У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.

суддів: Коротуна
В.М.,
Мостової Г.І.,

Касьяна
О.П.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Дацьківської сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відновлення меж та відшкодування
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
ухвалу Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
19 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 14 квітня 2014 року,

в с т а н
о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Дацьківської сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відновлення меж та відшкодування
шкоди.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
19 березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 14 квітня 2014 року,
провадження у справі закрито у зв'язку
зі смертю позивачки ОСОБА_3 на підставі
п. 6 ст. 205 ЦПК України та відсутністю
підстав для правонаступництва.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати постановлені судові ухвали
та справу передати на новий розгляд,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судами встановлено, що
у липні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Дацьківської
сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відновлення меж та відшкодування
шкоди.

Під час розгляду
справи ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка
ОСОБА_3 померла.

Закриваючи
провадження у справі, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив із того, що
підстави для правонаступництва у даній
справі відсутні.

Проте з такими
висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
померла фізична особа, яка була однією
з сторін у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно зі ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини включаються
всі права та обов'язки, що належали
спадкодавцю на момент смерті -
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1277 ЦК
України, у разі відсутності
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття орган
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини зобов'язаний подати
до суду заяву про визнання спадщини
відумерлою. Спадщина, визнана судом
відумерлою, переходить у власність
територіальної громади за місцем
відкриття спадщини. Територіальна
громада, яка стала власником
відумерлого майна, зобов'язана
задовольнити вимоги кредиторів
спадкодавця, що заявлені відповідно до
ст. 1231 цього Кодексу. Спадщина, не
прийнята спадкоємцями, охороняється до
визнання її відумерлою відповідно до
ст. 1283 цього Кодексу.

Закриваючи
провадження у справі, суди попередніх
інстанцій, не врахували, що перелік
підстав для закриття провадження у
справі є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, внаслідок чого
дійшли помилкового висновку про
закриття провадження у справі на
підставі п. 6 ст. 205 ЦПК України та
залишили поза увагою наявність
спадкоємця першої черги - дочки
позивачки ОСОБА_6, яка постійно
проживала разом із позивачкою ОСОБА_3
на час її смерті та відкриття спадщини.

Також суди не надали
належної оцінки доводам ОСОБА_6 про те,
що 09 квітня 2014 року
Корсунь-Шевченківською державною
нотаріальною конторою було відкрито
спадкову справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, яка була стороною у справі,
якщо спірні правовідносини допускають
правонаступництво.

У порушення положень ч.
4 ст. 10 ЦПК України суд не сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, не роз'яснив особам,
які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, не попередив про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій, не роз'яснив право на уточнення
позовних вимог.

Таким чином, вирішуючи
справу, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, дійшов не вірного
висновку про те, що підстави для
правонаступництва у даній справі
відсутні.

Враховуючи те, що
фактичні обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи,
судами попередніх інстанцій не
встановлені, оскаржувані рішення суду
не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 19 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 14 квітня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

О.П. Касьян

Г.І. Мостова

С.П. Штелик