У х в а л а

іменем україни

05 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за заявою
Департаменту охорони здоров'я
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) територіального
медичного об'єднання «Психіатрія» у м.
Києві про призначення примусової
госпіталізації ОСОБА_4, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
23 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014року Департамент охорони
здоров'я виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації)
територіального медичного об'єднання
«Психіатрія» у м. Києві звернувся до
суду із заявою про призначення
примусової госпіталізації ОСОБА_4.

23 квітня 2014 року рішенням Подільського
районного суду м. Києва заяву
задоволено та надано згоду на
примусову госпіталізацію ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в психіатричну лікарню.

23 липня 2014 року рішенням колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва рішення суду
першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким у задоволенні заяви
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, як
зацікавлена особа, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
ухвалене згідно з законом, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні заяви, суд апеляційної
інстанції, надавши належну оцінку
обставинам справи, повно та всебічно
з'ясувавши та встановивши їх, виходив з
того, що заявником не надано доказів
того, що ОСОБА_4 вчиняла будь-які дії, що
являють собою безпосередню небезпеку
для неї чи оточуючих, або неспроможна
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність, тому підстав для її
примусової госпіталізації немає.

Рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
(ст. 14 Закону України «про психіатричну
допомогу», ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду,
обґрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
23 липня 2014 року залишити без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення колегії суддів судової палати
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 23 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.П.
Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук