Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №287/435/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Талько О.Б., Косигіної Л.М.

секретаря судового засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», третя особа: ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Олевського
районного суду Житомирської області
від 09 грудня 2013 року , -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд з позовом, в
якому просив стягнути 7 382,81 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди
спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
судові витрати. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що внаслідок
порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього
руху України, 16 січня 2013 року на вул.
Іскра в м. Олевську сталася
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої автомобілю марки «Фольксваген»
д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1
були спричинені механічні пошкодження.
ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на
підставі договору страхування було
виплачено водію ОСОБА_1 3 638,20 грн.
страхового відшкодування на
відновлювальний ремонт автомобіля.
Приймаючи до уваги, що відповідачі у
добровільному порядку не бажають
відшкодувати повну вартість на
проведення ремонту автомобіля,
змушений звернутися до суду.

Рішенням Олевського районного суду
Житомирської області від 09 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального і матеріального права,
неповне дослідження обставин справи,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове по суті позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги він обґрунтовує
тим, що судом безпідставно було
відхилене надане ним експертне
автотоварознавче дослідження
автомобіля, яке визначило реальну
вартість матеріального збитку,
завданого власнику застрахованого
транспортного засобу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 січня 2013
року близько 12.30 год. в м. Олевську по
вул. Іскра Житомирської області ОСОБА_2,
керуючи автомобілем, марки
«Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, порушив
Правила дорожнього руху, в результаті
чого здійснив зіткнення із належним
ОСОБА_3 автомобілем марки
«Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_1 на підставі нотаріально
посвідченої довіреності (а.с.7,8).
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди зазначені автомобілі отримали
технічні пошкодження.

Постановою Олевського районного
суду Житомирської області від 05.03.2013
року (справа № 287/109/13-п) ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с.10).

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
забезпечена полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/8864430 (а.с.40).
Ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну відповідно до умов
полісу становить 50 000.00 грн., строк дії з
03.01.2013 до 02.01.2014 року та франшизою в
розмірі 500.00 грн.

17.01.2013 року ОСОБА_1, який діяв від імені
ОСОБА_3, звернувся до ПрАТ «Страхова
Компанія «Провідна» із письмовою
заявою № 0601/39/2317 про виплату страхового
відшкодування (а.с.53). Цього ж дня
представником ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» та за участю заявника
ОСОБА_1, із застосуванням фотозйомки,
проведено огляд пошкоджень
транспортного засобу марки
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 та складено
акт огляду транспортного засобу, який
підписано позивачем. Заяв та зауважень
від останнього не надходило, що
свідчить про те, що позивач погодився з
даним актом. В акті сторони узгодили
пошкодження, що не відносяться до ДТП,
яка мала місце 16.01.2013 року, а саме:
пошкодження переднього бамперу
(подряпини з правої сторони).

До обов'язків страховика, як це
передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про страхування», належить здійснення
страхової виплати у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу Страховик
(Відповідач) відшкодовує витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно ч. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі визнання Страховиком
вимог заявника обґрунтованими
прийняти рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суму податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Доводи апелянта про те, що судом
неправомірно було взято до уваги
висновок № 013/195 від 15.04.2013 року є
безпідставними, оскільки у необхідних
випадках для з'ясування питань, що
виникають при розгляді таких справ і
потребують спеціальних знань, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може призначити відповідну експертизу
згідно з вимогами статті 143 ЦПК.
Клопотання щодо проведення такої
експертизи на підтвердження своїх
заперечень апелянтом не заявлялось.
Крім того, огляд пошкодженого
автомобіля експертом-товарознавцем
ОСОБА_5 здійснювався 08 квітня 2013 року,
тобто через три місяці після ДТП та без
участі представника ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна».

Визначаючи розмір матеріальної шкоди,
судом враховуються механічні
пошкодження та розрахунок ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» від
17.01.2013 року, які суд визнає
обґрунтованими, такими що не
суперечать іншим матеріалам справи, не
викликають сумніву в їх правильності
та вважає належними, допустимими,
достовірними доказами. Згідно
ремонтної калькуляції № від
12.04.2013 року, складеної на підставі
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092
із змінами та доповненнями від 24.07.2009
року № 1335/5/1159 та за допомогою
програмного продукту «Аудатекс»
(а.с.54-59), яким користуються
експерти-оцінювачі і який працює в
автоматичному режимі, вартість
відновлюваного ремонту автомобіля
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, з
урахуванням зносу складає 4 138,20 грн., з
яких 2 160,00 грн., вартість робіт, 1 105,50 грн.
вартість матеріалів та 872, 70 грн.
вартість деталей, що підлягають заміні
з урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу (0.7000 %). Зазначений розрахунок
проведено в ході врегулювання
страхової події (а.с.60).

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження проведення
відновлювального ремонту на суму, що
перевищує суму страхового
відшкодування та на СТО платника ПДВ,
ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна»
було правомірно відраховано суму
непідтвердженого податку на додану
вартість при розрахунку страхового
відшкодування, яке підлягає сплаті
позивачу.

08.05.2013 року ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» перерахували ОСОБА_1
страхове відшкодування у розмірі 3 638,20
грн., (4 138,20 -500,00 грн.), що підтверджується
платіжним дорученням № 024757 від 08.05.2013
року та відомістю № ВПТ-002692 від 08.05.2013
року (а.с. 61,62), оскільки розмір збитків,
що підлягає відшкодуванню,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі у відповідності до
вимог ст. 1192 ЦК України.

Разом з тим, пунктом 5 Договору
страхування № АВ/8864430 передбачена
франшиза у розмірі 500,00 грн. (а.с. 40).
Відповідно до ст.9 Закону України «Про
страхування», франшиза це частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування, проте підлягає
відшкодування винною особою.

За таких обставин, коли судом першої
інстанції повно з'ясовані обставини
справи, проте неправильно застосовано
норми матеріального права, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 09 грудня 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
500,00 грн. на відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
229,40 грн. сплаченого судового збору при
зверненні до суду.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді