Справа № 367/8326/13-ц Головуючий у І
інстанції Оладько С.І.Провадження №
22-ц/780/1486/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 25
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті» про визнання права
власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаним позовом
до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права
власності та зобов'язання передати
технічну документацію, посилаючись на
те, що 25.03.2011 р. між нею та гр-ном ОСОБА_2
був укладений Договір відступлення
права вимоги до товариства з обмеженою
відповідальністю «АВЕРС-СІТІ»
майнових прав на об'єкт нерухомості у
вигляді двухкімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.4 договору
купівлі-продажу майнових прав позивач
набуває право власності на об'єкт
нерухомості після введення об'єкту
капітального будівництва в
експлуатацію та оформлення
відповідних правовстановлюючих
документів.

Відповідно до ст. 3 договорів
встановлює порядок передачі майнових
прав, відповідно до якої майнові права
на квартиру передаються продавцем
покупцю шляхом підписання акту. Акт
сторонами підписується не пізніше 10
робочих днів з дати настання таких
подій: здійснення покупцем оплати 100%
вартості майнових прав,введення
відповідної частини об'єкту
капітального будівництва а
експлуатацію,отримання
правовстановлюючих документів на
об'єкт.

Загальна вартість майнових прав на
об'єкт нерухомості складає 220 255гр75 коп.

Факт відсутності заборгованості
позивача по сплаті майнових прав на
квартиру за договором підтверджується
тим, що відповідно до п 1.3 Договору
відступлення права вимоги від 25.03.2011р.,
право вимоги, що відступалось, належало
продавцю вже як набувачу прав за
договором купівлі-продажу майнових
прав, укладеного з товариством з
обмеженою відповідальністю «
Аверс-Сіті».Тобто на момент укладання
договору відступлення прав вимоги
вартість майнових прав на квартиру вже
була оплачена відповідачу.

Будинок, складовою частиною якого є
квартира, було введено в експлуатацію
16.09.2011р., про що свідчить сертифікат
відповідності від 16.09.11 серія КС №
6.

Рішенням Виконавчого комітету
Коцюбинської селищної ради Київської
від 22.09.11 №270 було дано доручення КП КОР
«Ірпінське бюро технічної
інвентаризації» оформити та видати
поквартирно свідоцтва про правої
власності товариству з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті» на
квартири введеного в експлуатацію
будинку АДРЕСА_1.

Отримавши інформацію про введення
будинку в експлуатацію та про прийняте
рішення, позивачка звернулась до
відповідача з вимогою виконати умови
договору та підписати акт та передати
їй документи на квартиру.Однак
відповіді від відповідача не отримала,
що і стало підставою для звернення до
суду з позовом.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 17 вересня 2012 року
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачкою
ставиться питання про скасування
рішення з підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неправильного застосування норм
матеріального права та
невідповідності висновків суду
обставинам справи, та просить ухвалити
нове рішення про задоволення її позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд виходив з того,
що позивачка не надала суду доказів на
підтвердження оплати 100% вартості
майнових прав на зазначену у договорі
квартиру, а також доказів отримання
відповідачем правовстановлюючих
документів на об'єкт нерухомості.

Проте колегія суддів не може
погодитися з такими висновками,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.10.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ
«Аверс-Сіті» було укладено договір
купівлі-продажу майнових прав на об'єкт
нерухомості у вигляді двокімнатної
квартири АДРЕСА_1. (а.с. 11-15)

25 березня 2001 року між позивачкою та
ОСОБА_2 було укладено Договір
відступлення права вимоги до
товариства з обмеженою
відповідальністю «АВЕРС-СІТІ»
майнових прав на об'єкт нерухомості у
вигляді двухкімнатної квартири
АДРЕСА_1. (а.с. 7-10)

Відповідно до п. 1.4 зазначеного
договору, купівлі-продажу майнових
прав позивач набуває право власності
на об'єкт нерухомості після введення
об'єкту капітального будівництва в
експлуататцію та оформлення
відповідних правоустановлюючих
документів.

Згідно п. 3.1 договору, майнові права
покупцю передаються продавцем шляхом
підписання акту. Акт сторонами
підписується не пізніше 10 робочих днів
з дати настання таких подій: здійснення
покупцем оплати 100% вартості майнових
прав, введення відповідної частини
об'єкту капітального будівництва в
експлуатацію, отримання
правовстановлюючих документів на
об'єкт.

Загальна вартість майнових прав на
об'єкт нерухомості складає 220 225 грн. 75
коп.

Відповідно до Сертифікату серії КС №
6 від 16 вересня 2011 року, житловий
будинок АДРЕСА_1 прийнятий в
експлуатацію. (а.с. 21)

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
встановила, що підтвердженням
відсутності заборгованості ОСОБА_2 по
сплаті вартості майнових прав за
Договором, є довідка від 15 жовтня 2010
року, видана ТОВ «Аверс-Сіті», в якій
зазначено, що заборгованості по оплаті
майнових прав на квартиру під
будівельним АДРЕСА_1, немає. (а.с. 64)

Суд першої інстанції помилково не взяв
до уваги вказану довідку, вважаючи, що з
неї не вбачається здійснення ОСОБА_2 100%
оплати вартості майнових прав
відповідно до договору купівлі-продажу
майнових прав від 15.10.2010 року.

Колегія суддів вважає таке твердження
хибним, оскільки довідка містить
конкретне посилання на будівельний
номер, адресу та інші дані об'єкту
нерухомості, а невідповідність номеру
договору є технічною помилкою.

Крім того, факт відсутності
заборгованості позивача по сплаті
вартості майнових прав на квартиру за
Договором підтверджується тим, що
відповідно до п. 1.3 Договору
відступлення права вимоги від 25.03.2011
року право вимоги, що відступалось,
належало продавцю (цеденту) вже як
набувачу прав за договором
купівлі-продажу майнових прав,
укладеного з ТОВ «Аверс-Сіті». Тобто на
момент укладення Договору
відступлення права вимоги вартість
майнових прав на квартиру вже була
оплачена відповідачу у повному обсязі.

Таким чином, апеляційним судо
встановлено, що ОСОБА_2 виконав свої
обов'язки щодо оплати повної вартості
майнових прав на об'єкт будівництва,
при цьому будинок, до складу якого
входить квартира НОМЕР_1, введений в
експлуатацію, тому ОСОБА_2 набув права
вимагати передачі йому у власність
вищевказаного житлового приміщення.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 25.03.2011 року
відступив ОСОБА_1 права за договором
купівлі-продажу майнових прав від
15.10.2010 року, проти чого не заперечував
ТОВ «Аверс-Сіті», право вимагати
передачі у власність квартири перейшло
до позивача ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
права. Способом захисту права та
інтересу є, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 177 ЦК України до об'єктів
цивільних прав відносяться речі,
майнові права та інше.

Статтями 181 та 182 ЦК України визначено,
що до нерухомих речей (нерухомості)
належать об'єкти, що розташовані на
земельній ділянці, а право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
зокрема їх виникнення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини. ЦК України
визначає, зокрема ст.ст. 316-323, 325, 328, 331, 334,
379-382 загальні засади права власності.
Зокрема передбачено, що власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном; усі
суб'єкти права власності є рівними
перед законом; право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів; право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом;
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва; житлом
фізичної особи є квартира.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачити
можливість порушення свого права іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Стаття 4 Закону України "Про
інвестиційну діяльність" встановлює,
що об'єктами інвестиційної діяльності
можуть бути будь-яке майно, а також
майнові права.

У ст. 5 Закону України "Про інвестиційну
діяльність" зазначено, що інвестори
можуть виступати в ролі вкладників,
кредиторів, покупців, а також
виконувати функції будь-якого учасника
інвестиційної діяльності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2
проінвестував будівництво відповідно
до ст. 7 Закону України "Про
інвестиційну діяльність" та відступив
в подальшому свої права ОСОБА_1, остання
на підставі договору купівлі-продажу
майнових прав має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
об'єктами та результатами інвестицій
відповідно до законодавчих актів
України, тобто об'єкти та результати
інвестицій є власністю інвестора, з
огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а рішення суду в зв'язку з
неправильним застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права
- скасуванню з ухваленням по справі
нового рішення про задоволення позову.

Крім того, підлягають задоволенню
також вимоги щодо зобов'язання ТОВ
«Аверс-Сіті» передати позивачу
технічну документацію на квартиру,
оскільки такий обов'язок відповідача
прямо передбачений п. 3.4 Договору
купівлі-продажу майнових прав від
15.10.2010р.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 88, 303, 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 25 грудня 2013 року -
скасувати. Ухвалити по справі нове
рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
об'єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»
передати ОСОБА_1 технічну документацію
(технічний паспорт) на квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнути з Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті» на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3
468 (три тисячі чотириста шістдесят
вісім) гривень 53 копійки.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: