АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/6750/13-ц 22-ц/774/552/К/14
Справа № 216/6750/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/552/К/14
Доповідач - Митрофанова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі : головуючого судді:
Митрофанової Л.В.

суддів:
Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі:
Кузьміній Н.В.

за участі: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
січня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради, третя особа: перша Криворізька
державна нотаріальна контора про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування.

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради, третя особа: перша Криворізька
державна нотаріальна контора про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування і
після уточнення своїх позовних вимог
просила суд встановити факт прийняття
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
спадщини, що відкрилась після смерті її
чоловіка - ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_2 право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 41,6 кв.м, житловою
площею 25,9 кв.м, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка зазначила, що її матері
ОСОБА_5 відповідно до Свідоцтва про
право власності на житло, яке було
видане на підставі розпорядження ВАТ
„Криворіжстінматеріали" від 24 грудня
1997 року № 55, належало на праві
власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.
Інша частина перебувала у власності
батька позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті її батька ОСОБА_6, мати
ОСОБА_5 була його єдиним спадкоємцем,
який прийняв спадщину, оскільки вона
була зареєстрована у вказаній квартирі
з 1973 року по день своєї смерті, хоча і не
встигла переоформити 1/2 частину
вказаної квартири після свого чоловіка
на своє ім'я.

Коли позивачка ОСОБА_2 звернулась до
Першої Криворізької державної
нотаріальної контори для оформлення
спадщини після смерті своєї матері
ОСОБА_5, державним нотаріусом Уколовою
Н.М. їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_5 через відсутність
державної реєстрації на нерухоме
майно.

Рішенням суду від 21 січня 2014 року
ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
суд першої інстанції дійшов невірного
висновку про відсутність у її матері
права власності на спадкову квартиру,
оскільки норми чинного законодавства
до 2004 року не передбачали реєстрацію
свідоцтва про право власності,
виникнення права власності не залежало
від державної реєстрації до часу
набрання чинності ЦК України від 2004
року та Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». На думку
позивачки нею було надано всі
необхідні докази того, що її померлі
батьки володіли спірною квартирою та
приватизували її у встановленому на
той час законом порядку.

Крім того, взагалі не вмотивоване
рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову про визнання факту
прийняття ОСОБА_5 спадщини, що
відкрилась після смерті її чоловіка
ОСОБА_6

Також судом першої інстанції не
враховано, що відповідач по справі
визнав позов в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявленого позовну та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 ( а.с.8), а
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.9)

За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі, що вбачається з
копії свідоцтва про одруження.

Позивач по справі ОСОБА_2 є рідною
донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що вбачається
з копії свідоцтва про народження
ОСОБА_2 ( а.с.11), витягу з державного
реєстру актів цивільного стану про
шлюб ( а.с.13) з якого вбачається, що
ОСОБА_2 укладала шлюб з ОСОБА_11 та
змінила своє прізвище з ОСОБА_2 на
ОСОБА_2, копією свідоцтва про
розірвання шлюбу з ОСОБА_11 ( а.с. 12),
копією свідоцтва про укладення шлюбу
із ОСОБА_12 та зміну прізвища з ОСОБА_2 на
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 звернулась
з заявою про прийняття спадщини, однак,
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
відмовлено у зв'язку з відсутністю
державної реєстрації на нерухоме
майно.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
суд першої інстанції виходив з того, що
суду не надано належних доказів на
підтвердження права власності на
спірну квартиру.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Не перевіряючи правильності висновків
суду першої інстанції колегія суддів
не погоджується із вказаними мотивами
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 з
огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої
інстанції не врахував, що згідно
роз'яснень п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30 травня 2008 року при відсутності
інших спадкоємців за заповітом і за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Таким органом місцевого
самоврядування в місті Кривому Розі є
Криворізька міська рада, яка не
залучена до участі у розгляді даної
справи в якості сторони.

Розглянувши справу без участі
належного відповідача, яким є
Криворізька міська рада, суд першої
інстанції вирішив питання про її права,
що є порушенням норм ЦПК України.

З огляду на вище викладене колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції необхідно змінити в частині
мотивів відмови в задоволенні позову,
зазначивши, що позивачці ОСОБА_2
необхідно відмовити в задоволені
позову до виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради, третя особа: перша Криворізька
державна нотаріальна контора про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування з
підстав того, що виконавчий комітет
Центрально-Міської районної у місті
ради є неналежним відповідачем по
справі.

Керуючись ч.3 ст. 303, ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2014 року
змінити в частині мотивів відмови в
позові ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради, третя особа: перша Криворізька
державна нотаріальна контора про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: