печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Скирді В. Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», про визнання правочинів
недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року позивачка звернулася
до суду із зазначеними вимогами
мотивуючи їх тим, що 21 червня 2006 року
між нею та відповідачем було укладено
кредитний договір №10479-к, згідно з
умовами якого банк надав позивачці
суму кредиту у розмірі 45 000 доларів США,
а позивачка у свою чергу зобов'язалася
повернути кредит, сплачувати проценти
за користування кредитними коштами,
сплачувати інші платежі в сумі, строки
та на умовах, що передбачені Кредитним
договором та графіку платежів. 23 червня
2006 року між позивачкою та відповідачем
був укладений договір іпотеки, згідно з
умовами якого з метою забезпечення
належного виконання зобов'язань за
кредитним договором позивачка
передала банку в іпотеку належну їй на
праві власності квартиру АДРЕСА_1.
Посилаючись на те, що вона не
отримувала з операційної каси банку
кредит в сумі 45 000 доларів США та банком
не виконано грошове зобов'язання за
кредитним договором, позивачка просила
суд визнати недійсним договір про
іпотечний кредит та договір іпотеки
від 23 червня 2006 року.

В ході розгляду справи до участі у
справі залучено ТОВ «Кредитні
ініціативи» як третю особу, яке не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні підтримали пред'явлені
вимоги.

Представник третьої особи проти
задоволення позову заперечувала.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлені належним чином його
проведення повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення заявлених
вимог.

Судом встановлено, що 21 червня 2006 року
між нею та відповідачем було укладено
договір про іпотечний кредит №10479-к,
згідно з умовами якого банк надав
позивачці суму кредиту у розмірі 45 000
доларів США, а позивачка у свою чергу
зобов'язалася повернути кредит,
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами, сплачувати інші
платежі в сумі, строки та на умовах, що
передбачені договором та графіку
платежів. 23 червня 2006 року між
позивачкою та відповідачем був
укладений договір іпотеки, згідно з
умовами якого з метою забезпечення
належного виконання зобов'язань за
кредитним договором позивачка
передала банку в іпотеку належну їй на
праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги
позивачка посилається на те, що вона не
отримувала з операційної каси банку
кредитні кошти у сумі 45 000 доларів США.
Також позивачка вказала, що оскільки
банком не виконано грошове
зобов'язання в частині передачі їй
грошових коштів на виконання умов
укладеного між сторонами кредитного
договору, вказана обставина свідчить
про недійсність кредитного договору та
є підставою для визнання недійсним
договору іпотеки, який укладений з
метою забезпечення виконання
основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно ч. 1 ст. 1051 ЦК України,
посиланням на яку позивачка
обґрунтовує пред'явлені вимоги,
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані в меншій кількості, ніж це
встановлено договором.

Між тим, наведена норма закону, яка
міститься в параграфі 1 Глави 71 ЦК
України, регулює правовідносини
позики, в той час як спірні відносини,
що виникли між сторонами даної справи,
мають іншу правову природу.

Також суд надає оцінку тій обставині,
що питання фактичного отримання
позивачкою кредитних коштів було
предметом оцінки судом апеляційної
інстанції, за результатами якої
Апеляційним судом м. Києва ухвалено
рішення про стягнення з позивачки суми
боргу за договором про іпотечний
кредит.

Оскільки суд не вбачає підстав для
задоволення позову про визнання
договору про іпотечний договір
недійсним, похідна вимога про визнання
недійсним договору іпотеки також
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 215, 203, 1051 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60,
215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», про визнання правочинів
недійсними - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ