Справа № 750/1240/14
Провадження № 2/750/764/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Коверзнева В. О.,

при секретарі - Дорошенко О. В.,

з участю: позивача, її представника -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в
и в:

04.02.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за договорами позики
від 05.05.2008 року та від 01.02.2009 року в
розмірі 77831 грн. і трьох процентів
річних в розмірі 11265 грн 24 коп., а всього
89096 грн 24 коп.

Позов мотивовано невиконанням
відповідачем умов договорів позики в
частині дотримання строку повернення
суми позики.

У судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала і наполягала на
задоволенні. Відповідач не з'явився
втретє, про час і місце розгляду справи
сповіщався належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

05.05.2008 року позивач надала
відповідачеві позику в сумі 7000 доларів
США, яку останній зобов'язався
повернути в строк до 31.03.2009. На
підтвердження отримання позики та
визначення строку її повернення
відповідач надав позивачеві
відповідну розписку.

01.02.2009 року позивач вдруге надала
відповідачеві позику в сумі 2000 євро,
яку останній зобов'язався повернути в
строк до 31.03.2009. На підтвердження
отримання позики та визначення строку
її повернення відповідач також надав
позивачеві розписку.

В силу положень частини 2 статті 1047 ЦК
України розписка позичальника або
інший документ, який засвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей є
підтвердженням укладення договору
позики.

Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідач умови договорів позики не
виконав, і в установлений договорами
строк отримані в борг грошові кошти
позивачеві не повернув. Наявність
заборгованості підтверджується
оригіналами розписок відповідача, які
приєднано до матеріалів справи (а. с. 29,
30).

За офіційним курсом Національного
банку України станом на день звернення
до суду загальна сума заборгованості
за договорами позики складає 77831 грн, що
є підставою для стягнення цієї суми з
відповідача.

Відповідно до частини другої статті 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Станом на 27.01.2014 року строк
прострочення повернення позик складає
1762 дні. Таким чином, позивач має право
вимагати стягнення з відповідача трьох
процентів річних в сумі 11271 грн 51 коп.
[77831 х 3% : 365 х 1762]. У зв'язку з тим, що
заявлена позивачем до стягнення сума
трьох процентів річних не перевищує
суму, що розрахована судом, вона
підлягає стягненню в повному обсязі.

Таким чином, усього з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
89096 грн 24 коп. [77831 + 11265.24].

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

в и р і ш
и в:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 заборгованість за
договорами позики в розмірі 89096 грн 24
коп. та 890 грн 96 коп. у відшкодування
судових витрат, а всього 89987 грн 20 коп.
(вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
вісімдесят сім грн 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення в порядку, встановленому
статтею 294 ЦПК України.

Суддя
В. О. Коверзнев