Справа № 1326/2931/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5020/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля
І.І., Копняк С.М.,

секретаря Матяш
С.І.,

з участю ОСОБА_2 та
її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 05 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до державного закладу
Франківська районна
санітарно-епідеміологічна станція м.
Львова, третя особа - ОСОБА_4, про
скасування наказу, визнання недійсним
запису про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, середнього
заробітку за затримку повного
розрахунку при звільненні та стягнення
моральної шкоди, -

в с т
а н о в и л а:

28 березня 2012 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із зазначеним позовом.

Окаржуваною ухвалою провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до державного
закладу Франківська районна
санітарно-епідеміологічна станція м.
Львова, третя особа - ОСОБА_4, про
скасування наказу, визнання недійсним
запису про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, середнього
заробітку за затримку повного
розрахунку при звільненні та стягнення
моральної шкоди - закрито.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2
Посилається на те, що 12 березня 2013 року
в судовому засіданні було задоволено
її клопотання та залучено до участі у
справі як співвідповідачів - Головне
управління Держсанепідслужби у
Львівській області та Франківський
відділ Львівського міського
управління Головного управління
санітарно-епідеміологічної служби у
Львівській області, відтак разом із
Державним закладом Франківська
районна санітарно-епідеміологічна
станція м. Львова по даній справі було
три відповідачі. Закриваючи
провадження у справі з підстав
ліквідації відповідача, суд не
врахував, що співвідповідачами є ще дві
юридичні особи, які не ліквідовані.
Звертає увагу на те, що на місці
припиненого державного закладу
Франківської СЕС м. Львова утворився
Франківський відділ Львівського
міського управління Головного
управління санітарно-епідеміологічної
служби у Львівській області та
зазначає, що при реорганізації
підприємства або при його
перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст.
40 КЗпП України може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи. Просить
скасувати ухвалу Франківського
районного суду м. Львова від 05 червня 2014
року та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід
задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції
України, ст. 3 ЦПК України права та
свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожна особа має
право в порядку, встановленому законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК
України).

У відповідності до статей 126, 129
Конституції України судді при
здійсненні правосуддя незалежні і
підкоряються лише закону, вплив на них
у будь-який спосіб забороняється, а
також однією з засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 293 ЦПК України,
окремо від рішення суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції щодо
закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до до
державного закладу Франківська
районна санітарно-епідеміологічна
станція м. Львова, третя особа - ОСОБА_4,
про скасування наказу, визнання
недійсним запису про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, середнього заробітку за
затримку повного розрахунку при
звільненні та стягнення моральної
шкоди.

Закриваючи провадження у даній справі,
суд першої інстанції послався на те, що
відповідача ліквідовано. Якого саме
відповідача ліквідовано, районний суд
в оскаржуваній ухвалі не зазначив.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Закриття провадження у справі - це
форма закінчення розгляду цивільної
справи без винесення судового рішення
у зв'язку із виявленням після відкриття
провадження обставин, з якими закон
пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у
справі є вичерпними та визначені ст. 205
ЦПК України.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо ліквідовано
юридичну особу, яка була однією із
сторін у справі.

За змістом зазначених норм
процесуального права закриття
провадження у справі у цьому разі
можливе лише за умови, що ліквідовано
юридичну особу, яка була позивачем або
відповідачем по справі.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_4 -
третьої особи на стороні відповідача,
остання просила закрити провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до державного
закладу Франківська районна
санітарно-епідеміологічна станція м.
Львова, третя особа - ОСОБА_4, про
скасування наказу, визнання недійсним
запису про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, середнього
заробітку за затримку повного
розрахунку при звільненні та стягнення
моральної шкоди, - у зв?язку з
ліквідацією відповідача - ДЗ
«Франківська районна
санітарно-епідеміологічна станція м.
Львова», про що надала суду
повідомлення державного реєстратора
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців рестраційної служби
Львівського міського управління
юстиції від 04.04.2014 року (а.с. 190, 191).

Однак, постановляючи ухвалу про
закриття провадження у справі, судом
першої інстанції не було враховано
співвідповідача по даній справі, а саме
- Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України (в редакції
чинній на час розгляду справи місцевим
та апеляційним судом) суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача. У разі відсутності
згоди на це позивача суд залучає до
участі в справі іншу особу як
співвідповідача.

З матеріалів справи, зокрема
інформації № 744/06 від 26.02.2013 року
Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області вбачається, що таке утворене
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1382 «Про
утворення територіальних органів
Державної санітарно-епідеміологічної
служби» як юридична особа (а.с. 146).

У зв?язку з цим, в судовому засіданні 12
березня 2013 року судом першої інстанції
задоволено клопотання ОСОБА_3, який
представляє інтереси позивачки ОСОБА_2,
про залучення Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області в якості співвідповідача (а.с.
150-151).

Зважаючи що відповідачем по даній
цивільній справі залишилось Головне
управління Держсанепідслужби у
Львівській області, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про закриття провадження у даній
справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, що згідно із п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України є підставою для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Зазначене також свідчить про те, що
районний суд не врахував положення ст. 6
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини щодо того, що кожна
людина при визначенні її громадянських
прав і обов?язків має право на
справедливий судовий розгляд.

У даному випадку судом першої
інстанції така справедливість судових
процедур щодо позивачки була порушена.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 4, 311
ч. 1 п. 3, 313, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 05 червня 2014 року скасувати,
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, касаційному
оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Кабаль І.І.

Копняк С.М.