РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12978/14-ц

пр. № 2/759/4718/14

29 серпня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Тишкевич В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Києві позов
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства "Гребінківський
міжгосподарський комбікормовий завод"
про стягнення заробітної плати при
звільненні працівника та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у липні 2014 р. звернувся до суду
з вищезазначеним позовом, посилаючись
на те, що він з 01 червня 2011 р. на підставі
наказу № 3/5 працював у відповідача на
посаді охоронця. 23.06.2014 р. позивач
звільнився за займаної посади за
згодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП
України. Проте, при звільненні
відповідач не провів з позивачем
повного розрахунку та не виплатив
останньому заробітної плати в розмірі
30 113 грн. 00 коп., що є порушенням його
трудових прав, а тому позивач просить
суд стягнути з відповідача на його
користь зазначену вище заборгованість.
Також поизвач вважає, що
неправомірними діями відповідача йому
завдано моральної шкоди в розмірі 5 000
грн., оскільки порушено його право на
заробітну плату, що завдало останньому
моральних страждань та переживань.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, про
день та час слухання справи
повідомлявся належним чином, а тому суд
на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає
можливим розглянути справу за
відсутності останнього на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, вислухавши позивача та
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач на підставі
наказу № 3/5 ВАТ «Гребінківський
міжгосподарський комбікормовий завод»
від 01.06.2011 р. був прийнятий на посаду
охоронця.

Встановлено, що відповідно до
Наказу ВАТ «Гребінківський
міжгосподарський комбікормовий завод»
№ 2/4 від 23.06.2014 р. позивач був звільнений
з займаної посади за згодою сторін на
підставі ст. 36 КЗпП України.

Згідно ст. 94 КЗпП, заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцять календарних
днів та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Судом встановлено, що з 2012 р. по
червень 2014 р. за відповідачем рахується
заборгованість перед позивачем по
виплаті йому заборгованості в розмірі
30 113 грн. 00 коп., що підтверджується
відповідними довідками підприємства.

Таким чином судом встановлено, що
з позивачем не було проведено належних
розрахунків по заробітній плаї після
його звільнення з займаної посади.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

При цьому, суд виходячи із засад
розумності та справедливості, оцінюючи
докази, надані позивачем
обґрунтованості спричинення
останньому моральних страждань, вважає
суму 5 000 грн., яку просить стягнути
позивач, завищеною, а тому вимоги в цій
частині такими, що підлягають
задоволенню частково.

З урахуванням вищевикладеного та
досліджених матеріалів справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивач на підставі ст. 60 ЦПК України
частково обґрунтував позовні вимоги, а
тому вони підлягають частковому
задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі викладено, керуючись
ст.ст. 47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1997 р. N 1427 Про затвердження
Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства
"Гребінківський міжгосподарський
комбікормовий завод" про стягнення
заробітної плати при звільненні
працівника та відшкодування моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного
підприємства «Науковий
селекційно-генетичний центр
рибництва» на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) заборгованість по заробітній
платі в розмірі 30 113 грн. 00 коп. та
моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а
всього - 31 113 (тридцять одна тисяча сто
тринадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства
"Гребінківський міжгосподарський
комбікормовий завод" на користь
держави судовий збір в розмрі 311 (триста
одинадцять) грн. 13 коп.

В іншій частині позову відмовити.

За письмовою заявою відповідача,
поданою до суду протягом десяти днів з
моменту отримання копії рішення,
заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання протягом десяти днів
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Суддя: