Номер провадження: 22-ц/785/9103/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Кононенко Н.А.

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 діючих в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок вчинення кримінального
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського
районного суду м. Одеси від 15 вересня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
про виправлення помилки в виконавчому
листі,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 діючих в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок вчинення кримінального
правопорушення.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3 45 812 гривень 88 копійок в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5 000 гривень 00
копійок в рахунок відшкодування
моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 до спеціального фонду
державного бюджету судовий збір в сумі
508 гривень 12 копійок.

24 квітня 2014 року на виконання
вказаного рішення суду Малиновським
районним судом м. Одеси виданий
виконавчий лист.

12 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суд з заявою про виправлення помилки
в виконавчому листі, посилаючись на те,
що в виконавчому листі не зазначений
ідентифікаційний номер боржника
ОСОБА_7, що є підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 вересня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_3 про
виправлення помилки в виконавчому
листі, виданого 24 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 діючих в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок вчинення кримінального
правопорушення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
ухвалити рішення про зобов'язання
Малиновського районного суду м. Одеси
виправити помилку у виконавчому листі,
а саме зазначити у виконавчому листі
ідентифікаційний номер боржника
ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши надані
матеріали і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити.

Відмовляючи в задоволенні
вищевказаної заяви районний суд
правильно виходив з наступного.

Відповідно ст. 369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі.

При виготовленні зазначеного
виконавчого листа, помилки допущені не
були, на час його видачі до нього
внесені всі відомості наявні в
матеріалах справи.

Верховний Суд України на засіданні
судової палати у цивільних справах 25
червня 2014 року ухвалив постанову у
справі № 6-62цс14, в якій зробив правовий
висновок про те, що частина 1 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження» містить вимоги до
виконавчого документа, у якому,
зокрема, має бути зазначено й
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону
у разі невідповідності змісту
виконавчого листа вимогам ст. 18
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
надає право державному виконавцю при
здійсненні виконавчого провадження з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, зокрема, й
конфіденційну.

При цьому, судова колегія зазначає,
що задля забезпечення принципу
змагальності сторін та надання їм
рівних можливостей щодо доведення
обставин Цивільним процесуальним
кодексом України (ЦПК України) чітко
визначено, в якому порядку мають
подаватися докази. Це забезпечує
сторонам можливість належним чином
відстоювати свої інтереси.

Перед подачею позовної заяви особа
окреслює для себе позовні вимоги,
обставини, що необхідно довести, а
також визначає докази, якими може бути
доведено ці обставини. Останні мають
зазначатися у позовній заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява має містити зазначення
доказів, якими особа обґрунтовує свої
вимоги.

ЦПК України встановлює порядок, яким
чином та коли докази мають бути подані
суду, і дотримання цього порядку
забезпечить не тільки рівність сторін
у поданні доказів, а і справедливе
вирішення справи.

Всі існуючі докази повинні бути подані
до судового засідання.

Вже у судовому засіданні після
заслуховування пояснення сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
суд встановлює порядок з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
та порядок дослідження доказів, якими
вони обґрунтовуються.

Під час судового засідання нові докази
можуть подаватися лише з врахуванням
положень ст. 131 ЦПК України.

Після з'ясування всіх обставин справи
та перевірки їх доказами відповідно до
ст. 192 ЦПК України, головуючий надає
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, можливість дати
додаткові пояснення, які можуть
доповнити матеріали справи.

Виходячи з принципу змагальності
процесу, не можуть бути прийняті докази
у випадку, якщо сторона знала про
існування таких обставин, але не подала
такі докази.

З матеріалів даної справи
вбачається, що при подачі вищевказаної
заяви і в наступному, заявник не надав
до суду ідентифікаційний номер
боржника.

Також, заявник не заявляв клопотання
про витребування ідентифікаційного
номеру боржника, а внесення додаткових
відомостей про ідентифікаційний код
боржника у виконавчому листі - не є дією
суду по виправленню помилки.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 74-77, 293, 303, 304, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1
ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315,
317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 15 вересня 2014 року про відмову
в задоволенні заяви про виправлення
помилки в виконавчому листі по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 діючих в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про відшкодування збитків,
завданих внаслідок вчинення
кримінального правопорушення -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко