Провадження № 4-с/761/139/2014
У Х В А Л А

27 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за скарго ОСОБА_1,
заінтересована особа: Старший
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції в місті Києві Петрусенко Ганна
Олександрівна про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі
скаргою на дії державного виконавця,
просила скасувати постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
Петрусенко Г.О. від 27 листопада 2013 року
«Про закінчення виконавчого
провадження»; визнати її
правонаступником сторони виконавчого
провадження замість ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати
старшого державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
Петрусенко Г.О. встановити межу по
лінії О-Л земельної ділянки З-О-Л-К-Е-З,
належної ОСОБА_3, точка О якої
розташована на межі О-Л, що утворює
прямий кут з межею З-О довжиною 10,95 м,
точка З, якої зафіксована довжиною 4,85 м
від точки Г, яка є реперною точко;
зобов'язати старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві Петрусенко Г.О. зробити подання
до Шевченківського РУ ГУ МВС України в
м. Києві на підставі актів від 9 жовтня
2013 року, 12 вересня 2013 року про
притягнення до кримінальної
відповідальності боржників.

Скарга обґрунтовується тим, що 27
липня 2013 року старшим державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом №2-943/03 та проведено
певні дії щодо примусового виконання
рішення суду.

23 серпня 2013 року старшим державним
виконавцем Петрусенко Г.О. було
складено акт, в якому зазначено, що в
результаті проведених виконавчих дій
стягувач ОСОБА_1 може без перешкод
користуватися земельною ділянкою від
точки Г-Д-В-Б-Ж-Л-К-Є-З до точки Г, а
виконавчі дії щодо забезпечення
стягувачу користування земельною
ділянкою від літери Ж-Л-К-Є-З-О
необхідно провести в інший час, так як
точки К і Л фактично знаходяться в
прибудові, яка зведена після рішення
суду 2003 року, що не дозволяє однозначно
встановити межі користування
земельною ділянкою.

23 вересня 2013 року старшим державним
виконавцем Петрусенко Г.О. складено
акт, яким зафіксовано межу О-Л довжиною
межі К-Є на 10,3 м від розташованої на ній
точки К та довжиною 10,95 м межі З-О, точка
З якої зафіксована довжиною 4,85 м межі
Г-3, точка Г якої знаходиться на
перетині вул. Олександрівської і
провулку Невського, тобто являється
репером.

27 листопада 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУ в м.
Києві Петрусенко Г.О. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, відкритого на підставі
виконавчого листа №2-943/03, виданого 27
березня 2006 року Шевченківським
районним судом м. Києва, яка є
незаконною та необґрунтованою.

При цьому були відсутні правові
підстави для закінчення виконавчого
провадження, оскільки судове рішення, в
тому числі, і на користь її матері -
ОСОБА_3 не було виконано повністю, Крім
того, вона не була визнати
правонаступником сторони виконавчого
провадження після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час виконання судового рішення
умисно чинилися перешкоди зі сторони
сім'ї ОСОБА_4. Однак, державний
виконавець не зверталася з поданням до
правоохоронних органів про
притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні заявник та його
представник підтримали скаргу та
просили її задовольнити.

Старший державний виконавець
Петрусенко Г.О до судового засідання не
з'явилася, до суду надійшли її
заперечення щодо скарги з проханням
розглядати скаргу за її відсутності.

Суд, вислухавши заявника та його
представника, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 грудня 2003 року
Шевченківським районним судом міста
Києва була постановлена ухвала в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою.

Відповідно до вказаної ухвали була
затверджена мирова угода, укладена між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, за якою
відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 визнали, що
позивачка ОСОБА_1 користується
обособленою частиною земельної
ділянки будинку АДРЕСА_1 площею 760 кв.м,
яка прилягає до належної позивачці
частини будинку, та розташована
відповідно до плану встановлених меж,
виготовленим землевпорядною
організацією, з літери «Г» до літери
«Д», що розділяє ділянку з боку пров.
Невського на 10 м, на 28,50 м вздовж
провулку Невського до літери «В», далі
перпендикулярно провулку Невському в
тил ділянки на 24,65 м до літери «Б», далі
вліво вздовж тильної межі ділянки на
32,20 м до літери «Ж», далі
перпендикулярно тильній межі ділянки в
напрямку провулку Невського на 7,60 м до
літери «Л», далі вліво вздовж стіни
будинку до літери «К», далі у напрямку
до провулку Невського під кутом в 90? на
10,3 м до літери «Е», далі вліво
паралельно провулку Невському на 10 м до
літери «З», далі вздовж вул.
Олександрівської у напрямку до
провулку Невського з літери «З» на 4,85 м
до літери «Г». Інша частина ділянки, яка
розташована згідно плану ділянки від
літери «Б» під кутом 90? перпендикулярно
провулку Невському на 20,59 м до літери
«В», далі від літери «В» під кутом в 90?
на 6,00 м до літери «Б», далі від літери
«Б», що розділяє ділянку на 34,23 м до
літери «А», далі під кутом в 90? на 41,18 м
від літери «А» до літери «О» вздовж вул.
Олександрівської у напрямку до
провулку Невського, далі від літери
«О», що розділяє земельну ділянку, на
10,95 м до літери «З» - залишається в
користуванні ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про
виконавче провадження» старшим
державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ у місті Києві
ПетрусенкоГ.О. 22 липня 2013 року на
підставі виконавчого листа, виданого 27
березня 2006 року Шевченківським
райсудом м. Києва, було відкрито
виконавче провадження та, у подальшому,
проведено певні дії щодо примусового
виконання судового рішення.

23 серпня 2013 року старшим державним
виконавцем Петрусенко Г.О. було
складено акт, в якому зазначено, що в
результаті проведених виконавчих дій
стягувач ОСОБА_1 може без перешкод
користуватися земельною ділянкою від
точки Г-Д-В-Б-Ж-Л-К-Є-З до точки Г, а
виконавчі дії щодо забезпечення
стягувачу користування земельною
ділянкою від літери Ж-Л-К-Є-З-О
необхідно провести в інший час, так як
точки К і Л фактично знаходяться в
прибудові, яка зведена після рішення
суду 2003 року, що не дозволяє однозначно
встановити межі користування
земельною ділянкою.

23 вересня 2013 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, з
метою виконання судового рішення та
встановлено, що ОСОБА_1 передано у
конкретне користування обособлену
частину земельної ділянки будинку
АДРЕСА_1, яка прилягає до належної
останній частини будинку та
розташована відповідно до плану
встановлених меж, виготовленим
землевпорядною організацією з літери
«Г» до літери «Д», що розділяє ділянку з
боку пров. Невського,10 м, на 28,50 м вздовж
провулку Невського до літери «В».
Встановлено межу від літери «В» до
літери «Б» на відстані 24,65 м, далі
вздовж тильної межі ділянки на 32,2 м до
літери «Ж» по межі «Б»-«Ж» з ОСОБА_4
відповідно до заяви про затвердження
мирової угоди останньої.

Оскільки точки «К», «Л» фактично
знаходяться в прибудові, яка зведена
після рішення суду, виникла
необхідність у встановленні меж іншої
земельної ділянки, визначеною мировою
угодою, а саме по межі ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
тобто по ламаній лінії від Ж-Л-К-Е-З
відповідно до заяви про затвердження
мирової угоди від ОСОБА_3, встановлення
межі З-О вздовж вул. Олександрівська на
10,95 м, після чого встановлено межу Л-О, з
якої встановлено межу К-Е під кутом 90?
від межі Л-О на 10,30м, далі на 10 м до
літери «З» по межі з ОСОБА_3 та до точки
«Г» на відстаені 4,85 м вздовж вул.
Олександрівська.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 7 ЗУ «Про державну виконавчу
службу», ч. 1 ст. 6 Закону ЗУ «Про
виконавче провадження» N 606-XIV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України та законами
України.

Статтею 17 даного Закону унормовано, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону, зокрема,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі листи, що
видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.75 вказаного Закону
у разі, якщо рішення не виконано і
виконання може бути проведено без
участі боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом.

Виконавче провадження підлягає
закінченню,зокрема, у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом (п.8 ч.1
ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження»).

27 листопада 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУ в м.
Києві Петрусенко Г.О., винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, відкритого на підставі
виконавчого листа №2-943/03, виданого 27
березня 2006 року Шевченківським
районним судом м. Києва у зв'язку з
фактичного виконанням в повному обсязі
судового рішення. Доказів щодо
зворотного заявником надано не було.

ОСОБА_1 не було надано також доказів у
порядку ст.ст.57-59 ЦПК України в частині
порушення державним виконавцем вимог
ч.2 ст.90 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже, заявником всупереч вимог ч.3 ст. 10,
ст. 60 ЦПК України не були доведені ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

У той же час у відповідності до
ст. 27 ЦПК України особи, які беруть
участь у справі мають право подавати
докази, брати участь у дослідженні
доказів, заявляти клопотання. Згідно з
ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
здійсненню процесуальних прав сторін,
встановлених цим Кодексом.

Тобто процесуальними нормами
передбачено як право на участь у
дослідженні доказів, так і обов'язок із
доказування обставин при невизнанні їх
сторонами (ст. 60 ЦПК України).

При цьому суд безпосередньо не повинен
брати участь у зборі доказового
матеріалу.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що старший державний
виконавець при винесенні постанови,
яка є об'єктом оскарження, діяв у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що державний
виконавець зобов'язаний був у
примусовому порядку проводити
виконавчі дії на її користь після
смерті іншого учасника виконавчого
провадження - ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона є її
правонаступником, безпідставні,
зважаючи на наступне.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були учасниками
виконавчого провадження, а саме:
стягувачем та боржником. Виконавче
провадження проводилося на підставі
виконавчого листа, виданого для
виконання судового рішення, яким була
затверджена мирова угода між ними.

Крім того, в матеріалах виконавчого
провадження відсутнє свідоцтво про
смерть; свідоцтво про право на спадщину
за заповітом після смерті ОСОБА_3 було
отримано ОСОБА_1 тільки 18 червня 2014
року; остання зверталася до суду з
заявою про заміну сторони виконавчого
провадження у порядку ч.1 ст.378 ЦПК
України, ч.5 ст.8 ЗУ «Про виконавче
провадження» вже після винесення
державним виконавцем постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Керуючись 208, 209, 210, 383, 386, 387 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1,
заінтересована особа: Старший
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції в місті Києві Петрусенко Ганна
Олександрівна про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду міста Києва протягом
пґяти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: