У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на рішення апеляційного суду
м. Києва від

8 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулось до суду з указаним
позовом, в якому просило стягнути з
ОСОБА_4 на свою користь суму
заборгованості за кредитним договором
від 4 січня 2006 року у розмірі 441 039 грн 54
коп., суму заборгованості за кредитним
договором про видачу та обслуговування
міжнародних платіжних пластикових
карток (особистих) у розмірі 3,88 доларів
США, що еквівалентно 31 грн 01 коп. за
офіційним курсом НБУ на дату
проведення розрахунку заборгованості,
а також вирішити питання про розподіл
судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 4
січня 2006 року між ним та ОСОБА_4, був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 80 414 грн зі сплатою
плаваючої процентної ставки та
зобов'язався повернути йому зазначені
кредитні кошти у строки, передбачені
кредитним договором, а також сплатити
відповідну плату за користування
кредитними коштами. Зазначав, що станом
на 8 жовтня 2013 року у ОСОБА_4 виникла
заборгованість за зазначеним
кредитним договором у розмірі 441 039 грн
54 коп. Вказував, що 9 листопада 2005 року
між ним та ОСОБА_4 був укладений договір
про видачу та обслуговування
міжнародних платіжних карток.
Зазначав, що 21 червня 2013 року ним було
здійснено вимогу дострокового
виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань,
шляхом направлення останньому
досудової вимоги, яка підлягала
виконанню протягом 30 календарних днів
із дати надіслання, проте, зазначена
вимога станом на дату подання позову,
ОСОБА_4 не була виконана.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 15 травня

2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором від 4 січня 2006 року
в сумі

153 959 грн 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
договором про видачу та обслуговування
міжнародних платіжних пластикових
карток (особистих) в сумі 3,88 доларів
США, що згідно курсу НБУ становить 31 грн
01 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
8 липня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано в частині
вирішення вимог про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором від 4 січня 2006 року
в сумі

19 711 грн 17 коп., з яких 4 129 грн 57 коп. - тіло
кредиту, 109 грн 25 коп. - відсотки та 15 472
грн 35 коп. - пеня.

У задоволенні іншої частини позову про
стягнення заборгованості за вказаним
кредитним договором відмовлено.

Змінено рішення в частині вирішення
питання про розподіл судових витрат.

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, частково скасовуючи
та змінюючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову в
межах строку позовної давності,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку
про те, що розмір заборгованості,
відповідно до графіку погашення, за
період з 6 листопада 2010 року (три роки,
що передували зверненню позивача до
суду), становить 4 238 грн 82 коп., з яких 4 129
грн 57 коп. - тіло кредиту, 109 грн 25 коп. -
борг по відсоткам та пеня за один рік - 15
472 грн 35 коп, а всього 19 711 грн 17 коп.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 8
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська