АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/940/2014
р. Головуючий в
І інстанції Бойко М.Є.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 05 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Семиженко Г.В.При
секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
15 січня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«МетаБанк» до ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
«МетаБанк» звернулося до суду із
зазначеним позовом, просило звернути
стягнення на предмет іпотеки - належну
позичальнику ОСОБА_5 трикімнатну
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних
торгів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначав, що відповідачці 21.08.2008 року
було відкрито в АТ «Металург»,
правонаступником якого є ПАТ
«МетаБанк» відновлювальну кредитну
лінію у розмірі 160000 грн. строком до 20
грудня 2010 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 22,5 %.
Додатковою угодою між сторонами
процентна ставка збільшена до 25,8. На
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між АТ «Металург»
та ОСОБА_5 21.08.2008 року укладено договір
іпотеки, предметом якого є
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідачка не виконала зобов'язання
за кредитним договором від 21.08.2008 року,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 284605, 75 грн. на
погашення якої позивач просить
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 15 січня 2014
року позов задоволено. В рахунок
погашення заборгованості в розмірі
284605,75 грн., яка складається із
заборгованості по кредиту - 185970,48 грн,
заборгованості по відсоткам - 29633,06 грн.,
заборгованості по комісії - 10347,82 грн.,
пені за несвоєчасну оплату кредиту та
відсотків-58282,45 грн, штрафу за
несвоєчасну оплату кредиту-371 грн. за
кредитним договором №32-53-08/0023-К від
21.08.2008 року, укладеним між Акціонерним
банком «Металург», правонаступником
якого є ПАТ«МетаБанк» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 звернуто
стягнення на предмет іпотеки - належну
позичальнику ОСОБА_5 трьохкімнатну
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 заставною вартістю на день
укладення договору 205000 грн. шляхом
продажу з прилюдних торгів за
початковою ціною, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_5 подала на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просила рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог Банку.

Письмових заперечень на доводи
апеляційної скарги не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання за кредитним договором,
строк виконання якого настав 20 грудня
2010 року, відповідачкою не виконано, що
завдає Банку збитки, тому відповідно до
положень Закону «Про іпотеку»
іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду ґрунтується на нормах
матеріального права.

Судом встановлено, що 21.08.2008 року
було АТ «Металург», правонаступником
якого є ПАТ «МетаБанк» відкрито
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5
відновлювальну кредитну лінію у
розмірі 160000 грн. строком до 20 грудня 2010
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 22,5 %.
Додатковою угодою між сторонами
процентна ставка збільшена до 25,8. На
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між АТ «Металург»
та ОСОБА_5 21.08.2008 року укладено договір
іпотеки, предметом якого є
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідачка не виконала зобов'язання
за кредитним договором від 21.08.2008 року,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 284605, 75 грн.

Письмову вимогу про усунення порушень
із зазначенням стислого змісту
порушених зобов'язань, вимогою про їх
виконання та попередженням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
Банком на адресу відповідачки було
направлено 14.12.2012 року та 30.12.2012 року за
адресою, вказаною відповідачкою у
кредитному договорі та за місцем
знаходження іпотечного майна (а.с.38, 39).

За умовами договору іпотеки,
укладеного між сторонами 21.08.2008 року, у
випадку невиконання іпотекодавцем
зобов'язань за кредитним договором,
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його відповідно до п.4.3, 4.4
договору. Відповідно до п.4.1 іпотечного
договору звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або в порядку
позасудового врегулювання на підставі
п.4.2, 4.3 цього договору.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору і вимог
закону.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону
України «Про іпотеку» (далі Закон) у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно із ч. 1, 2 ст.35 Закону у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю, боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у
не менш ніж 30-денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Положення ч. 1 цієї статтіє не є
перешкодою для реалізації прав
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

У роз'ясненнях, викладених у п.37
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин», зазначено, що
невиконання вимог частини 1 статті 35
Закону щодо надіслання іпотекодавцю
та боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою у реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом порушених
прав до суду (на відміну від інших
способів звернення стягнення (ч.3 ст.33
цього Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням ст. 124 Конституції України.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що у позивача виникло право на
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що передбачено діючим
законодавством та іпотечним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірності нарахування Банком
відсотків по підвищеній ставці та
комісії у розмірі 10347, 82 грн.
спростовуються матеріалами справи, а
саме додатковими угодами, укладеними з
метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника між ПАТ
«МетаБанк» та ОСОБА_5

Відповідно до додаткової угоди №1 від
28.11.2008 року розмір процентів
встановлено 25,8, угода підписана як
Банком, так і ОСОБА_5 (а.с.34). Додатковою
угодою №3 від 04.03.2010 року сторони
домовились про сплату комісії у сумі
10347,82 грн. (а.с.36). Пеня розрахована
позивачем з 08.04.2010 року (а.с.41,42), а тому
строк позовної давності по ній
позивачем не пропущено. Нарахування
позивачем штрафу у сумі 371 грн.
узгоджується з п.5.7 кредитного договору
(а.с.12).

Колегія суддів погоджується з тим, що
при визначенні розміру заборгованості
не підлягав застосуванню строк
позовної давності окремо по кожному
простроченому платежу.

За умовами кредитного договору від
21.08.2008 року (а.с.7) відповідачка повинна
сплачувати Банку щомісячні платежі в
розмірі 10000 грн., однак свої
зобов'язання не виконувала. Станом на
01.04.2010 року заборгованість складала 70000
грн. З метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника між
Банком та ОСОБА_5 04.03.2010 року укладено
додаткову угоду №3, за якою всю
прострочену заборгованість зараховано
у ліміт нового кредиту в сумі 185970, 48 грн.
Видача кредиту за даним кредитним
договором не проводилась, що свідчить
про фактичне перекредитування
позивальника (а.с.36). Таким чином, перше
прострочення платежу позивачкою
допущено у квітні 2010 року, а Банк
звернувся з позовом до суду у січні 2013
року, тобто в межах строку позовної
давності.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги і
скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 15 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних протягом двадцяти днів
після її проголошення.

Головуючий:

Судді: