Справа №702/679/14-ц
Провадження №2/702/216/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина)

09 вересня 2014 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді:
Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Шковира
А.М.

позивач: ОСОБА_1

відповідач:
ОСОБА_2, Зарубинецька сільська рада

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Монастирище цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Зарубинецької сільської ради
с.Зарубенці Монастирищенського району
Черкаської області про встановлення
факту належності правоустановлюючого
документу та визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом,

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Встановити факт належності
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
архівного примірника Державного акта
на право приватної власності на землю
серії ЧР- 12-8-422 від 31 березня 2001 року,
виданого ОСОБА_6.

Визнати право власності ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку для
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 3,1221 га, яка
розташована на території
Зарубинецької сільської ради, яка
належала ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю ЧР 12-8-422 від 31 березня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення через Монастирищенський
районний суд до апеляційного суду
Черкаської області.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:
Д. С. Ротаєнко

Справа №702/679/14-ц

Провадження №2/702/216/14

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді:
Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Шковира
А.М.

позивач: ОСОБА_1

відповідач:
ОСОБА_2, Зарубинецька сільська рада

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Монастирище цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Зарубинецької сільської ради
с.Зарубенці Монастирищенського району
Черкаської області про встановлення
факту належності правоустановлюючого
документу та визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач 23.06.2014 року звернувся в
суд із позовом про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа та визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом. Підставою
своїх вимог вважає те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його баба, ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Монастирищенського районного
управління юстиції 18.12.2013 року. ОСОБА_6
заповіла йому земельну ділянку.
Заповіт посвідчений в Зарубинецькій
сільській раді 19 травня 2004 року за
реєстровим №37. Заповіт не змінений і не
скасований, про що зроблена відмітка на
заповіті. Після смерті баби залишилось
спадкове майно, до складу якого входить
земельна ділянка (пай), яка розташована
в с.Зарубинці Монастирищенського
району, надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала особі, яка померла, на
підставі Державного акта на право
приватної власності на землю серії ЧР
-12-8-422 від 31 березня 2001 року. За час життя
баба ОСОБА_6 втратила оригінал
Державного акту на право приватної
власності на землю, а дублікату не
отримала. Відділом Держкомзему у
Монастирищенському районі йому було
відмовлено у видачі дубліката акту на
земельну ділянку та надано його
архівну копію. Згідно архівної копії
акту, виданої відділом
Держземагенства, дійсно за ОСОБА_6
зареєстровано Державний акт на право
приватної власності на землю серії ЧР
№-12-8-422. В оформленні спадщини за
заповітом на підставі архівної копії
Державного акта на землю йому було
відмовлено з таких причин: спадкоємець
надав лише копію Державного акта на
землю, який до того ж виписаний на ім"я
"ОСОБА_6". Згідно свідоцтва про
народження і одруження ОСОБА_6 з ОСОБА_11
бабі присвоєне прізвище ОСОБА_6, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію шлюбу
№6 від 06.03.2014 року. У свідоцтві про
народження дочки ОСОБА_2, виданого
Шарнопільською сільською радою 15.03.1974
року серії НОМЕР_3 матір"ю записана
ОСОБА_6. Згідно довідки №188 від 04.06.2014
року, виданої виконкомом Зарубинецької
сільської ради ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_6, є
одна і та ж сама особа. Згідно довідки
виконкому Зарубинецької сільської
ради від 04.06.2014 року за №187 ОСОБА_6 була
зареєстрована і проживала в
с.Зарубенці, а ОСОБА_6 ніколи не була
зареєстрована, і не проживала в
с.Зарубенці Монастирищенського району.
В списку осіб, які мають право на
земельний пай в КСГП ім.Б.Хмельницького
записана ОСОБА_6. Згідно книги "Власні
імена людей" ім"я ОСОБА_6 і ОСОБА_6 одне і
те саме. Згідно довідки виконкому
Зарубинецької сільської ради №24 від
28.01.2014 року Державний акт на право
приватної власності на землю ЧР 12-8-422,
виданий на ім"я ОСОБА_6, дійсно належить
ОСОБА_6. Встановлення факту належності
правоустановлюючого документа йому
необхідно для оформлення спадщини.
Згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім"я,
по-батькові, місце і час народження
якої, що зазначені в документі, не
збігаються із ім"ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, зазначені в свідоцтві про
народження або в паспорті. Відповідно
до ст.392 ЦК України власник майна може
пред"явити позов про визнання його
права власності, якщо це майно
оспорюється або не визнається іншою
особаю, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. В газеті "Зоря" 29 березня 2014
року було розміщено оголошення про
втрату Державного акту на землю,
виданого на ОСОБА_6. За змістом ст.1223 ч.1
ЦК України право на спадкування мають
особи, зазначені в заповіті. Відповідно
до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить на
спадкоємців на загальних підставах із
збереженням її цільового призначення.
Згідно ст.81 Земельного кодексу України
громадяни України набувають право
власності на землю на підставі
цивільно-правових угод чи прийняття
спадщини. У зв"язку із випискою з
Державного акта на землю на ОСОБА_6, а не
ОСОБА_6 і відсутністю оригінала
Державного акта на землю, та допущеною
в акті помилкою в написані імені, він
вимушений звернутись до суду із заявою
про визнання належності
правоуставлюючого документа і
визнання за ним права власності за
заповітом на земельну ділянку площею
3,1221 га. Просить встановити факт, що
архівний примірник Державного акта на
право приватної власності на землю
серії ЧР 12-8-422 від 31 березня 2001 року,
виписаний на ім"я "ОСОБА_6" дійсно
належить "ОСОБА_6" та визнати за ним,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарсьвого виробництва
площею 3,1221 га, яка розташована на
території Зарубинецької сільської
ради Монастирищенського району
Черкаської області в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав повністю, просить його
задоволити та додатково пояснив, що
його прізвище «ОСОБА_6». Він пам»ятає,
що баба померла в 2005 році, на той час
йому було 11 років.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_15 позов підтримав
повністю, просить його задоволити та
пояснив, що точно сказати, як прізвище
позивача та спадкоємиці сказати не
може.

У судовому засідані відповідач
ОСОБА_2 позов визнала повністю та
пояснила, що мати її померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. На час її смерті вона та її
син - позивач проживали разом з нею. В
покійної було ще, крім неї, 6 дітей, але
вони спадщину не приймали.

У судове засідання представник
відповідача Зарубинецької сільської
ради с.Зарубенці Монастирищенського
району Черкаської області не з»явився,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності та про визнання позову.

Свідок ОСОБА_16 показала суду, що
позивач є її племінником, а відповідач
- ОСОБА_2 - рідною сестрою. На час смерті
матері з нею проживала сестра ОСОБА_2.
Вона знає, що мати заповіла земельну
ділянку позивачу. Вона з цього приводу
претензій немає. Знає, що мати звали в
селі ОСОБА_6, за паспортом вона була
ОСОБА_6 та при отриманні і оформленні
свідоцтва про смерть жінка її брата
чомусь отримала свідоцтво, де її ім»я
зазначено як ОСОБА_6. Іншої особи з
такими анкетними даними як ОСОБА_6,
ОСОБА_6 та ОСОБА_6 в них в селі немає.

Допитана в якості свідка, ОСОБА_17
показала суду, що вона проживала по
сусідству та працювала разом з
покійною на фермі. З її розповідей їй
стало відомо, що земельну ділянку, яку
вона отримала в колгоспі, покійна
заповіла своєму внуку ОСОБА_4, якого
дуже любила, так як жила з ним. Знає, що
покійну звали ОСОБА_6, а за паспортом її
ім»я було ОСОБА_6. Іншої особи в селі з
даними : ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_6 немає.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення у повному
об"ємі, виходячи із наступного:

- відповідно ст.174 ЦПК України у разі
визнання позову відповідачем суд
постановляє рішення про задоволення
позову при наявності до того законних
підстав;

- згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, виданого 18 грудня 2013 року,
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64
років (а.с.5);

- відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_4, серії НОМЕР_1 від 22
березня 1994 року, в графі "мати" записано
"ОСОБА_2" (а.с.6);

- згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_2 від 15 березня 1974 року в графі
"мати" записано "ОСОБА_6" (а.с.8);

- відповідно довідки №23 від 28.01.2014 року,
виданої Зарубинецькою сільською радою
Монастирищенського району Черкаської
області, ОСОБА_6, була зареєстрована та
постійно проживала до дня смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_2) в с.Зарубинці
Монастирищенського району Черкаської
області. Після її смерті залишилось
спадкове майно. У особи, що померла,
залишились: дочка-ОСОБА_2 та внук,
ОСОБА_1 Заповіт, посвідчений
Зарубинецькою сільською радою 19.05.2004
року, зареєстрований в реєстрі за №37,
не було змінено, і відмінено (а.с.12);

- згідно довідки №187 від 04.06.2014 року,
виданої виконкомом Зарубинецької
сільської ради, ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована та
проживала в с. Зарубинці, а ОСОБА_6 не
було і не проживала в с.Зарубинці (а.с.13);

- відповідно до довідки №188 від 04.06.2014
року, виданої виконкомом Зарубинецької
сільської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_6
одна і та сама людина (а.с.14);

- згідно довідки №24 від 28.01.2014 року,
виданої виконкомом Зарубинецької
сільської ради ОСОБА_4, він дійсно
постійно проживав до дня смерті разом
із ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, і
вів з нею спільне підсобне
господартсво (а.с.15);

- відповідно до довідки №85 від 27.03.2014
року, виданої виконкомом Зарубинецької
сільської ради, Державний акт на право
приватної власності на землю серії ЧР
12-8-422 від 21.03.2001 року на ім"я ОСОБА_6
дійсно належить ОСОБА_6 (а.с.16);

- згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЧР
12-8-422 від 21.03.2001 року ОСОБА_6 на підставі
рішення Зарубинецької сільської ради
передано у приватну власність земельну
ділянку розміром 3,122 га, що розташована
на території с.Зарубинецької сільської
ради для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.17);

- тому суд вважає, що дійсно
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
належала на праві приватної власності
земельна ділянка розміром 3,122 га, що
розташована на території
с.Зарубинецької сільської ради для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

-відповідно до заповіту від 19 травня 2004
року спадкоємець земельну ділянку, що
знаходиться на території
Зарубинецької сільської ради і
належить їй на підставі Державного
акту на праві приватної власності на
землю, заповіла ОСОБА_4. Заповіт не
змінено, і не скасовано (а.с.11);

-відповідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов"язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців);

-згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті;

-відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті;

-згідно наданого заповіту позивач є
спадкоємцем земельної ділянки площею
3,1221 га, яка належала ОСОБА_6 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю ЧР -12-8-422 від 21.03.2001
року, яка розташована на території
Зарубинецької сільської ради. Так як
втрачено оригінал документа -
Державного акта, за його відсутності
оформлення спадкових прав через органи
нотаріату є неможливим, що підтверджує
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, тому суд вважає, що
позов в частині визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування також підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3,5,6,7,8,10,11,14, 158-159, 169, 174, 213-215, п. 5 ч. 2
ст. 234, ст. 235, п. 6 ч. 1 ст. 256, 257-259 ЦПК
України, ст.ст.325, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1225 ЦК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Встановити факт належності
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
архівного примірника Державного акта
на право приватної власності на землю
серії ЧР- 12-8-422 від 31 березня 2001 року,
виданого ОСОБА_6.

Визнати право власності ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку для
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 3,1221 га, яка
розташована на території
Зарубинецької сільської ради, яка
належала ОСОБА_6 (ОСОБА_6) ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю ЧР 12-8-422 від 31
березня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення через Монастирищенський
районний суд до апеляційного суду
Черкаської області.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:
Д. С. Ротаєнко

Повний текст рішення виготовлено
09 вересня 2014 року