АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/9820/2014
Головуючий у 1 інстанції -Савлук Т.В.
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

04 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Музичко С.Г.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача Публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк»
Яценка  Сергія Анатолійовича на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10 червня 2014 року про відмову у
відкритті провадження в цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа
ОСОБА_4 про звільнення майна з під
арешту,-

в с т а н о в
и л а:

27 травня 2014 року Публічне
акціонерне товариство «ВіЕс Банк»
звернулось до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа:
ОСОБА_4 про звільнення майна з під
арешту.

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року було
відмовлено у відкриття провадження в
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа:
ОСОБА_4 про звільнення майна з під
арешту.

Не погоджуючись з такою ухвалою
суду першої інстанції, представник
позивача Публічного акціонерного
товариства « ВіЕс Банк» Яценко  Сергій
Анатолійович подав апеляційну скаргу,
в якій просить ухвалу суду скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 10 червня 2014
року про відмову у відкритті
провадження є незаконною, постановлена
з порушенням вимог процесуального
права. Посилається на те, що висновок
суду першої інстанції про те, що позов
Публічного акціонерного товариства
«ВіЕс Банк» до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві, третя особа ОСОБА_4 про
звільнення майна з під арешту підлягає
розгляду в порядку господарського, а не
цивільного судочинства, є помилковим,
так як позивачем оскаржуються дії
державного виконавця при вчиненні
виконавчих дій по виконанню рішення
Печерського районного суду м.Києва в
цивільній справі і позов підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства. Суд же при вирішенні
питання підвідомчості спору обмежився
лише з»ясуванням суб»єктного складу
сторін та не врахував наявність між
сторонами спору про право цивільне.

В судовому засіданні представник
Публічного акціонерного товариства «
ВіЕс Банк» Яценко СергійАнатолійович
повністю підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві та третя особа: ОСОБА_4 в судове
засідання не з»явились, про день та час
слухання справи судом повідомлені у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили, а тому,
колегія суддів вважає можливим
слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді
Ратнікової В.М., пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВіЕс Банк» до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві, третя особа: ОСОБА_4 про
звільнення майна з під арешту, суд 1-ї
інстанції посилався на те, що спір
виник між юридичними особами,
відноситься до юрисдикції
господарського суду, а тому справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте, з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів
погодитись не може, оскільки він не
відповідає дійсним обставинам справи
та вимогам процесуального закону.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України,
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи, щодо захисту
порушених не визнаних або оспорюваних
прав свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових земельних,
трудових, сімейних відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких спорів провадиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 12 ГПК України,
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені її угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів; справи про банкрутство; справи
за заявами органів Антимонопольного
комітету України, Рахункової палати з
питань, віднесених законодавчими
актами до їх компетенції; справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;
справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери; справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Юрисдикційність розгляду скарг на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС залежать від
спеціалізації суду, який ухвалив
рішення, що підлягає примусовому
виконанню органами Державної
виконавчої служби.

У порядку цивільного судочинства
скарги на рішення, дії та
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи ДВС підлягають
розгляду, якщо підлягає виконанню
рішення суду загальної юрисдикції,
ухвалене відповідно до
Цивільно-процесуального Кодексу
України.

З позовної заяви Публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк
вбачається, що товариство звернулось
до суду загальної юрисдикції з позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа:
ОСОБА_4 про звільнення майна з під
арешту, накладеного державним
виконавцем на все майно ОСОБА_4, з якої
рішенням Печерського районного суду
м.Києві в порядку цивільного
судочинства стягнуто заборгованість
по кредитному договору, укладеному з
ПАТ «Кредитпромбанк». В даному випадку
юридичні особи діють не як суб»єкти
господарювання, а як учасники
виконавчого провадження, що оскаржують
дії державного виконавця при
виконанні рішення суду в цивільній
справі, а тому доводи апеляційної
скарги є обґрунтованими, а висновок
суду першої інстанції про відмову у
відкритті провадження у справі з тих
підстав, що позов не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства є
помилковим.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що ухвала Дніпровського
районного суду міста Києва від 10 червня
2014 року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВіЕс Банк» до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві, третя особа: ОСОБА_4 про
звільнення майна з під арешту
постановлена з порушенням вимог
процесуального права і підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 , 315 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства « ВіЕс Банк» Яценка  Сергія
Анатолійовича задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року
скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: