Справа №: 164/1785/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

з участю представника позивача
Білана Р.В.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за
позовом Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
зобов'язання повернути легковий
автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про
зобов'язання повернути легковий
автомобіль. Свої вимоги обґрунтували
тим, що 25.07.2012 року інваліду ВВВ І групи
ОСОБА_3, жителю АДРЕСА_1, в порядку
черговості безкоштовно було видано в
користування автомобіль „ЗАЗ Сенс"
TF698K-10, 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2,
двигун НОМЕР_3 з наданням права
керування члену сім'ї - внуку ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Відповідачем
у визначений законом термін не
повернуто автомобіль позивачу, як і не
сплачено його вартість з урахуванням
ступеня його зношення, що становить 52603
гривень 20 копійок. Посилаючись на
зазначені обставини, просили суд
зобов'язати ОСОБА_2 повернути
Департаменту соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації легковий
автомобіль „ЗАЗ Сенс" TF698K-10, 2011 року
випуску, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3,
який був виданий в користування
інваліду ВВВ І групи ОСОБА_3

Представник позивача Білан Р.В. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав,
викладених у поданій до суду заяві,
просив зобов'язати ОСОБА_2 повернути
Департаменту соціального захисту
населення Волинської
облдержадміністрації легковий
автомобіль „ЗАЗ Сенс" TF698K-10, 2011 року
випуску, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3,
який був виданий в користування
інваліду ВВВ І групи ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовних вимог Департаменту
соціального захисту населення
Волинської ОДА не визнав, проти їх
задоволення заперечує. Підтвердив, що у
визначений законом термін ним не
повернуто автомобіль позивачу, як і не
сплачено його вартість з урахуванням
ступеня його зношення, що становить 52603
гривень 20 копійок. Не оспорює, що на час
смерті ОСОБА_3 не проживав разом із ним
та не був зареєстрований за місцем
реєстрації інваліда. У задоволенні
позовних вимог просив відмовити,
оскільки вважає, що даний автомобіль
після смерті ОСОБА_3 має залишитися у
нього і він має право ним користуватися
в подальшому.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає, що позов підставний і підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 387 Цивільного
кодексу України власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до п. 16 постанови КМУ
№ 999 від 19.07.2006 року „Про затвердження
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями" після смерті інваліда
автомобіль, яким він був

забезпечений головним управлінням
соціального захисту або управлінням
виконавчої дирекції, строк
експлуатації якого більше ніж 10 років,
залишається безоплатно члену сім'ї,
який на час

смерті інваліда був зареєстрований за
місцем реєстрації інваліда.
Автомобіль, строк експлуатації якого
від 5 до 10 років, залишається безоплатно
члену сім'ї, який на час смерті інваліда

був зареєстрований за місцем
реєстрації інваліда і
середньомісячний сукупний дохід сім'ї
якого за шість місяців, що передують
дню смерті інваліда, не перевищує
прожиткового мінімуму

для сім'ї. Середньомісячний сукупний
дохід визначається відповідно до
Методики обчислення сукупного доходу
сім'ї для всіх видів соціальної
допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.

Автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років (крім випадку,
зазначеного в абзаці другому цього
пункту), після смерті інваліда
залишається у користуванні його сім'ї,
якщо в ній є

інвалід, який: мав підстави для
забезпечення автомобілем на час смерті
інваліда або протягом не більше 6
місяців з дня його смерті; був
зареєстрований на час смерті інваліда
за місцем його

реєстрації; не має іншого автомобіля, у
тому числі отриманого через головне
управління соціального захисту або
управління виконавчої дирекції.
Перереєстрація автомобіля на ім'я
інваліда з числа членів сім'ї,
законного представника недієздатного
інваліда,

дитини-інваліда проводиться
підрозділом МВС протягом 10 діб з
моменту визначення особи, що буде
експлуатувати автомобіль на законних
підставах, шляхом видачі письмової
довідки, форма якої затверджується
Мінсоцполітики. До визначення такої
особи автомобіль перебуває на
зберіганні у членів сім'ї померлого
інваліда, а у разі їх відсутності
повертається головному

управлінню соціального захисту або
управлінню виконавчої дирекції.
Довідка видається інваліду, законному
представнику недієздатного інваліда,
дитини-інваліда головним управлінням
соціального захисту, в якому інвалід
перебував на обліку, а інваліду
внаслідок трудового каліцтва -
відповідним управлінням виконавчої
дирекції. Член сім'ї померлого
інваліда, який є також інвалідом, має
право повторно стати на облік, але не
раніше закінчення строку експлуатації
автомобіля, отриманого за життя
інвалідом чи законним представником
недієздатного інваліда,
дитини-інваліда. Іншому члену сім'ї
померлого інваліда, який
зареєстрований за місцем реєстрації
інваліда, автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
залишається у разі сплати ним протягом
шести місяців з дня смерті інваліда до
державного бюджету на рахунки,

відкриті в органах Казначейства, а
членом сім'ї померлого інваліда
внаслідок трудового каліцтва - на
рахунки відповідних управлінь
виконавчої дирекції вартості
автомобіля з урахуванням

розрахункової суми для викупу
автомобіля та суми, сплаченої за нього
інвалідом. Розрахункова сума для
викупу автомобіля визначається
головним управлінням соціального
захисту або управлінням виконавчої
дирекції з урахуванням зносу
автомобіля 0.84 відсотка за кожний
повний місяць або 10 відсотків за кожний
повний рік. Під час розрахунку неповний
місяць користування автомобілем
(незалежно від кількості днів)
зараховується як повний місяць. За
результатами розрахунку складається
довідка-рахунок за формою, що
затверджується Мінсоцполітики. В
іншому разі автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
повертається (вилучається) головному,
районному управлінню соціального
захисту або управлінню виконавчої
дирекції у повному комплекті.
Автомобіль, отриманий інвалідом,
законним представником недієздатного
інваліда, дитини-інваліда, вилучається
відповідними

органами державної виконавчої служби
за рішенням суду за поданням головного
управління соціального захисту або
управління виконавчої дирекції.

В судовому засіданні
встановлено, що 25.07.2012 року у
відповідності до наказу головного
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Волинської облдержадміністрації, яке в
подальшому було перейменоване у
Департамент соціального захисту
населення Волинської
облдержадміністрації, № 70 „Про видачу
легкових автомобілів „Сенс" інваліду
Великої Вітчизняної війни І групи
ОСОБА_3, жителю АДРЕСА_1, в порядку
черговості безкоштовно було видано в
користування автомобіль „ЗАЗ Сенс"
TF698K-10, 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2,
двигун НОМЕР_3 з наданням права
керування члену сім'ї - внуку ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Відповідачем
у визначений законом термін не
повернуто автомобіль позивачу, як і не
сплачено його вартість з урахуванням
ступеня його зношення, що становить 52603
гривень 20 копійок. На час смерті ОСОБА_3
відповідач ОСОБА_2 не проживав разом із
ним та не був зареєстрований за місцем
реєстрації інваліда. Зазначені
обставини підтвердив представник
позивача в судовому засіданні, вказані
обставини не оспорюються відповідачем,
а також це встановлено з досліджених
судом письмових доказів, а саме: наказу
головного управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Волинської
облдержадміністрації № 70 від 25.07.2012
року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4
від ІНФОРМАЦІЯ_3, повідомлень
Департаменту соціального захисту
населення Волинської
облдержадміністрації № 2761/08/2-13 від
15.08.2013 року та № 2083/08/2-14 від 31.07.2014 року,
довідки-розрахунку про результати
розрахунку ступеня зношення
автомобіля „ЗАЗ Сенс" TF698K-10, 2011 року
випуску, розпорядження Волинської
облдержадміністрації № 450 від 29.10.2012
року „Про упорядкування структури
Волинської облдержадміністрації",
повідомлення Маневицького РС УДМС №
0722/1387 від 24.10.2014 року, довідок
Новорудської сільської ради
Маневицького району № 629 від 1.08.2013 року
та № 814 від 19.11.2014 року, паспорта
громадянина України серії НОМЕР_5,
виданого Маневицьким РВ УМВС 9.03.2000
року.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що оскільки на
час смерті інваліда Великої
Вітчизняної війни І групи ОСОБА_3
відповідач не був зареєстрований за
місцем його реєстрації та не проживав
разом з ним, у визначений законом
термін автомобіль „ЗАЗ Сенс" TF698K-10, 2011
року випуску, не повернув Департаменту
соціального захисту населення
Волинської облдержадміністрації та
продовжує користуватись цим
автомобілем без визначених законом
підстав, слід зобов'язати ОСОБА_2
повернути Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації легковий
автомобіль „ЗАЗ Сенс" TF698K-10, 2011 року
випуску, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3,
який був виданий в користування
інваліду ВВВ І групи ОСОБА_3, жителю
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
на користь Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації 526 гривень 03
копійки судового збору, сплаченого
позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 16, 387, 1212 ЦК України,
постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року „Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
повернути Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації легковий
автомобіль „ЗАЗ Сенс" TF698K-10, 2011 року
випуску, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3,
який був виданий в користування
інваліду ВВВ І групи ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації (р/р 0014, МФО 803014, код
ЗКПО 03192135) 526 (п'ятсот двадцять шість)
гривень 03 копійки судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: