Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3877/14
Головуючий у 1-й інстанції: Надворна
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Воробйової І.А.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю

за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 червня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивачі
звернулись до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області (далі - Фонд)
про встановлення факту проживання
однією сім'єю із ОСОБА_7, який трагічно
загинув 2 січня 2003 року при виконанні
трудових обов'язків на ВАТ
«Петромихайлівське». В обґрунтування
своїх вимог зазначали, що як члени сім'ї
загиблого звернулися до Фонду із
заявою про виплату страхового
відшкодування, проте останній відмовив
їм у нарахуванні одноразової допомоги
через ненадання заявниками доказів
проживання однією сім'єю із загиблим.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 червня 2014
року позов задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 однією сім'єю з померлим
02 січня 2003 року ОСОБА_7 на момент смерті
останнього. В задоволенні позову
ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про відмову у позові Фонд посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_3,
яка є матір'ю померлого ОСОБА_7, і її
діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - рідні брат і
сестра померлого проживали разом з ним
до дня його смерті, спільно з ним вели
побут, у шлюбі померлий не перебував, а,
відтак, був членом сім'ї позивачів, які
відповідно до ст. 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове та державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" мають право на
отримання одноразової страхової
виплати.

Суд встановив фактичну сторону справи
з додержанням норм процесуального
права, дав правильну юридичну оцінку
доказам і правові висновки
відповідають нормам матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини .

Судом встановлено, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала у трудових
відносинах з ВАТ «Петромихайлівське» .
При виконанні трудових обов'язків в ніч
на 2 січня 2003 року стався нещасний
випадок, внаслідок якого ОСОБА_7
загинула, що підтверджується актом
форми Н-1 №1 від 16 січня 2003 р. про
нещасний випадок ( а.с.21, 22-25).

Факт настання страхового випадку
відповідачем не оспорюється.

За змістом ст. 28,п.7 ст.34 Закону України "
Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року (з
наступними змінами) страхова виплата
одноразової допомоги виплачується
членам сім'ї та особам, які перебували
на утриманні померлого .

Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України в
судовому порядку можуть бути
встановлені юридичні факти, від яких
залежить виникнення, припинення або
зміна цивільних прав, якщо законом не
передбачено іншого шляху їх
встановлення

Оскільки виник спір між Фондом та
позивачами щодо їх права на отримання
одноразової допомоги, судом правильно
встановлено факт проживання однією
сім'єю в порядку позовного провадження.

Висновок суду про доведеність факту
проживання позивачів з ОСОБА_7 на час
його загибелі однією сім'єю
підтверджується сукупністю доказів,
наявних у матеріалах справи ,
узгоджується з вимогами ст.3 СК України.

За змістом ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_7, а ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 - братом і сестрою (а.с.26-29,100-102).
ОСОБА_7 в шлюбі не перебував.

Судом встановлено, що між позивачами та
ОСОБА_7 були відносини притаманні сім'ї,
вони разом проживали у гуртожитку у
АДРЕСА_1, мали спільний бюджет, побут,
взаємні права та обов'язки. Зазначені
обставини підтверджені наявними у
справі доказами, зокрема, довідкою
ВАТ«Петромихайлівське» №538 від 25.07.2013
року, довідкою Петро-Михайлівської
сільської ради №278 від 25.03.2013 року,
копією наказу ВАТ «Петромихайлівське»
про переселення мешканців гуртожитку,
зокрема ОСОБА_3 в кімнату АДРЕСА_1,
показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9
(а.с.4-6,88-92).

Оскільки підставою для визнання осіб
сім'єю є встановлення характеру
взаємовідносин, визначених в ст.3 СК
України, то для підтвердження факту
проживання однією сім'єю можуть
прийматися будь-які з передбачених ст.57
ЦПК України доказів. Прийняті судом
докази відповідають вимогам ст.ст.57,58,59
ЦПК України, оцінка їм дана відповідно
до правил ст.212 ЦПК України. Згідно зі
ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
досліджені наявних у справі доказів.
Апеляційна скарга відділення Фонду
ґрунтується на власній оцінці доказів.

Доводи щодо реєстрації позивачів в
іншій кімнаті гуртожитку не ставлять
під сумнів правильність висновків
суду. Пов'язувати визначення
проживання однією сім'єю не з фактом
проживання, а з фактом реєстрації не
має законних підстав. Відповідно до
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація місця
проживання чи місця перебування є
юридичною процедурою обліку фізичних
осіб за обраним ними місцем проживання,
наявність або відсутність якої не може
бути умовою реалізації прав і свобод,
передбачених законами, або підставою
для їх обмеження (ст. ст. 2, 3 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" .

Спір судом вирішено у відповідності до
засад справедливості, розумності,
закріплених у ст.3 ЦК України та ст.1 ЦПК
України .

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 червня 2014
року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: