Справа № 308/7735/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Монич О.В. при
секретарі Пассер М.І., з участю позивача
ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2 та
представника відповідача і третьої
особи ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Ужгород цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про визнання
недійсним правочину та повернення у
власність квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду позовом про
визнання недійсною довіреність від 11
квітня 2009 року, посвідчену приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстром №310, якою позивач уповноважив
відповідача розпоряджатися належною
йому квартирою АДРЕСА_1, та повернення
йому у власність цієї квартири.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що не
мав жодного наміру відчужувати свою
квартиру, а відтак і видавати
відповідачу оспорювань довіреність.
Зазначає, що не мав підстав довіряти
відповідачу як порядній людини, а
підписав таку довіреність внаслідок
введення його відповідачем в оману та
під час перебування у стані, коли він
не розумів значення своїх дій.

У судовому засіданні позивач і його
представник підтримали позовні вимоги
з наведених мотивів та просили їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.
Також подав до суду письмові
заперечення, у яких зазначив про
невизнання позову.

Третя особа ОСОБА_3 теж подала до суду
письмові заперечення проти позову,
просила відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача і третьої
особи ОСОБА_3 позов не визнав,
зазначивши про недоведеність і
безпідставність позовних вимог, і
просив відмовити у їх задоволенні.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6
у судове засідання не з'явився, однак
подав до суду письмові пояснення на
позов.

Заслухавши позивача, представників
сторін і третьої особи ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що у позові слід
відмовити з наступних підстав.

11 квітня 2009 року позивач підписав
довіреність, якою уповноважив
відповідача розпоряджатися належною
йому квартирою АДРЕСА_1. Дана
довіреність посвідчена приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

17 квітня 2009 року відповідач, діючи на
підставі цієї довіреності, продав
вказану квартиру третій особі ОСОБА_3
за відповідним договором
купівлі-продажу, який також
нотаріально посвідчений.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що у період часу, коли
підписувалася довіреність, відповідач
неодноразово запрошував його у кафе,
де пригощав алкогольними та іншими
напоями і, як йому здавалося, щось
підливав і підсипав у напої, так як на
другий день він був якийсь
«заторможений» і в нього сильно боліла
голова. Також вказує, що відповідач
залякував його тим, що для збереження
свого майна позивач повинен переписати
його на іншу особу, у зв'язку з чим
вважає, що таким чином відповідач ввів
його в оману.

Згідно з ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна належними і
допустимими доказами довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч вказаним приписам
процесуального закону позивач не надав
суду жодних належних, допустимих і
достатніх доказів, якими би
стверджувалися факти введення його в
оману і перебування його на момент
оформлення і підписання оспорюваної
довіреності у стані, коли він не
розумів значення своїх дій.

Зокрема позивач не надав жодних
відповідних медичних документів, які б
свідчили про наявність в його
організмі у день підписання цієї
довіреності і одразу після цього
яких-небудь речовин, які б впливали на
його психічний стан і унеможливлювали
розуміння значення своїх дій.

Більше того, позивач не навів будь-яких
достатніх і переконливих мотивів
стосовно того, у чому конкретно
полягає обман зі сторони відповідача.

Допитана як свідок дружина позивача
ОСОБА_7 пояснила, що позивач не мав
наміру продавати свою квартиру і
підписав довіреність під впливом
обману зі сторони відповідача.

Однак суд критично оцінює свідчення
свідка і не приймає їх до уваги,
оскільки вона є близьким родичем
позивача, а тому заінтересованою
особою, та також не змогла надати чіткі
і переконливі показання щодо обставин
введення позивача в оману.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на викладене суд визнає, що
позивач не довів фактів оформлення і
підписання оспорюваної довіреності
під впливом обману і перебування його
на цей момент у стані, коли він не
розумів значення своїх дій.

Водночас у справі наявні докази, які
спростовують доводи позивача на
обґрунтовання позовних вимог.

Так, у наданих суду письмових
поясненнях від 02.12.2009р. приватний
нотаріус ОСОБА_6 стверджує, що під час
підписання оспорюваної довіреності
позивач поводив себе цілком адекватно,
перебував у нормальному стані, був при
ясній пам'яті і розумі, усвідомлював
значення своїх дій, зрозуміло та
логічно відповідав на питання. Після
виготовлення довіреності він прочитав
її текст, погодився, що все викладено
правильно і особисто підписав її.

12 березня та 29 квітня 2009 року, тобто до
і після підписання оспорюваної
довіреності від 11.04.2009р., позивач
оформив і посвідчив у різних
нотаріусів ще дві довіреності, згідно
з якими уповноважив відповідача
розпоряджатися належними йому на праві
власності двома земельними ділянками.
Наявність таких довіреностей
спростовує твердження позивача про
відсутність у нього довіри до
відповідача та введення останнім його
в оману.

За таких обставин суд приходить до
висновку про недоведеність вимоги
позивача про визнання довіреності
недійсною.

Оскільки лише на цій вимозі
ґрунтується інша вимога позивача про
повернення у власність належної йому
квартири, то і ця друга вимога не
підлягає задоволенню у зв'язку з її
безпідставністю.

Крім того, на час розгляду справи право
власності на цю квартиру зареєстроване
за третьою особою ОСОБА_3 на підставі
відповідного договору купівлі-продажу
від 17.04.2009р., який не розірваний і не
визнаний недійсним.

Таким чином, позов не підлягає
задоволенню у зв'язку з недоведеністю і
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 58-60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи
без самостійних вимог на стороні
відповідача приватний нотаріус
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про визнання
недійсним правочину та повернення у
власність квартири - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
Монич О.В.