Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1196/14 Головуючий у
1-й інстанції Міщенко Т.М.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні власністю,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю.

В обґрунтування позову зазначала, що
їй на праві спільної часткової
власності належить ? частина житлового
будинку АДРЕСА_1, власником
іншоїчастини будинку є ОСОБА_2, в
частині якого проживає його дочка
ОСОБА_4 з чоловіком ОСОБА_4

Між ними встановлений порядок
користування будинком та
господарськими спорудами, при цьому
двір знаходиться в спільному
користуванні. При спільному
використанні майна у неї з сусідами по
будинку постійно виникають
непорозуміння. Розміри сумісного двору
є незначними, тому коли ОСОБА_4 при
використанні легкового автомобілю чи
мікроавтобус заїжджає до двору, це
створює для неї численні незручності.
Крім того, вважає, що є достатньо інших
проблемних побутових моментів, які
створюють для неї численні
незручності.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд зобов'язати ОСОБА_4 не
чинити їй перешкод у користуванні
сумісною дворовою територією
домоволодіння, розташованого: АДРЕСА_1
шляхом заборони з'їзду у двір,
вказаного домоволодіння, вантажними
автомобілями та мікроавтобусами, мити
та ремонтувати автотранспорт у
сумісному дворі будинку, забрудняти
мильною та брудною водою двір та
вимітати її в сторону проїзної частини,
випускати собаку на територію
суміжного користування двором;
зобов'язати ОСОБА_4 паркувати легковий
автомобіль в гаражу, відновити
пошкоджений бордюр, перевісити мотузки
для сушки білизни в город, перенести
вольєр на відстань не менш ніж на один
метр від межи городу, який знаходиться
в її користуванні, звільнити частину
горища в частині її будинку, замінити
пошкоджений ОСОБА_4 шифер на даху її
частини будинку.

ОСОБА_2 пред'явив зустрічний позов, який
уточнював під час розгляду справи, в
якому зазначав, що відповідач
самовільно збудувала сарай, який
розташований впритул до його сараю,
внаслідок чого повністю затуляє вікно,
і руйнує стіну та кришу його сараю, чим
спричиняє шкоду його власності,
незручності у використанні, що у
підсумку негативно вливає на його
моральний стан.

Посилаючись на вказані обставини,
просив суд зобов'язати ОСОБА_5 зменшити
розмір самовільної будівлі
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2 на 0,65 м. від
стіни сараю «Е-1» тобто, щоб відстань
між стіною сараю «Е-1» і зазначеної
будівлі була 0,65 м.; стягнути з ОСОБА_5 на
його користь моральну шкоду в розмірі
2000 грн. та стягнути з ОСОБА_5 на його
користь судові витрати з сплати
судового збору в розмірі 114,70 грн.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкоди у
користуванні сумісною дворовою
територією домоволодіння АДРЕСА_1
шляхом заборони в'їзду у двір
вантажними автомобілями та
мікроавтобусами, мити та ремонтувати
автотранспорт у сумісному дворі
будинку, забрудняти мильною та брудною
водою двір, випускати собаку на
територію двору суміжного
користування, перенести вольєр на
відстань не менше ніж 1 метр від межі
горища в частині будинку ОСОБА_5
Зобов'язано ОСОБА_4 замінити
пошкоджений лист шиферу на даху
частини будинку АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_5 В задоволенні позову в іншій
частині відмовлено. В задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 зазначають, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5,
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним положенням
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК
України володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Як вбачається із матеріалів справи , що
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належить кожному по ?
частці житлового будинку АДРЕСА_1
/а.с.10,29/. Рішенням Мелітопольського
міського народного суду від 18.02.1976 року
була поділена земельна ділянка, та
позивачці в користування була виділена
земельна ділянка площею 473 кв.м., а
відповідачу ОСОБА_2- 470 кв.м. Двір
площею398 кв.м. залишений у спільному
користуванні сторін.

За довідкою голови
квартального комітету № 33
Мелітопольської міської ради народних
депутатів від 08.11.2008 року ширина двору в
районі подвір'я, що належить ОСОБА_5, яка
мешкає по АДРЕСА_1 складає: подвір'я - 0,8
м., дорога бетон - 2 м., земля під
виноградом - 0,5 м. /а.с. 46/

Рішенням Мелітопольського
міського суду від 14.01.1993 р. зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в
користуванні двором загального
користування, розташованого в АДРЕСА_1
для чого ОСОБА_2 повинен прибрати з
двору загального користування
металевий гараж, зробити стік води з
сараю під будівлі ОСОБА_5, обрізати
гілки дерев, які звисають через огорожу
на земельну ділянку ОСОБА_5, пересадити
2 черешні і 1 абрикос на відстань не менш
2 м. від межі, обрізати кущі винограду в
дворі загального користування, які
ростуть на частину будинку ОСОБА_5
/а.с. 112/

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 05.09.2007 року
зобов'язано ОСОБА_2 перенести його
літній душ на відстань не менше одного
метра від межі, влаштувати зливну яму
для нього на своїй частині городу, але
не ближче ніж один метр до межі,
перенести канати для сушіння прання,
встановивши їх від гаражу до стовпа, що
знаходиться навпроти входу у частину
будинку, належну ОСОБА_2 та встановити
власну поштову скриньку. Заборонено
ОСОБА_4 здійснювати на спільному
подвір'ї на відстані менше ніж 2,5 метри
від літньої кухні ОСОБА_5 роботи,
пов'язані з ремонтом автомобілів. /а.с.
62-63/

Частково задовольняючі
позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої
інстанції дійшов висновку проте, що їй
чиняться перешкоди в користуванні
сумісною дворовою територією
домоволодіння АДРЕСА_1, а тому слід
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_5 у користуванні сумісною
дворовою територією домоволодіння
АДРЕСА_1 шляхом заборони в'їзду у двір
вантажними автомобілями та
мікроавтобусами, мити та ремонтувати
автотранспорт у сумісному дворі
будинку, забрудняти мильною та брудною
водою двір, випускати собаку на
територію двору суміжного
користування, перенести вольєр на
відстань не менше ніж на метр від межі
городу, який знаходиться в
користуванні ОСОБА_5, звільнити від
своїх речей частину горища в частині
будинку ОСОБА_5 та зобов'язати ОСОБА_4
замінити пошкоджений лист шиферу на
даху частини будинку АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст.10,11, 60 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін та суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами та іншими
учасниками процесу доказів. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням по цивільній справі, яке
набрало законної сили між сторонами,
повторному доказуванню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги
проте, що у ОСОБА_4 не має у власності
ніяких автомобілів та така заборона
перешкоджає завозити будівельні
матеріали, собака не перешкоджає
позивачу, ОСОБА_5 може встановити
перегородку на горище над своєю
частиною будинку, не приймаються
колегією судів, оскільки ОСОБА_4 не
доводить, що має права користування та
розпорядження ? часткою будинком, як
проте зазначено в апеляційній скарзі,
співвласника ОСОБА_2 майна рішенням
суду ніяких обмежень права власності
не здійснювалося. Проте, що ОСОБА_4
чинить незручності та перешкоди
власнику ОСОБА_5 в'їздом у двір
вантажними автомобілями та
мікроавтобусами, миттям та ремонтами
автотранспорту у сумісному дворі
будинку, забруднює мильною та брудною
водою двір, випускає собаку на
територію двору суміжного
користування, займає своїми речами
горище, що знаходиться в її частині
будинку, підтверджують допитані під
присягою у судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13. Посилання на те,що рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 05.09.2007 року йому вже було заборонено
здійснювати на спільному подвір'ї
роботи, пов'язані з ремонтом
автомобілів не приймаються колегією
судів, оскільки за поясненнями свідків
йдеться про порушення прав ОСОБА_5
після ухвалення цього рішення.

Щодо зобов'язання ОСОБА_4 замінити
пошкоджений шифер на даху будинку, то
колегія судів вважає, що доводи
апеляційної скарги є частково
обґрунтованими, бо суд першої
інстанції не звернув увагу проте, що
таких вимог до ОСОБА_4 не заявлялося. У
позові (а.с.3) ОСОБА_5 просила зобов'язати
замінити пошкоджений шифер саме
ОСОБА_3, отже оскільки таких вимог до
ОСОБА_4 не заявлялося, а позивач вільний
в обрані свого способу захисту та
відповідача, суд першої інстанції
вийшов за межі вимог позивача,
порушивши вимоги ст. 11 ЦПК України, а
оскільки доказів проте, що саме ОСОБА_3
пошкодив шифер не має, тому колегія
судів вважає, що рішення в цій частині
ухвалене з порушенням процесуального
закону, а отже підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні в позові в цій частині .

Відмовляючи в задоволені
зустрічного позову ОСОБА_2 про
зобов'язання ОСОБА_5 зменшити розмір
самовільної будівлі
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2 на 0,65 м від
стіни сараю «Е-1», суд першої інстанції
дійшов висновку проте, що будівля сараю
з підвалом «Г» була придбана
позивачкою разом з частиною будинку ще
в 1988 році і включена до матеріалів
інвентарної справи, а тому не може
заважати відповідачу зробити
реконструкцію свого сараю у
відповідності з санітарними та
будівельними нормами та правилами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
зазначає, що у договорі купівлі-продажу
ОСОБА_5

відсутня зазначена будівля та вона не
має четвертої стіни, замість якої
використовується стіна його сараю під
літ. Е-1, що не дає зробити йому
реконструкцію сараю.

За договором купівлі продажу від
11.05.1988 року ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_14 ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 на
земельній ділянці площею 910 кв.м. На
вказаній ділянці знаходиться будинок
під літерою А 40.3 кв.м., господарчі
будівлі та споруди : літня кухня літ. Б,
підвал літ. Г, підвал літ. Д, огородження
та і вбиральні. (а.с.48)

Контрольними обстеженнями КП
«ММБТІ» від 10.08.2013 р. № К-53/з (а.с.66) та
від 05.10.2013 р. № С-69/з житлового будинку
по АДРЕСА_1 було встановлено, що на
земельній ділянці розташована
господарська будівля тимчасового
характеру розмірами
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2
(збірно-розбірна, без фундаменту, з
недовговічного матеріалу була
обміряна та включена до матеріалів
інвентарної справи довідково без
визначення інвентарної вартості і
нанесення на план земельної ділянки).
На відстані 2,22 м. зазначена тимчасова
будівля має спільну стіну з сараєм Е-1
до висоти 0,95 м; на висоті 0,95 м - стіна
окрема заввишки 0,50 м, завдовжки 2,70 м.
Відстань між стіни сараю Е-l до погребу
складає 0,65 м. Під час інвентаризації
від 26.10.1980 року до інвентарної справи
були включені дані про підвал Г
(належить ОСОБА_5 співвласнику,
розташований під тимчасовою будівлею,
про інвентаризованою 10.08.2013) та підвал Д
(належить ОСОБА_2, розташований під
сараєм Е-l, проінвентаризованим у 1992 р).
Під час оформлення ОСОБА_2 спадщини в
довідці-характеристиці від 27.08.1992
зазначений лише погріб Г, погріб Д (який
належить ОСОБА_2), включено як
конструктивну частину до складу сараю
Е-l. Під час проведення інвентаризації
23.05.2006 року погріб Г був помилково
пропущений, тому контрольним
обстеженням від 10.08.2013 р. було проведено
інвентаризацію погреба П розмірами
1,74х0,87 під тимчасовою будівлею, який
раніше був позначений на плані
земельної ділянки літерою Г. (а.с. 92)

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснені ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до вимог ст.10,11, 60 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін та суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами та іншими
учасниками процесу доказів. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Проте, що будівля збірно-розбірна,
без фундаменту розміром
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2, яка належить
ОСОБА_5 розташована вплотну до сараю Е-1,
що належить ОСОБА_2, має спільну з ним
стіну, внаслідок чого він почав
руйнуватися, гнити та ОСОБА_2 не може
зробити сток води з сараю, підтвердили
у судовому засіданні свідки
ОСОБА_10ОСОБА_13 ОСОБА_15

Отже висновок суду проте, що
господарська будівля тимчасового
характеру розмірами збірно-розбірна,
без фундаменту розміром
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2, яка належить
ОСОБА_5 не перешкоджає ОСОБА_2 не
відповідає контрольним обстеженням
житлового будинку по АДРЕСА_1,
проведеними КП «ММБТІ» від 10.08.2013 р. №
К-53/з (а.с.66) та від 05.10.2013 р. № С-69/з та
поясненням свідків ОСОБА_10ОСОБА_13
ОСОБА_15

Оскільки висновки суду в цій
частині не відповідають матеріалам
справи рішення суду в частині відмови у
задоволені позову ОСОБА_2 підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині про часткове задоволення
його вимог шляхом перенесення
господарської будівлі тимчасового
характеру розмірами
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2 на відстань 0,65
м. від стіни сараю «Е-1», який належить
ОСОБА_2.

Доказів про наявність моральної
шкоди її розміру ОСОБА_2 не надав, а
тому вимоги про стягнення моральної
шкоди з ОСОБА_5 у сумі 2000 гривень не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 19 грудня 2013 року у цій
справі в частині зобов'язання ОСОБА_4
замінити пошкоджений лист шиферу на
даху частини будинку АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_5 та відмови у
задоволені зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні власністю скасувати.

Ухвалити в цій частині нове
рішення.

Відмовити у задоволені позову
ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_3
замінити пошкоджений лист шиферу на
даху частини будинку АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 перенести
господарську будівлю тимчасового
характеру розмірами
1,40*1,97+3,89*3,00+2,38*l,95-(0,45*0,48)/2, розташовану за
адресою будинок АДРЕСА_1, на відстань
0,65 м. від стіни сараю «Е-1» за цією
адресою, який належить ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
судові витрати понесені у суді першої
та апеляційної інстанції у сумі 236,50
грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: