Справа №173/2287/14-ц
Провадження №2/173/1280/2014
м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю. при
секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання батьківства,
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: орган опіки та
піклування в особі виконавчого
комітету Верхівцевської міської ради,
ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про визнання батьківства та
внесення змін до актового запису про
народження дитини. До початку розгляду
справи по суті позивач збільшив
позовні вимоги. В обґрунтування
уточненої позовної заяви зазначено, що
в 2006 році між позивачем та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб. В 2008 році шлюб між
ними було розірвано. Після розірвання
шлюбу сторони продовжували шлюбні
відносини та мешкали разом по АДРЕСА_1
до 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач
народила сина. Оскільки на той момент
вони не перебували у шлюбі відомості
про батька було записано у
відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного
кодексу України. В липні 2013 року ОСОБА_2
покинула позивача з сином та поїхала у
невідомому напрямку. З того часу
відповідач не приймає участі у
вихованні та утриманні сина. На
підставі вищевикладеного позивач
просив визнати його батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо її малолітнього
сина, ОСОБА_3, та стягнути з ОСОБА_2 на
його користь аліменти на утримання
дитини, ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі
В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив суд задовольнити
позовні вимоги. Суду пояснив, що весь
час після розірвання шлюбу продовжував
жити разом з відповідачем. Коли
народився син ОСОБА_3 відповідач сама
пішла реєструвати дитину і тому
відомості про батька було записано зі
слів матері. Завжди вважав себе батьком
цієї дитини. Зараз, коли мати покинула
сина, постало питання про необхідність
визнання батьківства, оскільки бажає,
щоб син залишився з ним. ОСОБА_2
зловживає спиртними напоями, часто
лишала дитину і раніше. Майже півтора
роки мати дитини не турбується про
дитину, навіть не цікавиться життям
сина. Неодноразово викликалась міліція
у зв'язку з невиконанням відповідачем
її батьківських обов'язків. Фактично
від народження вихованням та
утриманням дитини займається позивач,
допомагає також бабуся. Зараз син не
хоче бачити маму та за нею не сумує.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи у відповідності до ч. 9 ст. 74
Цивільного процесуального кодексу
України повідомлена належним чином,
причини неявки суду не повідомила,
заяву про розгляд справи без її участі
У відповідності до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України судом
було постановлено ухвалу про заочний
розгляд справи.
Представник третьої особи, органу
опіки та піклування в особі
виконавчого комітету Верхівцевської
міської ради, суду пояснила, що влітку
2013 року ОСОБА_2 покинула свою малолітню
дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на свого
колишнього чоловіка, ОСОБА_1. Орган
опіки та піклування перевіряв дану
інформацію, представники виходили за
місцем проживання дитини. ОСОБА_3 сім'я
і раніше перебувала на обліку у зв'язку
з неналежним виконанням відповідачем
своїх батьківських прав. ОСОБА_2
зловживає спиртними напоями, веде
аморальний спосіб життя, ніде не
працює. З нею неодноразово проводились
профілактичні бесіди, проте навіть до
органу опіки та піклування відповідач
часто приходила у нетверезому стані.
Під час перевірки умов проживання
дитини було встановлено, що дитина
постійно проживає з ОСОБА_1, який вважає
себе батьком. Він займається
вихованням дитини, повністю її утримує.
В будинку створено належні умови для
проживання дитини, є необхідні харчі,
одяг. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2
своїх батьківських обов'язків було
прийнято рішення про доцільність
позбавлення її батьківських прав щодо
її малолітнього сина, ОСОБА_3.
Прокурор проти задоволення позовних
вимог в частині позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 щодо її
малолітнього сина, ОСОБА_3, не
заперечував, вважаючи, що є для цього
Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали участь у справі, вислухавши думку
прокурора, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.
6 травня 2006 року було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.5). Рішенням Високопільського
районного суду Херсонської області від
10 квітня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано. Рішення суду
набрало законної сили 15 травня 2008 року
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 продовжували жити разом, що
підтверджується поясненнями позивача
та представником органу опіки та
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину -
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження (а.с.6). У свідоцтві про
народження батьком зазначений - ОСОБА_1.
Згідно з витягом з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
народження (а.с.25) та актовим записом
про народження № 32 від 28 травня 2009 року,
зробленим відділом реєстрації актів
цивільного стану Високопільського
районного управління юстиції
Херсонської області (а.с.36-37). Відомості
про батька дитини було зазначено у
відповідності до ст. 135 Сімейного
кодексу України - за вказівкою матері.
Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу
України за відсутності заяви, право на
подання якої встановлено статтею 126
цього Кодексу, батьківство щодо дитини
може бути визначене за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України. Позов
про визнання батьківства може бути
пред'явлений особою, яка вважає себе
батьком дитини. Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
Отже, встановлені судом обставини, а
саме, що позивач, як до народження
ОСОБА_3 так і після його народження
постійно проживав з матір'ю дитини,
ОСОБА_2, вважав та вважає себе батьком
дитини, проте не був записаний батьком
в актовий запис про народження лише,
тому, що не перебував у шлюбі з
відповідачем, а також досліджені у
справі докази дають підстави для
визнання батьківства ОСОБА_1 щодо
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Також судом встановлено, що в липні 2013
року ОСОБА_2 покинула свого
малолітнього сина, ОСОБА_3, на позивача
та з того часу з сином не спілкується,
не займається його вихованням,
ОСОБА_3 обставини підтверджуються
матеріально-побутових умов сім'ї від 7
травня 2014 року, згідно з яким комісія
обстежила умови проживання
малолітнього ОСОБА_3 та встановила, що
мати ОСОБА_3, ОСОБА_2, покинула свого
сина та поїхала у невідомому напрямку,
не цікавиться його життям та здоров'ям
(а.с.24). Згідно з рапортом дільничного
інспектора від 27 травня 2014 року ОСОБА_1
мешкає в м. Верхівцеве разом зі своїм
сином, ОСОБА_3. Мати дитини з сином не
проживає близького одного року, місце
її знаходження не відоме. Вихованням та
забезпеченням сина займається ОСОБА_1.
ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями,
веде аморальний спосіб життя та не
виконує належним чином батьківські
Відповідно до характеристики за місцем
проживання ОСОБА_2 характеризується
негативно, веде аморальний спосіб
життя, не працює, зловживає спиртними
напоями, вихованням свого малолітнього
сина ОСОБА_3 не займається, покинула
дитину на колишнього чоловіка (а.с.17).
Рішенням виконавчого комітету
Верхівцевської міської ради № 49/1 від 22
травня 2014 року було прийнято рішення
про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 щодо її
малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.18).

Довідкою Верхівцевської міської ради
від 10 листопада 2014 року
підтверджується, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні
ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу
України батько може бути позбавлений
судом батьківських прав, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
свідомо не піклується про фізичний і
духовний розвиток своєї дитини, ОСОБА_3,
не забезпечує його медичним доглядом,
лікуванням, не спілкується з сином,
тобто свідомо нехтує своїми
батьківськими обов'язками, що, на думку
суду, необхідно розцінювати як
ухилення від виховання дитини, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1, з яким проживає
дитина, є законними та обґрунтованими.

Також в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 не виконує
обов'язки по утриманню свого
малолітнього сина ОСОБА_3, добровільно
допомогу на його утримання не надає.

Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, навіть якщо вона
позбавлена батьківських прав.

Відповідно до положень ст.ст. 182, 184
Сімейного кодексу України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та сторін, той факт, що
відповідач ніде не працює, має
нерегулярний дохід. У зв'язку з цим суд
приходить висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, приймаючи до уваги, що
позивачем було сплачено судовий збір
не в повному обсязі, а саме не доплачено
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (за
позовні вимоги про позбавлення
батьківських прав), а за позовні вимоги
про стягнення аліментів позивача
звільнено від сплати судового збору у
відповідності до ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», суд приходить до
висновку, що з позивача підлягає
стягненню сума недоплаченого судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід
держави, так само як і з відповідача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно зі ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, а саме сума судового збору у
розмірі 487 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного
кодексу України рішення суду про
позбавлення батьківських прав після
набрання ним законної сили суд
надсилає державному органу реєстрації
актів цивільного стану за місцем
реєстрації народження дитини.

Керуючись ст.ст. 128, 164,181, 182, 184 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,
224-233 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства, позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
батьківських прав щодо її малолітнього
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в твердій грошовій сумі 100 грн.
щомісяця, починаючи з 10 листопада 2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий
збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий
збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, понесені
ним судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

Після набрання рішення суду законної
сили його копію направити до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Високопільського районного управління
юстиції у Херсонській області для
внесення відповідних змін до актового
запису про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко