СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції:Остапчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого
Корчевного Г.В.,

Суддів
Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі
Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» - Євдотьєва
Анатолія Олександровича на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
25 липня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту, -

УСТАНОВИЛА:

У січні 2014 р. ПАТ «Укрсоцбанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту №24-12/101 від 30 травня 2008 року,
посилаючись на те що відповідач не
виконує умови договору та станом на
12.06.2014р. має заборгованість в розмірі
9814932 грн. 63 коп., яку просив стягнути в
примусовому порядку.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 25 липня 2014 року в
позові Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту №24-12/101 від 30 травня 2008 року -
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ «Укрсоцбанк» - Євдотьєв А.О.,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим,
що станом на 12 червня 2014 року
заборгованість відповідача
обліковується на рахунках
простроченої заборгованості за
договором кредиту, та складає 9814932,63
грн, оскільки відповідачем порушено
графік погашення заборгованості по
кредиту, не здійснено погашення
чергової частини кредиту із
нарахованими відсотками за фактичний
час його використання.

Зазначає, що відповідно до п.п. 1.1.1
договору Кредиту №24-12/101 від 30.05.2008 р.
кінцевий термін погашення
заборгованості по кредиту 29 травня 2023
року (включно), на умовах визначених
договором кредиту, тобто у кредитному
договорі строк виконання основного
зобов'язання чітко визначений.

Посилається, що якщо клієнт впродовж
трьох років хоч і не здійснює платежі
по кредитному договору (але до
закінчення строку кредитного
договору), це не дає можливості
застосувати судом за його заявою
строки позовної давності. Такі строки
можуть застосовуватися щодо кожного
окремого траншу, який клієнт не
здійснив, вважає, що суд передчасно
застосував позовну давність у справі.

Вважає, що графік платежів є
складовою частиною договору, в ньому
зазначено умови погашення кредитної
заборгованості та строки сплати
чергових платежів, що визначено
місяцями. Строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання згідно з ст. 254
ЦК України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Колегія суддів, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції
встановлено, що між сторонами було
укладено договір кредиту № 24-12/101 від
30.05.2008р., відповідно до якого позивач
надав відповідачу грошові кошти в
розмірі 580000 дол. США з погашенням
кредиту відповідно графіку та кінцевим
терміном погашення заборгованості до
29.05.2023р. на умовах визначених Договору
кредиту.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати кредит
позичальнику в розмірі й на умовах
передбачених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит і
сплатити відсотки.

ОСОБА_2 порушив графік погашення
заборгованості, в зв'язку з чим станом
на 12.06.2014р.утворилась заборгованість у
розмірі 842146,41 доларів США , що згідно
наданого банком розрахунку становить
9814932 грн.63 коп., з яких: заборгованість
за кредитом - 530171,94 доларів США,
заборгованість за відсотками за
користування кредитом - 311974,47 доларів
США (а.с.105-111).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання., строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка може неминуче настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 1.1. кредитного договору
визначений кінцевий термін погашення
заборгованості 29 травня 2023р.

Пунктом 2.4.5 договору кредиту №
24-12/101 від 30.05.2008р. визначено, що
повернення кредиту повинно
здійснюватись щомісячно, рівними
частинами до 5 числа кожного місяця.

Тобто, сторони встановили як
строк дії договору - до моменту
виконання сторонами в повному обсязі
взятих на себе зобов'язань, так і строки
виконання зобов'язань з щомісячним
погашенням платежів, останній з яких у
визначеній сумі підлягав виконанню
29.05.2023р.

Таким чином, графіком платежів,
який є складовою частиною договору,
погашення кредитної заборгованості та
строки сплати чергових платежів
визначено місяцями.

Отже, поряд із встановленням
строку дії договору сторони встановили
і строки виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3
ст. 254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

ОСОБА_2 допустив неналежне
виконання своїх обов'язків,
передбачених пп. 2.4.1 - 2.5 кредитного
договору 30 травня 2008 року, оскільки
05.03.2010р. (останній платіж здійснений
17.02.2010р.) не сплатив кредит та проценти
за його користування відповідно до
умов договору. Протягом наступних 90
календарних днів (тобто до 3 червня 2010
року включно) позичальник також не
виконав обов'язок за договором.

Відповідно до положень п. 4.4
кредитного договору у разі
невиконання (неналежного виконання)
Позичальником обов"язків , визначених
п.п.3.3.7, 3.3.8 цього Договору , протягом
більше , ніж 90(дев"яносто) календарних
днів, строк користування Кредитом
вважається таким , що сплив, та ,
відповідно , Позичальник зобов"язаний
протягом одного робочого дня погасити
кредит в повному обсязі ,сплатити
проценти за фактичний час використання
кредиту та нараховані штрафні санкції
(штраф, пеню) , тобто 3 червня 2010 року.
Відповідно, з 4 червня 2010 року банк
право захищати свої порушені права у
визначеному законом порядку.

Разом з тим, відповідно до ст. 256
ЦК України позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалась або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.
261 ЦК України).

З урахуванням особливостей
конкретних правовідносин початок
перебігу позовної давності пов'язаний
з певними юридичними фактами та їх
оцінкою управомоченою особою.

За зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу
позовної давності пов'язується не
стільки зі строком дії (припинення дії)
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони право на позов, тобто
можливості реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами (щомісячними платежами) в
розмірі та в строки, визначені графіком
повернення кредиту та щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом а також встановлено,
відповідальність за порушення графіку
повернення кредиту та процентів за
користування ним.

Керуючись правовою позицією,
викладеною в постанові Верховного Суду
України від 06 листопада 2013 року у
справі № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для судів,
колегія суддів щодо доводів
апеляційної скарги представника ПАТ
«Укрсоцбанк» зазначає наступне.

Оскільки умовами договору
(графіком погашення кредиту)
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а,
відтак, і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення. ОСОБА_2 порушив
зобов'язання в лютому 2010 року, а позов
пред'явлено у січні 2014 року.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником частинами
5 числа кожного місяця, а процентів - до 5
числа місяця, наступного за тим, в якому
нараховані проценті, початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань.

Враховуючи вищевказане, відсутні
належні докази вказаних апелянтом
обґрунтувань скарги.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для відмови у задоволені
позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргупредставника
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» - Євдотьєва Анатолія
Олександровича - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 25 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: