Справа № 128/2109/14-ц Провадження №
22-ц/772/3438/2014КОПІЯ Головуючий в суді
першої інстанції Гриценко І.
Г.Категорія 27Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Матківської М.В.

Суддів: Марчук
В.С., Сопруна В.В.

При секретарі:
Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 15 жовтня 2014 року
у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 1 210 204,14 гр.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 15 жовтня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_2.
на користь ПАТ «Дельта Банк» 1 210 204,14 гр.
заборгованості за кредитним договором,
що виникла станом на 04.03.2014 року, з яких:
756 884,33 гр. заборгованість по тілу
кредиту, 453 319,81 гр. - заборгованість за
відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_2. на користь
ПАТ «Дельта Банк» з кожного по 1827 гр.
судових витрат по сплаті за судовий
збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

Зазначила, що рішення суду вважає
незаконним та необґрунтованим, що
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленою про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилася.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлялася судом
про час і місце розгляду справи за
зазначеною у справі адресою, проте
судові повістки поверталися не
врученими по причині: «за зазначеною
адресою не проживає».

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився і не надав письмових
заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали цивільної
справи і матеріали архівної цивільної
справи № 2-694-10 (№ 2-297/11) Вінницького
районного суду Вінницької області,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення за
таких підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд під час розгляду справи в
апеляційному порядку перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Судом встановлено, що 14 липня 2008 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 1376-002/ФКВ-08, згідно
умов якого банк надав позичальнику
ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 76 000
доларів США на строк 300 місяців - до 13
липня 2033 року, зі сплатою процентної
ставки за користування кредитом в
розмірі 15% річних (а.с.6-13).

Сторонами погоджено графік платежів за
договором, який є додатком № 1 до
кредитного договору (а. с. 14-15).

Заява на видачу готівки № 11 від 14 липня
2008 року в сумі 76 000 доларів США
(еквівалент 367 999,60 гр.) містить підпис
отримувача цих коштів - ОСОБА_2 (а. с.21).

ОСОБА_2 після реєстрації 19 червня 2012
року шлюбу із ОСОБА_5, присвоєно
прізвище: ОСОБА_2 (а. с. 60) і 12 липня 2012
року видано паспорт на ім'я ОСОБА_2 (а. с.
59).

Відповідно до п. 1.12. кредитного
договору позичальник зобов'язаний
сплачувати платежі за цим договором у
розмірі, порядку та строки, встановлені
цим договором та графіком платежів
щодо погашення суми кредиту, процентів
за користування ним, комісій банку,
сукупних послуг, які надаються
позичальнику у зв'язку із укладенням
цього договору, а також інших
фінансових зобов'язань позичальника,
які виникають у зв'язку з укладенням
цього договору, який є невід'ємною
частиною цього договору (додаток № 1).
Повернення кредиту здійснюється
щомісячно частинами в розмірі не менш
як 254 долари США по 20 число (включно)
кожного місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту. Дозволяється
дострокове повне або часткове
повернення кредиту (пункт 2.4).
Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по 20
число (включно) кожного наступного
місяця за місяцем нарахування
процентів та одночасно з остаточним
поверненням кредиту шляхом внесення
готівкових коштів у касу банку або
шляхом безготівкового перерахування з
поточного рахунку позичальника (пункт
2.7).

ОСОБА_2 зобов'язалася здійснювати
повернення кредиту, сплату процентів
за користування ним, комісій, штрафних
санкцій та інших платежів за цим
договором у передбачені цим договором
строки (п. 4.2.1).

Пунктом 4.2.5. кредитного договору
передбачено, що позичальник
зобов'язалася достроково повністю
повернути кредит, сплатити проценти за
фактичний період користування
кредитом, комісію, штрафні санкції (за
наявності) та інші платежі за цим
договором у разі настання будь-якого з
випадків, передбачених пунктом 6.2 цього
договору. Зобов'язання, передбачене цим
пунктом, повинно бути виконане
позичальником протягом 30-ти
календарних днів з дати отримання
позичальником відповідної письмової
вимоги від банку.

Згідно з п. 4.3.4. при настанні будь-якого
із випадків, передбачених п. 6.2. цього
договору банк має право вимагати
дострокового повного повернення
кредиту, сплати процентів за фактичний
період користування ним, комісій та
штрафних санкцій (за наявності) та
інших платежів позичальника за цим
договором. У випадку невиконання
позичальником вимоги банку про
дострокове виконання зобов'язань за
цим договором, у встановлений цим
договором строк, банк має право
стягнути примусово (в т.ч. шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно, стягнення заборгованості з
заставодавців, іпотекодавців,
гарантів, поручителів, майнових
поручителів та/або шляхом договірного
списання) всю заборгованість за цим
договором (кредит, проценти, комісії,
штрафні санкції та інші платежі).

Пункт 6.2. договору надає банку право
вимагати дострокового повного
повернення кредиту, сплати процентів,
комісій, штрафних санкцій та інших
платежів, передбачених цим договором, а
також відшкодування збитків, завданих
банку внаслідок невиконання або
неналежного виконання позичальником
та/або його поручителями
(заставодавцями, гарантами,
поручителями, майновими поручителями)
умов цього договору та/або договорів,
укладених у забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за цим
договором, а позичальник зобов'язаний
протягом 30 календарних днів з дати
отримання позичальником відповідної
вимоги від банку (а у випадку,
передбаченому п. 4.2.5. - не пізніше
наступного робочого дня) повернути
суму заборгованості по кредиту, що
залишилась, сплатити проценти, комісії,
штрафні санкції, інші платежі за цим
договором, а також відшкодувати збитки,
завдані банку, у разі настання
будь-якого із зазначених у цьому пункті
випадків, у тому числі за наявності
порушення позичальником строків
платежів, що встановлені цим договором.

Пункт 6.3 договору надає банку право у
разі невиконання позичальником вимоги
про дострокове виконання зобов'язань
за цим договором у встановлений строк
стягнути примусово (в т.ч. шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно, стягнення заборгованості з
поручителів тощо, та/або шляхом
договірного списання) всю
заборгованість за цим договором
(кредит, проценти, комісії, штрафні
санкції та інші платежі

Заперечуючи позов ПАТ «Дельта Банку»
відповідач ОСОБА_2, надала суду заяву,
якою просила залишити даний позов без
розгляду у зв'язку з тим, що в
провадженні цього суду знаходиться
цивільна справа №2-694/2010 за позовом ТОВ
«Укрпромбанк» про солідарне стягнення
з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором №1376-002/ФКВ від
14.07.2008 року і договором поруки (а. с. 49-50).

Із дослідженої у судовому засіданні
архівної цивільної справи Вінницького
районного суду № 2-694-10 (№ 2-297/11)
вбачається наступне:

- ТОВ «Укрпромбанк» в лютому 2010 року
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 1376-002/ФКВ-08 від 14 липня 2008 року в сумі 92
047,59 доларів США (а. с. 1-4);

- 29.04.2009 року поручитель ОСОБА_3 подала
до банку заяву, якою повідомила про
свої зобов'язання погашати
заборгованість по кредитному договору
(а. с. 22);

- 20.08.2009 року за вихідним № 3551 банк
вручив боржнику ОСОБА_2 письмову вимогу
про дострокове повне виконання
зобов'язань за кредитним договором і
розрахунок суми заборгованості, яка
була отримана особисто боржником, про
що свідчить її підпис 20.08.2009 року (а. с.
36-38);

- 8.07.2000 року за вихідним № 3059 банк
вручив поручителю ОСОБА_3 таку ж вимогу
і розрахунок, які вона отримала 8.07.2009
року, про що свідчить її підпис (а. с.
39-41);

- 6 квітня 2010 року ОСОБА_2 подала
зустрічний позов до ОСОБА_3 і ТОВ
«Укрпромбанку» про визнання договору
недійсним та звернення стягнення на
предмет іпотеки, яким просила внести
зміни до кредитного договору,
замінивши первісного боржника ОСОБА_2
на похідного боржника ОСОБА_3;
розірвати кредитний договір та
звернути стягнення на предмет іпотеки
(а. с. 69-71);

- ухвалою Вінницького районного суду
від 16 квітня 2010 року зустрічну позовну
заяву об'єднано в одне провадження (а.
с.72);

- 28 січня 2010 року слідчим СУ ГУМВС
України у Вінницькій області порушено
кримінальну справу відносно ОСОБА_3 по
факту шахрайських дій та використання
завідомо підроблених документів за
ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.
190, ч. 3 ст. 358 КК України (а. с. 84-86);

- ухвалою Вінницького районного суду
від 28 травня 2010 року провадження у
цивільній справі зупинено до набрання
законної сили судовим рішенням по
кримінальній справі порушеній
відносно ОСОБА_3 за ознаками злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК
України (а. с. 90);

- 26.12.2012 року за вихідним № 9242 СВ 1-го
відділу міліції ВМВ УМВС України у
Вінницькій області повідомив суд про
те, що кримінальна справа порушена
28.01.2012 року відносно ОСОБА_3 за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.
358 КК України перебуває у провадженні
відділу розслідування злочинів у сфері
господарської діяльності СВ
Вінницького МВ УМВС України у
Вінницькій області (а. с. 112);

- ухвалою Вінницького районного суду
від 7 травня 2013 року відновлено
провадження по цивільній справі (а. с.
117);

- ухвалою Вінницького районного суду
від 7 травня 2013 року замінено
первісного позивача - відповідача ТОВ
«Укрпромбанк» та залучено ПАТ «Дельта
Банк» в якості позивача - відповідача
до участі в справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Дельта
Банк» про визнання договору недійсним,
звернення стягнення на предмет іпотеки
(а. с. 118);

- листом № 6378 від 13 травня 2013 року
слідчий відділ Вінницького МВ УМВС
України у Вінницькій області повідомив
суд про те, що по кримінальному
провадженні проводиться досудове
розслідування (а. с. 127);

- ухвалою Вінницького районного суду
від 25 червня 2013 року позовну заяву ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічну позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ПАТ «Дельта
Банк» про визнання договору недійсним,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, залишено без розгляду (а. с. 140).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1
глава 71) позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК
України зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» повністю виконав
взяте на себе зобов'язання за кредитним
договором, надавши ОСОБА_2 грошові
кошти згідно укладеного кредитного
договору в сумі 76 000 грн., згідно поданої
нею 14 липня 2008 року заяви на видачу
готівки № 11 (а. с. 21).

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» і Національний банк
України укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань
Укрпромбанку на користь Дельта банку.
Цим договором врегульовані відносини,
що пов'язані з переведенням на користь
Дельта Банку боргу за кредитними
зобов'язаннями Укрпромбанку перед
Національним банком; з передачею
активів Укрпромбанку, а також
відступлення прав вимоги, які входять
до складу активів Укрпромбанку на
користь переможця конкурсу - Дельта
Банку (а. с. 26-30).

Згідно додатку № 2 до цього договору
від 30.06.2010 року ПАТ «Дельта Банк»
переданий кредитний договір № 1376-002/ФКВ
від 14.07.2008 року, боржником по якому
являється ОСОБА_2, з кінцевим терміном
погашення кредиту - 13.07.2033 року (а. с. 31).

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконувала належним чином, в зв'язку з
чим допустила заборгованість за
кредитним договором станом на 4 березня
2014 року в сумі 121 112,46 доларів США, що
згідно курсу НБУ (100 доларів США - 999,24
гр.) складає 1 210 204,14 грн., із яких: 75 746
доларів США, що еквівалентно 756 884,33 грн.
- заборгованість за кредитом та 45 366,46
доларів США, що еквівалентно 453 319,81 грн.
- заборгованість зі сплати відсотків
(а. с. 22).

9 квітня 2014 року позивачем надіслано на
адресу відповідача ОСОБА_2 досудову
вимогу про погашення простроченої
(поточної) заборгованості за кредитним
договором в сумі 57 558,46 доларів США (а. с.
24), яка 10.04.2014 року відправлена
рекомендованим листом із поштового
відділення на адресу боржника ОСОБА_2 -
АДРЕСА_1 (а. с. 25).

Таким чином, колегія суддів вважає, що є
доведеними та такими, що підлягають до
задоволення позовні вимоги ПАТ «Дельта
Банк» про стягнення із ОСОБА_2 (ОСОБА_2.)
заборгованості за кредитним договором
в сумі 1 210 204,14 грн., із яких: 756 884,33 грн. -
заборгованість за кредитом, 453 319,81 грн. -
заборгованість зі сплати відсотків.

Суд першої інстанції повно встановивши
всі обставини справи, врахувавши всі
вимоги матеріального закону дійшов
вірного висновку про задоволення
позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором.

Також по справі встановлено, що 14 липня
2008 року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
1376-002/ФКВ-08 від 14 липня 2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» (кредитор) та ОСОБА_3
(поручителем) і ОСОБА_2 (боржником)
укладено договір поруки № 1376-002/Zфпор-08
(а. с. 17-18).

Відповідно до умов зазначеного
договору поручитель ОСОБА_3 поручилася
перед кредитором за виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором № 1376-002/ФКВ-08 від 14 липня 2008
року (а також будь-якими змінами та
доповненнями до нього, в тому числі
стосовно зміни процентної ставки за
користування кредитом, строку
кредитування, суми кредиту тощо), за
яким останній зобов'язаний кредитору
до 14 липня 2033 року повернути кредит в
розмірі 76 000 доларів США, повернення
якого здійснюється щомісячно частками
у розмірі не менш як 254 долари США по 20
число (включно) кожного місяця,
починаючи з липня 2009 року, в порядку
встановленому кредитним договором,
сплатити проценти за користування
кредитом в розмірі 15 % річних, комісії
за проведення розрахунків по
прострочених платежах - 50 гр. за кожний
факт простроченого платежу та штрафні
санкції у розмірі і у випадках,
передбачених кредитним договором, що
сплачуються позичальником по 20 число
(включно) після видачі кредиту в
порядку установленому кредитним
договором та комісії, штрафні санкції у
розмірі і у випадках, передбачених
кредитним договором (пункт 1).
Відповідальність поручителя настає у
випадку невиконання (неналежного
виконання) боржником зобов'язань за
кредитним договором (пункт 2).
Поручитель і боржник несуть перед
кредитором солідарну
відповідальність. Поручитель
відповідає перед кредитором в тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи
повернення кредиту, сплату процентів,
штрафних санкцій та відшкодування
збитків( пункт 3).

Пунктом 4 договору поруки передбачено,
що у випадку невиконання (неналежного
виконання) боржником зобов'язань за
кредитним договором кредитор
повідомляє про це поручителя шляхом
направлення письмової вимоги з
зазначенням суми заборгованості та
реквізитів рахунків, на які поручитель
зобов'язаний сплатити заборгованість.
Поручитель зобов'язаний сплатити
зазначену у вимозі кредитора суму за
вказаними у претензії реквізитами не
пізніше 5 днів з моменту її отримання
(пункт 5).

9 квітня 2014 року позивачем на адресу
відповідача - поручителя ОСОБА_3
надіслана досудова вимога про
погашення простроченої (поточної)
заборгованості за кредитним договором
в сумі 57 558,46 доларів США (а. с. 23).

Вимога надіслана відповідачу
рекомендованим листом, який 10.04.2014 року
був зданий на поштове відділення для
відправки адресату ОСОБА_3 за місцем її
проживання - вул. Шевченка, 27 с.
Прибузьке Вінницького району
Вінницької області (а. с. 25).

За правилами статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо.

Правові наслідки порушення
зобов'язання забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
поручитель - відповідач ОСОБА_3 несе
солідарну відповідальність із
позичальником щодо виконання нею
зобов'язань за кредитним договором №
1376-002/ФКВ-08 від 14 липня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними, не ґрунтуються на
вимогах закону, тому не впливають на
висновки суду, про що наведено вище та з
урахуванням наступного.

ОСОБА_2, являючись відповідачем по
справі, належним чином повідомлялася
про час і місце розгляду справи, а саме:
про судове засідання 19.06.2014 року -
розписка (а. с. 47) і подана нею заява,
якою вона просила винести ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду
на підставі п. 4 ст. 207 ЦПК України та
судове засідання провести за її
відсутності (а. с. 49-50); про судове
засідання 1.08.2014 року - розписка (а. с. 53) і
подана адвокатом ОСОБА_7, який
представляє інтереси відповідача
ОСОБА_2, про перенесення слухання
справи на іншу дату (а. с. 54); про судове
засідання 29.09.2014 року ОСОБА_2
повідомлена, про що свідчить розписка
(а. с. 56). В цей же день ОСОБА_2 надала суду
заяву про залучення до матеріалів
цивільної справи: копію свідоцтва про
шлюб, яка свідчить про зміну прізвища
та копію паспорта на ім'я ОСОБА_2 (а. с.
58-60).

Про наступне судове засідання 15.10.2014
року ОСОБА_2 повідомлена, про що
свідчить розписка (а. с. 65). У судове
засідання 15.10.2014 року відповідач
ОСОБА_2, згідно довідки секретаря
судового засідання Манюк Л.В., не
з'явилася, проте в цей же день подала, за
реєструвавши у суді за вхідним № 23304
від 15.10.2014 року (а. с. 69), заяву, у якій
заперечила проти позову з тих підстав,
що коштів вона не отримувала, а їх
отримала ОСОБА_3 і банком
нараховувалися відсотки в той час, коли
велося розслідування кримінальної
справи по її заяві про шахрайські дії
ОСОБА_3, а також просила справу
розглянути у її відсутність та у
відсутність її адвоката ОСОБА_7 (в
матеріалах справи відсутні
повноваження адвоката) та додала заяву
про дозвіл на продаж однієї земельної
ділянки, лист про списання частини
заборгованості, заяву про закриття
кредиту з дисконтом, оголошення в
газеті про продаж земельних ділянок (а.
с. 69-75).

Проте, ОСОБА_2 користуючись своїм
правом, у судове засідання не з'явилася,
не надавала своїх усних пояснень у
заперечення позову, а також не надала
інших письмових заперечень позову,
крім тих, про які зазначено вище.

За правилами статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін; сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості; кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Стаття 60 ЦПК України також обов'язок
доказування і подання доказів покладає
на сторін. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір.

Згідно положень статті 27 ЦПК України
відповідач, крім іншого, має право:
брати участь у судових засіданнях;
подавати докази; брати участь у
дослідженні доказів; задавати питання
іншим особам, які беруть участь у
справі; заявляти клопотання; давати
усні та письмові пояснення, подавати
свої доводи, міркування щодо питань,
які виникають під час судового
розгляду, і заперечення проти
клопотань.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України
передбачено, що особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Таким чином, цивільний процесуальний
закон зобов'язав відповідача у випадку
заперечення позовних вимог, надавати
суду про це відповідні пояснення (усні
та письмові), а заперечуючи позов саме
відповідач зобов'язаний довести ті
обставини, якими він заперечує позов і
довести свої заперечення відповідними
доказами, передбаченими статтями 57-66
ЦПК України, і зобов'язаний
добросовісно виконувати свої
процесуальні обов'язки в ході розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_2, не визнаючи позовні
вимоги і оскаржуючи рішення суду
апеляційною скаргою, не зазначила тих
доводів, не вказала обставин
заперечення позову та не надала
відповідних доказів.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
а отже, є законним і обґрунтованим, у
зв'язку із чим підстави для його
скасування відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 10, 11, 60, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 15 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська