Справа № 128/4156/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

28.11.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді: Васильєвої
Т.Ю.,

при секретарі: Гавріловій Т.В.

за участі

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи
Багрій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа без самостійних
вимог Служба у справах дітей
Вінницької районної державної
адміністрації про визнання недійсним
договору дарування,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_7 звернулась до суду з
вищезазначеним позовом посилаючись на
те, що згідно договору дарування,
укладеного між відповідачами 04.05.2012
року, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 34 часток
житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Вважає, що даний
договір дарування є недійсним, так як
на момент укладення договору позивачка
разом з малолітньою донькою ОСОБА_7, 2010
р.н., була зареєстрована та проживала в
даному будинку, та даний договір
укладений без згоди органу опіки та
піклування, тому позивач звернулась з
даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити з підстав, які
викладені у позовній заяві, крім цього
позивачка пояснила, що про укладений її
матір'ю ОСОБА_5 договір дарування їй
нічого не було відомо до часу звернення
відповідача ОСОБА_3 до суду з позовом
про їх виселення з будинку, хоча в
даному будинку вона зареєстрована з 2008
року, а неповнолітня донька ОСОБА_7 з
народження, а саме з 2010 року. Зі слів
матері, відповідачки ОСОБА_5, їй стало
відомо, що вона була введена в оману
ОСОБА_3 з приводу того, який саме
документ підписує в нотаріуса,
оскільки ОСОБА_3 обіцяв допомогти у
викупі іншої 1/4 частки будинку, яка не
належала її матері ОСОБА_5 З цих же
міркувань ОСОБА_5 надала нотаріусу
неправдиву довідку сільської ради про
відсутність прав неповнолітніх осіб на
проживання в даному будинку. Іншого
житла позивачка не має, лише іноді вона
проживає разом зі своїм співмешканцем,
який не є батьком її дочки ОСОБА_7, але
постійним її місцем проживання разом з
дітьми є саме будинок матері, де вона
зареєстрована.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов визнала та пояснила, що
підписала оспорюваний договір
дарування під впливом відповідача
ОСОБА_3, якому вона довіряла та який
обіцяв їй допомогти в купівлі іншої 1/4
частки будинку щоб вона стала
одноосібним власником даного будинку.
Довіряючи ОСОБА_3 вона надала нотаріусу
довідку, яку отримала в сільській раді,
про відсутність неповнолітніх дітей в
даному будинку, хоча дійсно її дочка
ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_7 зареєстровані
та постійно проживають в її будинку,
іншого зареєстрованого місця
проживання чи власного житла вони не
мають, лише періодично дочка з дітьми
живе у співмешканця. Таку довідку вона
надала нотаріусу з відома ОСОБА_3, але
що саме підписувала в нотаріуса, який
саме договір, вона не читала. Іншого
житла вона не має, належного їй будинку
дарувати відповідачу вона наміру не
мала, всі документи, які їй давав
підписувати ОСОБА_3, вона підписувала
не читаючи, так як довіряла йому.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
в судовому засіданні позов не визнали,
згідно поданих письмових заперечень
(а.с. 42 - 44), вважають, що при відчуженні
відповідачкою ОСОБА_5 належної їй
частки житлового будинку згоди органу
опіки та піклування не потребувалося,
оскільки така згода потрібна лише при
відчуженні нерухомості батьками
неповнолітньої дитини, чи особами, що
їх заміняють, а ОСОБА_5 є бабусею
неповнолітньої ОСОБА_7 Крім цього,
ОСОБА_5 самостійно отримувала та
надавала нотаріусу всі необхідні для
укладення договору документи, тому хто
в ньому проживав чи був зареєстрований
йому не відомо. Будь-які домовленості,
на які посилається ОСОБА_5, відповідач
заперечує, свої дії ОСОБА_5 розуміла,
нотаріус їй все роз'яснив. Вважає, що
укладений договір відповідав волі
ОСОБА_5, оскільки він їй багато
допомагав, за що вона вирішила йому
віддячити. Тому вважає, що договір було
укладено з дотриманням чинного
законодавства. В задоволенні позову
просили відмовити.

Представник третьої особи без
самостійних вимог Служби у справах
дітей Вінницької районної державної
адміністрації в судовому засіданні
просила позов задовольнити, враховуючи
наданий висновок щодо розв'язання
спору, заявленого в інтересах дитини,
від 14.11.2014 року № 01-25/2474 (а.с. 48), та
пояснила, що в ході підготовки даного
висновку було з'ясовано, що дійсно на
час укладення оспорюваного договору
дарування позивачка разом з її
малолітньою дочкою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, були зареєстровані та
проживали в даному будинку, тому для
укладення даного договору необхідно
було отримати дозвіл органу опіки і
піклування.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Так, матеріалами справи доведено та не
заперечується сторонами, що 04.05.2012 року
було укладено договір дарування 3/4
часток житлового будинку з прибудовою,
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу Вінницької області ОСОБА_8 та
зареєстрований в реєстрі за № 1994 (а.с.
10).

П. 9 даного договору вказано, що
відсутність прав неповнолітніх та
малолітніх осіб на користування
житлом, яке відчужується, дарувальник
підтверджує довідкою № 334, виданою
03.04.2012 року виконавчим комітетом
Степанівської сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
у якій не значиться реєстрація та
проживання малолітніх та
неповнолітніх осіб (а.с. 10 зі звороту).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою відповідачки
ОСОБА_5 та матір'ю неповнолітньої
ОСОБА_9, 29.10.20010 року народження (а.с. 6 - 8),
яка в свою чергу є рідною онукою
відповідачки ОСОБА_5

Згідно копії паспорта позивачки
ОСОБА_1, вона зареєстрована в будинку
АДРЕСА_1 з 04.03.2008 р. (а.с. 5 зі звороту).

Відповідно до довідки Степанівської
сільської ради Вінницького району
Вінницької області від 20.06.2014 року № 115,
позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в
будинку АДРЕСА_1 з 04.03.2008 р., її дочка
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, записана в по
господарську книгу сільської ради з
дня народження (а.с. 51).

Згідно виписки з домової книги по
даному житловому будинку, позивачка
ОСОБА_1 дійсно зареєстрована в даному
будинку з 04.03.2008 року по даний час та з
реєстраційного обліку за даною адресою
не знімалася (а.с. 52 - 53).

Та надані відповідачем копії договору
оренди житлового будинку від 05.05.2014
року, укладеного лише з відповідачкою
ОСОБА_5, та договору купівлі-продажу 1/4
частки даного житлового будинку від
28.11.2012 року з іншим співвласником
будинку не спростовують наданих суду
документів на підтвердження права
позивачки та її дочки ОСОБА_7 на
користування даним житловим будинком
на час укладення договору дарування 3/4
часток житлового будинку (а.с. 49 - 50).

Та сторонами не заперечується, що на
час укладення договору дарування не
було отримано згоди органу опіки і
піклування на його укладення.

Так, стаття 27 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої
Україною 27.02.1991 року, надає кожній
дитині право на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального та соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Держави-учасниці
відповідно до національних умов і в
межах своїх можливостей вживають
необхідних заходів щодо надання
допомоги батькам та іншим особам, які
виховують дітей, у здійсненні цього
права і у випадку необхідності надають
матеріальну допомогу і підтримують
програми, особливо щодо забезпечення
дитини харчуванням, одягом і житлом.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону
дитинства", кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх заміняють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
охорону дитинства", діти - члени сім'ї
наймача або власника жилого приміщення
мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем. Органи опіки і піклування
зобов`язані здійснювати контроль за
додержанням батьками або особами, які
їх замінюють, майнових та житлових прав
дітей при відчуженні жилих приміщень
та купівлі нового житла.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла 10 років, є місце проживання її
батьків або одного з них, з ким вона
проживає.

Згідно ст. 12 Закону України "Про основи
соціального захисту бездомних осіб та
безпритульних дітей", держава охороняє
і захищає права та інтереси дітей під
час вчинення правочинів щодо
нерухомого майна. Неприпустиме
зменшення або обмеження прав та
інтересів дітей під час вчинення
будь-яких правочинів щодо жилих
приміщень. Органи опіки та піклування
здійснюють контроль за дотриманням
батьками та особами, які їх замінюють,
житлових прав і охоронюваних законом
інтересів дітей відповідно до закону.
Для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.
Посадові особи органів опіки та
піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав та
інтересів дітей при наданні дозволу на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, яке належить дітям.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України
недодержання сторонами або стороною в
момент вчинення правочину вимог,
встановлених частинами 1-3, 5, 6, ст. 203 ЦК
України, має наслідком визнання
правочину недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

З урахуванням вказаного, встановивши,
що укладений договір дарування 3/4
часток житлового будинку з прибудовою,
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
04.05.2012 року, суперечить нормам Закону
України "Про основи соціального
захисту бездомних осіб та
безпритульних дітей", та оскільки в
судовому засіданні доведено, що дозвіл
органу і опіки і піклування на
укладення даного договору відсутній,
відповідно даним договором порушено
права неповнолітнього на житло, тому
суд встановив наявність законних
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, заявлених в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7

Та оскільки до порушення прав
неповнолітньої призвели дії саме
відповідачки ОСОБА_5, тому саме з неї
підлягають стягненню судові витрати на
корить ОСОБА_1, які становлять 243, 60 грн.
за сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 29, 203, 215, 405 ЦК України, ст. 27
Конвенції "Про права дитини" від 20
листопада 1989 року, ст.ст. 8, 18 Закону
України "Про охорону дитинства", ст. 12
Закону України "Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей", ст.ст. 10, 11, 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування 3/4
часток житлового будинку з прибудовою,
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
укладений 04.05.2012 року, посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу
Вінницької області ОСОБА_8 та
зареєстрований в реєстрі за № 1994.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 243,
60 грн. судових витрат по сплаті
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: