Провадження № 2/331/98/14 (331/7641/13-ц)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2013 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Нагорному Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому вказав, що 02.08.2011 року між ПАТ«ОСОБА_1 Дніпро» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 6301, який складається з Анкети-заяви, Правил надання та використання кредитних карток ОСОБА_3, ОСОБА_3 на оформлення та обслуговування кредитних карток для держателів зарплатних карток та згідно з п.12 Анкети-заяви від 02.08.2011 року від 02.08.2011 року позивач надав відповідачу кредитну картку з лімітом 15000 грн. Станом на 04 вересня 2013 року заборгованість відповідача перед Позивачем становить 20040 грн.23 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу, судовий збір та розірвати Договір про надання та використання кредитних карт №6301 від 02.08.2011 року.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника ПАТ «ОСОБА_4 Дніпро». В заяві зазначено що всі потрібні докази містяться в матеріалах справи, та позивач не заперечує проти заочного рішення по справі. На позовних вимогах наполягає.

Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В судові засідання 24.01.2014р. та 21.02.2014 року відповідач не з'явився. На його зареєстроване місце проживання були надіслані судові повістки, які він не отримав.

Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено що 02.08.2011 року між ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» та ОСОБА_2 підписано Анкету-заяву.

Відповідно до п.12 Анкети-заяви зазначається що дана анкета-заява разом з правилами, тарифами ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» по оформленню кредитних карт та розпискою про отримання карти і уявляють собою договір про надання та використання кредитних карт ОСОБА_3.

Відповідач підписався під всіма складовими договору про надання та використання кредитних карт, на відміну від позивача. Підпис та печатка позивача стоїть тільки під Анкетою-заявою від 02.08.2011 року.

В статті 1055 ЦК України ідеться про форму в якій повинен бути вчинений кредитний договір, так ч.1. цієї статті Закон каже що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до 2.ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.2. ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.1. ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.12 Анкети-заяви зазначено що позивач доручає банку щомісячне списання коштів з карткового рахунку 6301 що закріплений за карткою 421117хххххх5873, на умовах договору у звязку з отриманням кредитної картки № 03817.

В розписці про отримання кредитної картки зазначено що відповідач отримав кредитну картку № 4211хххххх8111, тобто номер картки яку отримав відповідач не збігається з номером картки про яку йдеться в п.12 Анкети-заяви.

Крім того виходячи зі змісту документів що входять до договору про надання та використання кредитних карт ОСОБА_3, позивач не взяв на себе зобовязання видати кредит, як того вимагає чинне законодавство України. В них йдеться лише про зобовязання видати кредитну картку. Це зобовязання позивач виконав, але наявність коштів на цій картці не доведені.

Відповідно до розрахунку, наданого суду, загальна заборгованість ОСОБА_2 становить 20040,23 грн. Цей розрахунок підписано представником банку ОСОБА_5 але у відповідность до довіреності № 27 цей представник не має таких повноважень. Йому надано повноваження тільки посвідчувати копії документів банку. Тому цей розрахунок суд не може взяти до уваги як належний доказ існування боргу який повинен сплатити відповідач.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається, як на підставу свого позову, а саме, те, що ОСОБА_2 отримував від позивача будь які кошти в якості кредиту. Оскільки ці гроші видані банком не були, то він немає права їх вимагати.

Таким чином в задоволені позову треба відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 207, 208, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. 526, 530, 1046-1056 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мінасов