Єдиний унікальний номер 205/7356/14-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Головне управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання втратившей право
користування житловим приміщенням , -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи: Головне управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання втратившей право
користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що на підставі
свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від 04
грудня 1979 р., зареєстрованого в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі №369 за
реєстром №150, йому належить
домоволодіння АДРЕСА_1.
На даний час у спірному домоволодінні
зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
Відповідачка ОСОБА_2 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з його сином
ОСОБА_3. Від шлюбу вони мають двох синів:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
В спірному домоволодінні відповідачка
ОСОБА_2 була зареєстрована з 14
листопада 2000 року.
Весною 2010 року, син ОСОБА_3 припинив
шлюбні відносини з відповідачкою
ОСОБА_2 Вона забрала свої речі та пішла
проживати до матері, особистих речей в
домоволодінні немає.
На підставі вищевикладеного, позивач
просить суд визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, втратившею право
користування житловим приміщенням
домоволодіння АДРЕСА_1, що є підставою
для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлялася належним чином.
Про причини своєї неявки суд не
В судове засідання представник
третьої особи Ленінського районного
відділу у м. Дніпропетровську
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Про
причини своєї неявки суд не повідомляв.
В судове засідання треті особи:ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не з'явилися, про день та час
розгляду справи повідомлялися
належним чином. Про причини своєї
неявки суд не повідомляли.
Зі згоди позивача, суд ухвалює
заочне рішення, що відповідає
положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача,
свідка, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено,
що ОСОБА_1 є власником будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право приватної власності на
житловий будинок від 04 грудня 1979 року,
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» за
реєстром №150/а.с. -8/
Станом на день розгляду справи, за
вказаною адресою є зареєстрованими:
ОСОБА_1, син - ОСОБА_3, ОСОБА_4 - онук,
ОСОБА_5-онук, ОСОБА_2 - невістка. ОСОБА_2
та ОСОБА_5 з 2010 р. по теперішній час за
даною адресою не проживають, що
підтверджується довідкою Голови
квартального комітету №3 м.
Дніпропетровська /а.с.19/.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано,
що підтверджується рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року.
Також, судовим рішенням встановлено, що
сім*я фактично розпалась з весни 2010
Також, встановлено, що ОСОБА_2 в
будинку АДРЕСА_1 не проживає в будинку
відсутні її особисті речі, що знайшло
своє підтвердження в поясненнях свідка
ОСОБА_7, також даний факт
підтверджується актом обстеження
будинку за підписом Голови
квартального комітету від 11.08.2014 року
Відповідно до ст. 41 Конституції
України право власності є непорушним.
Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
За змістом права власності,
визначеного ст. 317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
Враховуючи вищевикладене, а саме
зареєстроване у встановленому порядку
право власності позивача на будинок
АДРЕСА_1, ту обставину, що відповідач не
проживає в спірному будинку з весни 2010
року, суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог та визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування будинком АДРЕСА_1.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено,
тому з відповідача ОСОБА_2 необхідно
стягнути судові витрати понесені
позивачем, а саме судовий збір у сумі
243,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. 72 Житлового
кодексу України, ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391,
405 Цивільного кодексу України, ст. ст.
10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання втратившей право
користування житловим приміщенням -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
втратившею право користування
житловим приміщенням домоволодіння
АДРЕСА_1, що є підставою для зняття
ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за
Стягнути з ОСОБА_2 до ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Суддя