Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 0809/5390/2012
Провадження №: 2/332/6/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в
складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 , що
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участі третьої особи
управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
органу опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Заводському району про
вселення та справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє
в своїх інтересах і в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, за участі третьої
особи , органу опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Заводському району про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщення.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, ОСОБА_2 що діє в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулись
до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про вселення. В позові вони
указали, що ОСОБА_4 , колишній чоловік
ОСОБА_1 є наймачем АДРЕСА_1. Позивачі
зареєстровані за загоди
квартиронаймача у квартирі АДРЕСА_1,
але ОСОБА_4 чинить перепони у
користуванні квартирою, робить
проживання позивачів в квартирі
неможливим. Тому позивачі з
урахуванням наявності у них
неповнолітньої дитини - інваліда
просять вселити їх у житлове
приміщення де вони зареєстровані.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернулись до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 що діє
в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання
осіб такими , що втратили право
користування житловим приміщенням в
АДРЕСА_1 у зв*язку з тим, що ОСОБА_4, на
підставі рішення адміністрації та
профспілкового комітету Заводу
вогнетривких виробів від 30 серпня 1983р.,
отримав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Зазначена квартира була виділена на
сім'ю у складі трьох осіб (позивачів):
ОСОБА_4, ОСОБА_5, 1971 р.н., і ОСОБА_6, 1976 р.н.

05 травня 1989р. ОСОБА_4 уклав шлюб з
ОСОБА_1. Цей шлюб фактично був
припинений у 2005р., а офіційно
розірваний 31 березня 2011р.

Під час шлюбу ОСОБА_4, як відповідальний
квартиронаймач, прописав
(зареєстрував) у спірній квартирі
тодішню свою дружину ОСОБА_1 та її дочку
ОСОБА_2.

У подальшому ОСОБА_2 народила сина
ОСОБА_3, якого також було зареєстровано
відповідно до чинного законодавства за
місцем проживання матері (тобто, у
спірній квартирі).

З часом стосунки між ОСОБА_4 з ОСОБА_1
погіршились, а у 2005р. сімейні відносини
між ними були практично припинені.

У 2005р. відповідачі залишили спірну
квартиру. З того часу у АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають.

Відповідно до абз. 1 ст. 71 чинного
Житлового кодексу Української РСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї, за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідачі залишили спірну квартиру
добровільно, без примусу. Протягом
тривалого часу мешкають в іншому
житловому приміщенні. До позивачів з
пропозицією вселити їх у квартиру не
звертались. Таким чином, відповідачі не
проживають у спірній квартирі без
поважної на те причини. Ніякої участі в
утриманні спірної квартири
відповідачі ніколи не приймали; це
повністю роблять позивачі.

Оскільки строк непроживання
відповідачів у спірній квартирі значно
перевищує шестимісячний строк,
позивачі просять визнати їх такими , що
втратили право користування житловим
приміщенням.

В судовому ОСОБА_1 пояснила, що
вона була в шлюбі з ОСОБА_4 , який є
наймачем спірної квартири. За згоди
квартиронаймача вона , її донька
-ОСОБА_2 та її онук - ОСОБА_3 були
зареєстровані в спірній квартирі. З 2005
року вони всі залишили квартиру, де
проживав ОСОБА_4, оскільки останній
почав створювати нестерпні умови для
проживання, а саме, бив її, погрожував
її життю. Після того, як вони залишили
квартиру, ОСОБА_4 змінив замки. Платежі
за квартиру вони оплачували до 2005 року.
Крім того в 2012 році вони намагались
вселитись в квартиру у присутності
міліції, але ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
пустили їх до квартири.

ОСОБА_2 в суді пояснила, що вона
залишила спірну квартиру в 2005 році у
зв*язку з тим, що ОСОБА_4 чинив перепони
у користуванні квартирою, зробив їх
перебування в квартирі неможливим
провокуючи скандали та погрожуючи їх
життю.

ОСОБА_4 в суді пояснив, що у квітні
2005 року відповідачі самі за власною
ініціативою виїхали з спірної
квартири. З 2005 року квартплату не
оплачують.

Представник органу опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Заводському району суду пояснив, що
вони підтримують будь яке рішення яке
не буде порушувати інтереси дитини.

Вислухавши сторони їх
представників, представника органу
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Заводському району ,
дослідивши докази по справі, суд вважає
позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах і в
інтересах малолітнього ОСОБА_3, за
участі третьої особи , органу опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Заводському району про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщення таким , що підлягає
задоволенню, а позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 , що
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участі третьої особи
управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
органу опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Заводському району про
вселення таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_4, на підставі рішення
адміністрації та профспілкового
комітету Заводу вогнетривких виробів
від 30 серпня 1983р., отримав двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Зазначена квартира
була виділена на сім'ю у складі трьох
осіб (позивачів): ОСОБА_4, ОСОБА_5, 1971 р.н.,
і ОСОБА_6, 1976 р.н. (а.с. 11-14)

05 травня 1989р. ОСОБА_4 уклав шлюб з
ОСОБА_1. Цей шлюб фактично був
припинений у 2005р., а офіційно
розірваний 31 березня 2011р., про що не
заперечують сторони та підтверджено
рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 31.03.2011 (а.с.17)

Під час шлюбу ОСОБА_4, як відповідальний
квартиронаймач, прописав
(зареєстрував) у спірній квартирі
тодішню свою дружину ОСОБА_1 та її дочку
ОСОБА_2.

У подальшому ОСОБА_2 народила сина
ОСОБА_3, якого також було зареєстровано
відповідно до чинного законодавства за
місцем проживання матері (тобто, у
спірній квартирі).

З часом стосунки між ОСОБА_4 з ОСОБА_1
погіршились, а у 2005р. сімейні відносини
між ними були практично припинені.

В 2005р. відповідачі залишили спірну
квартиру. З того часу в АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають. Суду не
надано доказів, які б підтвердили що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають
в спірній квартирі з поважних причин, а
також про те , що ОСОБА_4 перешкоджав
вселенню відповідачів в спірну
квартиру. Ніякої участі в утриманні
спірної квартири відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 з 2005 року не беруть.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 чинного
Житлового кодексу Української РСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї, за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Таким чином суд знаходить підстави для
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням в АДРЕСА_1.

Керуючись ст..ст. 208, 209, 212-215 ЦПК
України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє в своїх
інтересах і в інтересах малолітнього
ОСОБА_3, за участі третьої особи , органу
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Заводському району про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
задовольнити .

Визнати ОСОБА_1 особою, що
втратила право

користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2 особою, що
втратила право

користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3 особою, що
втратила право

користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участі
третьої особи управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, органу опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Заводському району про вселення
відмовити.

Рішення може бути оскаржена
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя:
Н.В.Марченко