УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ справи: 103/5385/13-цГоловуючий суду
першої інстанції:Нікіщенко М.І.№
провадження: 22-ц/190/1732/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Берещанська І. І.

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді:Берещанської І.І.
Суддів:Кузнєцової О.О., М'ясоєдової Т.М.
При секретарі:Таранець О.О. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до Бахчисарайського
районного відділу ГУ МВС України в АР
Крим, Головного управління МВС України
в АР Крим, Управління державної
казначейської служби в
Бахчисарайському районі АРК,
Прокуратури Бахчисарайського району
АРК про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної протиправною бездіяльністю
органу досудового слідства
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в
АРК,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 24 січня
2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду із
позовом до Бахчисарайського районного
відділу ГУ МВС України в АР Крим,
Головного управління МВС України в АР
Крим, Управління державної
казначейської служби в
Бахчисарайському районі АРК,
Прокуратури Бахчисарайського району
АРК про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної протиправною бездіяльністю
органу досудового слідства
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в
АРК у розмірі 100 000 грн. Позовні вимоги
мотивовано тим, що 16.08.2011 року вона, як
потерпіла від злочину в установленому
порядку відповідно до ст.ст. 94, 95, 97 КПК
України звернулась до ГУ МВС України в
АР Крим із заявою про вчинення особо
тяжкого злочину - привласнення майна,
набуття права на майно шляхом омани та
зловживання довірою в особливо великих
розмірах, передбаченим ч.4 ст. 190 КК
України, який вчинено у серпні 2010 року
громадянином ОСОБА_8 Проте, в порушення
вимог КПК України кримінальна справа
була порушена лише 05.10.2012 року, тобто
більш ніж через рік. 03.12.2012 року були
внесені в Єдиний реєстр досудових
розслідувань відомості про злочин,
тобто за спливом двох місяців. Вважає,
що протиправною, незаконною
бездіяльністю посадових осіб органу
досудового слідства Бахчисарайського
РВ ГУ МВС України в АР Крим їй
спричинена моральна шкода, яку вона
оцінює в розмірі 100 000 грн., оскільки
протягом тривалого часу порушалися її
права, як потерпілої. Також, позивач
посилається, що внаслідок вчинення
злочину, вона була позбавлена єдиного
житла, у зв'язку із чим зазнає глибокі
душевні страждання та переживання,
первинний спосіб її житла було істотно
порушено. Зазначає, що їй довелося
прикладати багаторазових зусиль для
безрезультатних звернень до міліції,
прокуратури, Генеральної прокуратури
за захистом своїх порушених прав. У
зв'язку із чим просить стягнути суму
моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., яка
співмірна глубині та тривалості
моральних страждань та характеру
правопорушення.

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 24
січня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі. Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема апелянт зазначає, що суд не має
підстав для відмови в позові, мотивуючи
відсутністю експертизи для
встановлення наявності душевних
страждань та переживань. Крім того,
посилається на те, що судом поза волею
позивача незаконно були залучені в
якості відповідачів прокуратура
Бахчисарайського району та Головне
управління МВС України в АР Крим, у
зв'язку із чим порушені положення ст. 33
ЦПК України.

До суду апеляційної інстанції позивач
та її представник - ОСОБА_7 не з?явилися,
належним чином повідомлені. Крім того,
відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ГУ МВС України в АР Крим,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 303 Цивільного
процесуального кодексу України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову місцевий суд
виходив з того, що позивач не довів
належними та допустимими доказами
завдання їй моральної шкоди
бездіяльністю відповідачів.

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду, оскільки
вони відповідають дійсним обставинам
справи, вимогам закону.

Матеріалами справи встановлено, що
05.10.2012 року постановою старшого
слідчого СВ Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АРК порушено кримінальну
справу за фактом завдання ОСОБА_6
майнової шкоди шляхом омани та
зловживання довірою при відсутності
ознак шахрайства за ознаками складу
злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК
України (а.с.4).

Згідно із повідомленням про початок
досудового розслідування слідчого
відділу Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АРК №2464 від 03.12.2012 року
відомості про кримінальне
правопорушення, передбачені ч.5 ст. 214
КПК України, відповідно до вимог ч.1,4 ст.
214 КПК України внесено до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000138 від 03.12.2012 року (а.с.5).

Ухвалою Бахчисарайського районного
суду АР Крим від 14.08.2013 року визнано
незаконною бездіяльність посадових
осіб СВ Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АРК при здійснені
кримінального провадження за заявою
ОСОБА_6 про вчинення кримінального
правопорушення, внесеного 03.12.2012 року
за №0000138 до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст. 192 КК
України (а.с.6-7).

Ухвалою Бахчисарайського районного
суду АР Крим від 14.08.2013 року визнано
незаконною бездіяльність посадових
осіб СВ Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АРК та прокуратури
Бахчисарайського району АР Крим при
здійснені кримінального провадження
за заявою ОСОБА_6 про вчинення
кримінального правопорушення,
внесеного 03.12.2012 року за №0000138 до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 192 КК України
(а.с.8-9).

Відповідно до повідомлення
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР
Крим від 28.11.2013 року №57/14275 постановою
прокурора прокуратури
Бахчисарайського району АР Крим
Дорогавцевим А.М. від 12.08.2013 року
визначено підслідність у вказаному
кримінальному правопорушенні за
Ялтинським міським управлінням ГУ МВС
України в АР Крим та доручено
проведення досудового розслідування,
матеріали кримінального провадження
15.08.2013 року були спрямовані у вказаний
ОВД (а.с.14-16).

Доводи позивача стосуються того, що
моральна шкода, яку вона зазнала
полягає, зокрема, у протиправної,
незаконної бездіяльності посадових
осіб Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АР Крим, у зв'язку із чим
протягом тривалого часу грубо
ігноруються її права, як потерпілої.
Крім того зазначає, що внаслідок цього
тяжкого злочину вона була позбавлена
єдиного свого житла, у зв'язку із чим
зазнає душевних страждань.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
першої інстанції щодо того, що
кримінальна справа за заявою ОСОБА_6
про вчинення кримінального
правопорушення не закрита, вирок суду
ще не постановлений, досудове слідство
триває, а тому незворотні негативні
наслідки для позивача не настали,
відповідає дійсності та є
обґрунтованим.

Відповідно до ч.6 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу, що здійснює
оперативну-розшукову діяльність,
органу досудового розслідування,
прокуратури або суду, відшкодовується
на загальних підставах.

Проте, зі змісту ч.2 ст. 23 ЦК України
вбачається, що моральна шкода полягає,
зокрема, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої.

Ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності вини.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» передбачено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 56 Конституції України шкода,
завдана незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується за
рахунок держави.

Шкода, завдана незаконними діями або
бездіяльністю правоохоронних органів
відшкодовується за рахунок коштів
державного бюджету у повному обсязі.

Крім того, на підтвердження інформації
щодо предмета доказування подаються
належні докази (ч.1 ст. 58 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів спричинення
моральної шкоди, а також не доведено
факту завдання моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, які
стосуються того, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не спростовують висновків суду, не
містять правових підстав щодо
скасування рішення суду, ухвалення
нового з підстав ст. 309 Цивільного
процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно і всебічно з'ясував дійсні
обставини справи і відповідно до вимог
матеріального права і з дотриманням
процесуального права постановив
законне і обґрунтоване рішення суду.

На підставі вказаного і керуючись
статтями 303, 308, 315 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 24
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: