У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Кіровоградського
обласного управління АТ «Ощадбанк» на
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 15 жовтня
2014 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (далі - ПАТ
«Державний ощадний банк України») до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 липня 2014 року
в задоволенні позову ПАТ «Державний
ощадний банк України» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 15 жовтня
2014 року апеляційну скаргу ПАТ
«Державний ощадний банк України»
відхилено, рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від
18 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України», посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір в межах заявлених вимог
та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Кіровоградського обласного управління
АТ «Ощадбанк» на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 18
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 15
жовтня 2014 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур