Справа № 352/2628/13-ц
Провадження № 2/352/92/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача -
Пшеничниківська сільська рада
Тисменицького району
Івано-Франківської області, до ОСОБА_2
про зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
розміром 0,02 га в урочищі «Заговда» с.
Пшеничники Тисменицького району
Івано-Франківської області шляхом
демонтажу встановлених межових знаків,
-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 01.07.2013 р.
звернулася в суд з позовом до
відповідачки ОСОБА_2 про встановлення
меж земельної ділянки та усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Після уточнення 15.11.2013 р. та
зменшення позовних вимог просила
зобов'язати відповідачку усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою розміром 0,02 га в урочищі
«Заговда» с. Пшеничники Тисменицького
району Івано-Франківської області
шляхом демонтажу встановлених
останньою межових знаків.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що
у 1989 р. вона провела обмін земельної
ділянки розміром 0,12 га в урочищі
«Заговда» в с. Пшеничники, що
перебувала в її користуванні, на
земельну ділянку площею 0,14 га в цьому ж
урочищі, яка перебувала у користуванні
ОСОБА_3, обмін земельними ділянками
проведено за взаємною згодою. Більше 20
років вона користувалась земельною
ділянкою 0,14 га для ведення ОСГ, яку
отримала в користування у результаті
обміну, яка межує із земельною ділянкою
відповідачки. Остання, вирішивши, що у
користуванні позивачки знаходиться
лишніх 0,02 га землі, вказану частину
земельної ділянки фактично захопила.
Згідно відповіді сільської ради від
07.06.2013 р. на адвокатський запит
вбачається, що 06.08.2012 р. до сільського
голови звернувся ОСОБА_3 із заявою, у
якій підтвердив факт обміну земельними
ділянками з ОСОБА_1, що мав місце в 1989 р.
та був проведений за взаємною згодою
без погодження із сільською радою;
рішенням Пшеничниківської сільської
ради від 09.08.2012 р. заяву ОСОБА_3 про обмін
земельних ділянок прийнято до відому.
14.06.2013 р. вона звернулась до сільської
ради із заявою про встановлення та
відновлення меж своєї земельної
ділянки площею 0,14 га для ведення ОСГ в
урочищі «Заговда», однак, вказана заява
сільською радою залишена без
реагування. Тому вона змушена
звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні уточнений і зменшений позов
підтримали та просили його
задовольнити.

Представник відповідачки у судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що
спір між сторонами щодо межі суміжних
земельних ділянок, які перебувають у їх
користуванні і знаходяться в урочищі
«Заговда» в с. Пшеничники
Тисменицького району, виник у 2012 р.
Земельна комісія сільської ради
неодноразово розглядала це питання,
останній раз 16.05.2013 р. земельна комісія
за усним зверненням позивачки
встановила 6 металевих межових знаків
на межі між земельними ділянками
сторін; вказаний акт затверджений
рішенням сільської ради від 10.06.2013 р.
Тому позов вважає безпідставним.
Просив у позові відмовити.

Представник третьої особи -
Пшеничниківської сільської ради у
судове засідання не з'явився, про час і
місце судового розгляду третя особа
повідомлена належним чином, не
повідомила суду про причини неявки
свого представника.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
до задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
належним користувачем земельних
ділянок загальною площею 0,76 га на
території с. Пшеничники Тисменицького
району Івано-Франківської області, у
тому числі земельної ділянки площею 0,25
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель по АДРЕСА_1, та земельних
ділянок для ведення ОСГ загальною
площею 0,51 га, з яких 0,12 га в урочищі
«Заговда».

Вказана обставина підтверджується
інформаціями виконкому
Пшеничниківської сільської ради (а.с.75,
125), випискою з погосподарської книги
сільської ради по господарству ОСОБА_1
(а.с.126).

16.05.2013 р. земельна комісія
Пшеничниківської сільської ради за
усним зверненням позивачки встановила
6 металевих межових знаків на межі між
суміжними земельними ділянками
позивачки та відповідачки ОСОБА_2 в
урочищі «Заговда», про що свідчить
долучений стороною відповідача акт
(а.с.87), який затверджено рішенням
сільської ради від 10.06.2013 р. (а.с.86).
Вказане рішення сільської ради, яким
вирішено спір між сторонами щодо межі
між суміжними земельними ділянками,
які перебувають у їх користуванні,
позивачка у передбаченому чинним
законодавством порядку не оскаржувала.

Проведений у 1989 р. між позивачкою та
ОСОБА_3 обмін земельних ділянок в
урочищі «Заговда» с. Пшеничники, у
результаті якого позивачка передала
ОСОБА_3 свою земельну ділянку площею 0,12
га та отримала від останнього у
користування земельну ділянку площею
0,14 га, про що ствердили у судовому
засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, не
може бути підтвердженням
правомірності користування з боку
позивачки земельною ділянкою 0,14 га в
цьому урочищі з огляду на наступне.

У відповідності з вимогами ст.16 чинного
на той час ЗК УРСР 1970 р. надання
земельних ділянок у користування
здійснювалось у порядку відведення;
згідно ст.20 цього Кодексу право
землекористування громадян, які
проживали у сільській місцевості,
засвідчувалось записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських рад.

Відповідно до вимог ст.22 ЗК УРСР 1970 р.
заборонялось приступати до
користування наданою земельною
ділянкою до встановлення відповідними
землевпорядними органами меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і видачі документа, який
засвідчує право користування землею.

Обмін земельних ділянок, яким
позивачка обґрунтовувала свої вимоги,
проведений без погодження із сільською
радою, яка на той час здійснювала
державний контроль за використанням
всіх земель; земельна ділянка площею 0,14
га, яку позивачка отримала у
користування в результаті обміну, їй в
натурі не відводилась, акт про
встановлення меж вказаної земельної
ділянки в натурі відсутній.

Підтвердженням вказаних обставин є
інформація сільської ради 07.06.2013 р.
(а.с.75), рішення від 09.08.2012 р. про
прийняття до відому заяви ОСОБА_3 про
обмін земельних ділянок (а.с.77), заява
позивачки від 14.06.2013 р. (а.с.78) про
встановлення та відновлення меж
земельної ділянки. Вказаних обставин
сторона позивача у судовому засіданні
не заперечувала.

З урахуванням викладеного, з огляду на
відсутність порушення прав позивачки
як користувача земельної ділянки для
ведення ОСГ площею 0,12 га в урочищі
«Заговда», суд дійшов висновку про
необґрунтованість заявленого позову, у
задоволенні якого слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 16, 20, 22 ЗК УРСР 1970 р., ст.ст. 152, 158 ЗК
України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у позові ОСОБА_1, третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача - Пшеничниківська сільська
рада Тисменицького району
Івано-Франківської області, до ОСОБА_2
про зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
розміром 0,02 га в урочищі «Заговда» с.
Пшеничники Тисменицького району
Івано-Франківської області шляхом
демонтажу встановлених межових знаків.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець