
власником сусідньої від позивача
земельної ділянки площею 0,092 га на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯА
№851390 від 24.10.2005 року, виданого на
підставі договору дарування земельної
ділянки ВСВ № 142076 від 21.04.2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №
745 (а.с.18-21). Земельна ділянка
встановлена в натурі (а.с.16-17).

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом від
05.05.1994 року, виданого ОСОБА_3
посвідченого державним нотаріусом
Комінтернівської районної державної
нотаріальної контори суд виходив з
того, що судовим розглядом справи не
встановлено підстав для його
скасування виходячи з наступного.

Посилання позивача про те, що йому
належить ? частина житлового будинку,
що належала ОСОБА_7 не знайшли свого
підтвердження судовим розглядом
справи та ґрунтуються на вимогах
закону.

При ухваленні рішення суд приймає до
уваги рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від
21.10.1983 р. (т. 2 а.с.25), пояснення свідка
ОСОБА_11, щодо яких між сторонами
фактично була укладена угода, не
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку та ? частини літньої кухні, а
купівлі-продажу літньої кухні.

Так як правовідносини, виникли за часу
дії Цивільного Кодексу УРСР від 23.11.1966
року, який втратив чинність на підставі
Кодексу № 435-ІУ від 16.01.2003 року, суд
керується вимогами ст. 58 вказаного
Кодексу за якою визначені правові
наслідки недійсної угоди. Зокрема з ч. 2
статті вбачається, до угода укладеної з
метою приховати іншу угоду (удавана
угода) застосовуються правила, що
регулюють ту угоду, яку сторони дійсно
мали на увазі.

Таким чином, посилання позивача та його
представника на те, що покійний батько
позивача придбав частину житлового
будинку з частиною літної кухні є
безпідставними та надуманими.

Інші вимоги позивача є похідними від
вимог щодо визнання недійсним
свідоцтва в зв'язку з чим також не
підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні вимог в
частині здійснення приватизації
земельної ділянки ОСОБА_11 з
порушеннями вимог чинного земельного
законодавства та Державних
будівельних норм суд виходив з того, що
дані вимоги є не доведеними.

При ухваленні рішення суд критично
оцінює свідчення ОСОБА_12 та ОСОБА_13
оскільки ОСОБА_12 є рідним братом
позивача та співвласником АДРЕСА_1, а
свідок ОСОБА_13 є близьким другом
позивача, що може свідчити про їх
зацікавленість у результатах розгляду
справи. Крім того, свідок ОСОБА_13 не
зміг суду точно зазначити у якому році
він бачив паркан, що розділяв межі
земельних ділянок.

При розгляді справи по суті не
доведено, що при здійсненні
приватизації земельної ділянки ОСОБА_3
межі земельної ділянки не
погоджувались з позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст. 58 Цивільного Кодексу
УРСР, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57-61, 209, 212, 213,
215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області, відділу Держкомзему
у Комінтернівському районі Одеської
області третіх осіб ОСОБА_6 приватного
нотаріуса Комінтернівського районного
нотаріального округу,
Комінтернівської районної державної
нотаріальної контори, реєстраційної
служби Комінтернівського районного
управління юстиції в Одеській області
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, визнання недійсними
договору дарування будинку, визнання
недійсним державних актів на землю,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки та визнання права
власності в порядку спадкування -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя Н. В. Вінська