Справа № 367/5334/13-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
Ірпінський міський суд Київської
області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарях Ринда Н.Ю.,
Жебровській М.В., Лантух Я.В., Проценко
Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом
прокурора м. Ірпеня Київської області
до Ірпінської міської ради, ОСОБА_1,
третя особа - Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "АДРЕСА_1"
про скасування рішення та визнання
недійсним державного акту про право
власності на земельну ділянку,
витребування земельної ділянки з
незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

Прокурор м. Ірпеня звернувся до суду із
даним позовом, посилаючись на те, що
прокуратурою м. Ірпеня проведено
перевірку додержання вимог земельного
законодавства під час надання
земельних ділянок у власність, даною
перевіркою встановлено, що рішенням
Ірпінської міської ради від 09.09.04 №
864-25-ХХІУ "Про передачу земельних
ділянок в приватну власність" передано
безкоштовно в приватну власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,1 га в АДРЕСА_1 з
послідуючим уточненням площі при
виготовленні державного акту на право
власності на земельну ділянку.
Перевіркою вищевказаного рішення
встановлено, що воно прийнято всупереч
вимог чинного законодавства, у зв'язку
з чим воно підлягає скасуванню.
Перевіркою встановлено, що спірна
земельна ділянка всупереч вимог ст. ст.
116,118 ЗК України ОСОБА_1 відведена із
земель державної або комунальної
власності без прийняття рішення
Ірпінською міською радою про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення вказаної
земельної ділянки у власність, без його
розробки та погодження з органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та його подальшим
затвердженням рішенням ради. Так,
земельна ділянка в АДРЕСА_1 відведена
спірним рішенням у власність ОСОБА_1 на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання державних
актів, що посвідчують право власності
на земельну ділянку, яка розроблялась
вже після передачі земельної ділянки у
власність ОСОБА_1, що підтверджується
довідкою відділу Держкомзему в м.
Ірпені № 2121 від 06.12.04, актом погодження
зовнішніх меж земельної ділянки від
02.10.04, наявних в технічній документації.
Крім того вивченням технічної
документації вбачається, що земельна
ділянка у користуванні ОСОБА_1 не
перебувала, на ній відсутні будь-які
нерухомі об'єкти, а її межі встановлено
лише при виготовленні даної технічної
документації. Також вищевказана
технічна документація містить
генеральний план земельної ділянки,
згідно якого забудовником земельної
ділянки є ОСОБА_1 на підставі рішення
Ірпінської міської ради № 779-23-ХХІУ від
17.06.04.

Позивач також вказує, що вивченням
рішення Ірпінської міської ради №
779-23-ХХІУ від 17.06.04 встановлено, що п. п.
"г" п.1 зазначеного рішення виділено
земельну ділянку площею 0,1 га в АДРЕСА_1
під будівництво індивідуального
житлового будинку по типовому проекту,
загальною площею 82,93 кв. м., житловою
площею 49,83 кв. м. Табалюку Д.В. із резерву
міськвиконкому визначеного рішенням 16
сесії ХХІУ скликання від 04.12.03 за № 535,
при цьому будь-яких даних щодо умов
виділення спірної земельної ділянки та
підстав набуття прав на неї ОСОБА_1,
передбаченої ст. ст. 81, 92, 93, 98, 102-1, 116
Земельного кодексу України зазначене
рішення не містить. Враховуючи вказане,
п. п. "г" п.1 рішення Ірпінської міської
ради № 779-23-ХХІУ від 17.06.04 також підлягає
скасуванню. Зазначене рішення також
підтверджує той факт, що земельна
ділянка у користуванні ОСОБА_1 у
встановленому Земельним кодексом
України порядку не перебувала, у
зв'язку з чим він не міг набути право
власності на земельну ділянку за
спрощеною процедурою передбаченою
законодавством та на підставі
технічної документації із землеустрою.
Зважаючи на вказані порушення під час
прийняття рішень Ірпінської міської
ради від 09.09.04 № 864-25-ХХІУ та № 779-23-ХХІУ
від 17.06.04 вони підлягають скасуванню в
частині відведення земельної ділянки
ОСОБА_1

Позивач вказує, що в ході перевірки
встановлено, що на підставі вказаних
рішень Ірпінської міської ради, що
прийняті з порушенням вищевказаних
вимог законодавства, ОСОБА_1 видано
державний акт серії КВ № 032992 про право
власності на земельну ділянку площею
0,0999 га в АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, який
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 3367 від 08.10.04,
який згідно з вимогами ст. ст. 155,211
Земельного кодексу України підлягає
визнанню недійсним в судовому порядку.
Оскільки спірна земельна ділянка
вибула із власності держави з
порушенням вимог чинного
законодавства в порядку безкоштовної
приватизації відповідно до ст. 118 ЗК
України, а тому існують всі правові
підстави для витребування її з
незаконного володіння відповідача на
користь держави на підставі ст. ст. 387, 388
ЦК України.

Позивач також зазначає, що про
оскаржувані рішення та про виявлені
факти порушень земельного
законодавства прокуратурі міста
Ірпеня стало відомо в грудні 2012 року в
ході проведення перевірки за
зверненням начальника відділу
містобудування та архітектури
Ірпінської міської ради Копача М.І.
щодо можливих порушень вимог
законодавства при будівництві
житлового будинку в АДРЕСА_1 , в рамках
якої прокуратурою міста Ірпеня у
відповідності до вимог ст. ст. 20, 21
Закону України "Про прокуратуру"
організовано та проведено перевірку з
питань додержання вимог земельного
законодавства при відведенні
зазначеної спірної земельної ділянки,
у зв'язку з чим строк позовної давності
для звернення до суду із вказаним
позовом не пропущений.

В зв'язку із викладеними обставинами
позивач просив визнати незаконним з
моменту прийняття та скасувати п.1
рішення Ірпінської міської ради №
864-25-ХХІУ від 09.09.04 "Про передачу
земельних ділянок в приватну
власність" в частині передачі в
приватну власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,1 га
за адресою АДРЕСА_1; визнати незаконним
з моменту прийняття та скасувати п. п.
"г" п.1 рішення Ірпінської міської ради
№ 779-23-ХХІУ від 17.06.04 "Про виділення
земельних ділянок громадянам під
індивідуальне будівництво житлових
будинків в м. Ірпінь" щодо виділення
ОСОБА_1 із резерву міськвиконкому
земельної ділянки площею 1000 кв. м. в
АДРЕСА_1 під будівництво
індивідуального житлового будинку по
типовому проекту; визнати недійсним
державний акт серії КВ № 032992 від 08.10.04
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_1 та скасувати його реєстрацію;
витребувати з незаконного володіння
відповідача земельну ділянку в АДРЕСА_1
з кадастровим номером - 010480052
загальною площею 0,0999 га вартістю 197 282,52
грн. та повернути її територіальній
громаді м. Ірпінь в особі Ірпінської
міської ради.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, підтвердив
обставини, викладені у позовній заяві,
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача - Ірпінської
міської ради в судовому засіданні
позов не визнала у повному обсязі та
надала суду письмові заперечення, в
яких зазначила, що при прийнятті
оспорюваних рішень Ірпінська міська
рада діяла у межах наданих їй
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, вважала, що прокурором м.
Ірпеня пропущений строк позовної
давності для звернення до суду із
даним позовом, просила застосувати
такий строк та відмовити у позові.

Представник відповідача - ОСОБА_1 та
третьої особи - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "АДРЕСА_1" в судовому засіданні
позов не визнав, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначав, що
відсутні правові підстави для визнання
недійсними оспорюваних рішень
Ірпінської міської ради , державного
акту на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_1, вважав, що позивачем
пропущений строк позовної давності для
звернення до суду із цим позовом,
просив застосувати строк позовної
давності та у позові відмовити.

Представник третьої особи - Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області в судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши письмові докази по
справі, суд вважає заявлений позов
таким, що не підлягає до задоволення,
виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно п. п. "г" п.1 рішення Ірпінської
міської ради від 17 червня 2004 року №
779-23-ХХІУ "Про виділення земельних
ділянок громадянам під індивідуальне
будівництво житлових будинків в м.
Ірпінь" виділено земельні ділянки
громадянам із резерву міськвиконкому
визначеного рішенням 16 сесії ХХІУ
скликання від 04.12.2003 року за № 535, а саме
земельну ділянку площею 1000 кв. м. в
АДРЕСА_1, під будівництво
індивідуального житлового будинку по
типовому проекту 184-24-52.13.87, загальною
площею 82,93 кв. м., житловою площею 49,83 кв.
м. ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_2.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 09 вересня 2004 року
№ 864-25-ХХІУ "Про передачу земельних
ділянок в приватну власність" передано
в безкоштовну приватну власність доля
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд земельні ділянки
громадянам, зокрема, ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,10 га за адресою
АДРЕСА_1, прож. АДРЕСА_2.

Встановлено, що 08 жовтня 2004 року ОСОБА_1
отримав Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 032992, відповідно до якого він на
підставі рішення 25 сесії ХХІУ
скликання Ірпінської міської ради від
09.09.2004 року № 864-25-ХХІУ є власником
земельної ділянки площею 0,0999 га, яка
розташована за адресою Київська
область, АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд , акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землею та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 3367.

Встановлено, що 27.11.2012 року начальник
відділу містобудування та архітектури
Ірпінської міської ради Копач М.І.
звернувся із листом до заступника
прокурора міста Ірпеня М. П'яних, в
якому зазначав, що на земельній ділянці
по АДРЕСА_1 згідно повідомлень про
початок виконання будівельних робіт
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ведуть
будівництво зблокованого житлового
будинку родинного типу загальною
площею відповідно 497,53 кв. м., 495,22 кв. м.
та 384,83 кв. м., пор факту ведеться
будівництво багатоквартирного
житлового будинку.

Також встановлено, що з копії Технічної
документації із землеустрою щодо
складання державних актів, що
посвідчують право на земельну ділянку
громадянам (м. Ірпінь) вбачається, що
технічна документація на відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки була
виготовлена після прийняття
Ірпінською міською радою рішення від
09.09.2004 року № 864-25-ХХІУ.

Встановлено, що відповідно до
постанови про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів від 07.12.2012 року
заступник прокурора м. Ірпеня М. П'яних,
розглянувши звернення начальника
відділу містобудування та архітектури
Ірпінської міської ради щодо порушень
вимог законодавства при будівництві
житлового будинку в АДРЕСА_1 постановив
провести перевірку в порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів у відділі Держкомзему в м.
Ірпінь з питань додержання вимог
земельного законодавства при
вилученні в приватну власність
земельної ділянки в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні також
встановлено, що згідно Інформації з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна від 07.08.2014
року в будинку АДРЕСА_1 відчужені
квартири фізичним особам та власниками
квартир багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1 створено Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "АДРЕСА_1", що підтверджується
Статутом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "АДРЕСА_1",
затвердженого установчими зборами
власників квартир будинку, що
розташований за адресою АДРЕСА_1,
протокол № 1 від 24 грудня 2013 року та
13.01.2014 року проведено державну
реєстрації даної юридичної особи.

Наведені обставини підтверджуються
поясненнями учасників процесу,
матеріалами справи.

У відповідності до ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: а) приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

У відповідності до ст. 118 Земельного
кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), ін
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання. Відповідна
місцева державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає заяву, а при передачі
земельної ділянки фермерському
господарству - також висновки
конкурсної комісії, і в разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її
відведення. Проект відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян організаціям, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін. Проект
відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом архітектури та подається на
розгляд відповідної місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування. Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Згідно з ч.1 ст. 155 ЗК України у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Як вбачається з рішення Ірпінської
міської ради № 779-23-ХХІУ від 17 червня 2004
року "Про виділення земельних ділянок
громадянам під індивідуальне
будівництво житлових будинків в м.
Ірпінь", Ірпінська міська рада,
розглянувши заяви громадян, матеріали
обстеження подані відділом
містобудування та архітектури,
клопотання організацій та установ,
керуючись рішенням 16 сесії ХХІУ
скликання Ірпінської міської ради за №
535 від 04.12.2003 року, Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
вирішила виділити земельні ділянки
громадянам, зокрема п. п. "г" даного
рішення - ОСОБА_1, із резерву
міськвиконкому, визначеного рішенням 16
сесії ХХІУ скликання від 04.12.2003 року за
№ 535.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що спірна земельна ділянка по
АДРЕСА_1 всупереч вимог ст. ст. 116, 118 ЗК
України відведена ОСОБА_1 із земель
комунальної власності без прийняття
Ірпінською міською радою рішення про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
зазначеної земельної ділянки у
власність, без його розробки та
погодження з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та його подальшим
затвердженням рішенням ради. Крім того,
як вбачається з технічної
документації, земельна ділянка у
користуванні ОСОБА_1 не перебувала, а
тому відсутні підстави для
приватизації земельної ділянки в
порядку, встановленому ч.1 ст. 118 ЗК
України.

Таким чином , рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 17
червня 2004 року № 779-23-ХХІУ та від 09.09.2004
року № 864-25-ХХІУ щодо безкоштовної
передачі в приватну власність ОСОБА_1
земельної ділянки по АДРЕСА_1
суперечать чинному на той час
законодавству, а тому зазначені
рішення підлягають визнанню
незаконними та скасуванню, а державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий на підставі таких
рішень - визнанню недійсним.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

У відповідності до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Відповідно до п. п. 1.1, 2.1, 2.2 наказу
Генерального прокурора України "Про
організацію наглядової діяльності
органів прокуратури щодо захисту прав
і свобод громадян та інтересів держави"
від 15.04.2004 року № 6гн (чинного на час
прийняття міською радою оспорюваних
рішень), органи прокуратури здійснюють
наглядові функції за додержанням і
застосуванням законів лише відносно
органів виконавчої влади та місцевого
самоврядування при прийнятті, виданні
правових актів; органів управління,
контролю та міжгалузевого нагляду
виконавчої влади. Наглядові заходи
застосовуються на рівні центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
місцевого самоврядування,
контролюючих органів з урахуванням
визначених пріоритетів. Визнано за
доцільне здійснювати такі перевірки не
рідше одного разу на квартал незалежно
від надходження інформації про
порушення закону.

Таким чином, враховуючи вищезазначені
приписи законодавства, суд вважає, що
прокурор м. Ірпеня мав дізнатися про
порушення закону під час ухвалення
Ірпінською міською радою оспорюваних
рішень ще у 2004 році, а тому строк
позовної давності для звернення до
суду із даним позовом сплив 31.12.2007 року.

Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України
позивачем не було надано доказів
наявності поважних причин пропуску
такого строку позовної давності, а тому
суд вважає, що строк позовної давності
пропущено без поважних причин і
відсутні підстави для його поновлення.
Суд не приймає до уваги посилання
представника прокурора на довідку
спеціаліста 1 категорії прокуратури
міста Ірпеня без номеру та дати як на
підтвердження відсутності пропуску
строку позовної давності, оскільки
зазначена довідка не спростовує того,
що прокурор повинен був ознайомленим з
оспорюваними рішеннями Ірпінської
міської ради згідно з вимогами наказу
Генерального прокурора України; також,
зміст зазначеної довідки, в якій
вказано, що за період з 2004 по 2008 роки
включно надати інформацію про
проведення прокуратурою міста Ірпеня
дотримання вимог земельного
законодавства при вилученні в приватну
власність земельних ділянок не
можливо, оскільки вся документація за
вказаний період знищена, дає підстави
зробити висновок про відсутність
доказів, що прокурор не повідомлявся
про зазначені рішення.

Оскільки відповідачі наполягають на
застосуванні наслідків пропуску
позивачем строку позовної давності,
суд вважає, що слід відмовити прокурору
міста Ірпеня у задоволенні позову в
частині визнання незаконними та
скасування рішень Ірпінської міської
ради від 17 червня 2004 року № 779-23-ХХІУ та
від 09 вересня 2004 року № 864-25-ХХІУ та
державного акту на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 , виданого
ОСОБА_1

Суд також відмовляє позивачу у
задоволенні позову в частині вимог про
витребування з незаконного володіння
відповідача ОСОБА_1 земельної ділянки в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0999 га та
повернення її територіальній громаді
м. Ірпеня в особі Ірпінської міської
ради, оскільки така вимога є похідною
від вимоги про визнання недійсним
державного акту на право власності
земельну ділянку, в задоволенні якої
судом відмовлено.

При цьому суд також вважає, що є
підстави для задоволення клопотання
представника відповідача ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову, обраних ухвалою Ірпінського
міського суду від 19 лютого 2013 року у
даній справі.

На підставі ст. ст.15, 16, 257, 260, 267, 373, 387-388,
392-393 ЦК України, ст. 118, 125, 155 ЗК України,
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 154, 212, 214, 215, 218
ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов прокурора м. Ірпеня Київської
області до Ірпінської міської ради,
ОСОБА_1, третя особа - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "АДРЕСА_1" про скасування
рішення та визнання недійсним
державного акту про право власності на
земельну ділянку, витребування
земельної ділянки з незаконного
володіння залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову,
а саме арешт на земельну ділянку площею
0,0999 га, кадастровий номер 010480052
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_1, що проживає за адресою АДРЕСА_2

Повне рішення буде виготовлене
протягом п'яти днів з дня закінчення
розгляду справи 08.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. В. Пархоменко