Справа № 430/667/14-ц
№2/430/439/14
УХВАЛА

"17" березня 2014 р.
смт.Станиця Луганська
Луганської області

Суддя Станично-Луганського районного
суду Луганської області Карташева Т.А.,
розглянувши позовну Публічного
Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
(скорочена назва ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до
суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Зазначену позовну заяву вважаю за
необхідне залишити без руху, оскільки
вона не відповідає вимогам, викладеним
у ст. 119 ЦПК України, а саме.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р.
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» позовна заява подається до
суду в письмовій формі і за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Так, у позовній заяві зазначено,
що відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», Тарифами складає між ним
і Банком кредитно-заставний договір,
але Тарифи до позовної заяви не додані.

Також, позивач, обґрунтовуючи
свої вимоги за пред*явленим позовом
згодою позичальника з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), не
посилається при цьому на будь-які
докази, що підтверджують затвердження
вказаних Умов саме в такій редакції на
момент отримання відповідачем ОСОБА_1
кредиту.

Відповідно до заяви позичальника,
позичальник доручає банку, без
додаткового узгодження, перерахувати
кредитні кошти в день надання кредиту:
в сумі 2243 грн. на поточний рахунок
№8924 в ЛФ ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО
304795, ЗКПО з призначенням платежу
«Перерахування коштів згідно з
рахунокм-фактурою №-2 від 12.12.2007 р. у т.ч.
ПДВ 373,83 грн., в сумі 448,60 грн.на поточний
рахунок №3005 в А-Банк, МФО, ЗКПО з
призначенням платежу «Сплата
единоразової винагороди за надання
фінансового інструменту за кредитним
договором №АВ80RX10640154 від 12.12.2007 р. Проте
позовна заява не містить посилань на
зазначені обставини, відомості про
виконання банком своїх зобов*язань за
кредитним договором в позові і доданих
до нього документів взагалі відсутні.

В заяві позичальника зазначено,
що Банк надає Позичальнику строковий
кредит у сумі 2691,6 грн. на строк 18
місяців з 12.12.2007 р. по 12.06.2009 р. включно, з
умовами сплати за користування
Кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на
місяць, на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 98,24 грн. та единоразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 448,6 грн. в обмін
на зобов*язання Позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в Заяві
та Умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) строки.

Але позивач, звертаючись до суду з
даним позовом, зазначає, що відповідач
відповідно до укладеного договору
отримав кредит у розмірі 2691,60 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, не
обґрунтовуючи при цьому свою позицію у
будь-який спосіб.

До позовної заяви доданий розрахунок
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1, в якому зазначена
загальна сума заборгованості 13583,85 грн.,
у тому числі штраф (фіксована частина) -
500 грн., штраф (відсоток від суми
заборгованості) - 623,04 грн. Проте
зазначений розрахунок не містить в
собі розрахунку відсоткової складової
штрафу за весь період користування
кредитом.

За таких обставин суд вважає
необхідним застосувати вимоги ч. 1 ст. 121
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п*яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України
передбачено, що якщо позивач
відповідно до ухвали у встановлений
строк виконає вимоги, визначені
статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить
суму судового збору позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Керуючись ч. 1, 2 ст.121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного Акціонерного
Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (скорочена
назва ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості залишити без
руху.

Запропонувати позивачу виправити
недоліки заяви, визначені в ухвалі, в
термін, який не може перевищувати п*яти
днів з дня отримання позивачем ухвали,
та роз"яснити, що в разі неусунення
недоліків в зазначений термін, заява
вважатиметься неподаною і буде йому
повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Т.А. Карташева