АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
14 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 10 вересня 2013 року у цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/6337/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Оксюта Т.Г. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.в с т а н о в и л а :
Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 10 вересня 2013
року задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Звернено стягнення на предмет іпотеки,
а саме: трикімнатну квартиру, загальною
площею 72,40 кв. м., житловою площею 49, 30 кв.
м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 13 березня 2006 року за
реєстровим №840, зареєстрованого в
державному реєстрі правочинів 13
березня 2006 року, на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи», в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №2608/1107/88-035 від 08 листопада 2007
року, яка станом на 10 квітня 2013 року
становить 1 506 788, 49 грн., а саме: за
кредитом 1 039 509,95 грн.; по відсотках 372
182,70 грн.; пеня 95 095,84 грн., шляхом
проведення прилюдних торгів згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», встановивши початкову
ціну предмету іпотеки на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності,
незалежним експертом на стадії оцінки
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» судовий збір в
29 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про перегляд заочного
рішення суду.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 березня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
суду залишено без задоволення.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Кредитні ініціативи» відмовити в
повному обсязі. Зазначає, що позивачем
не було надано суду жодних доказів
відступлення ПАТ «Сведбанк» права
вимоги ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» саме за кредитним
договором № 2608/1107/88-035 від 08 листопада
2007 року, укладеного саме з ОСОБА_2, а
також права вимоги за іпотечним
договором. Надана позивачем копія
Договору факторингу № 15 від 28
листопада 2012 року не містить жодного
посилання на договори, укладені з
відповідачем. При цьому, Витяг з
Додатку № 1 до Договору факторингу від
28 лютого 2012 року та Витяг з Додатку № 1
до Договору про передачу прав за
Іпотечним договором від 28 листопада 2012
року не є належними доказами переходу
прав за кредитним договором та
договором іпотеки до ТОВ «Кредитні
ініціативи», оскільки вони були
оформлені на окремих чистих аркушах,
підписані не керівником товариства, а
особою, повноваження якої невідомі -
аналітиком ОСОБА_7, завірені печаткою
«для документів». Оригіналів
вищевказаних договорів факторингу,
кредитного договору, договору іпотеки
для огляду в судовому засідання
позивач не надавав. Також, позивачем не
надано доказів надання ПАТ «Сведбанк»
згоди на відступлення права вимоги від
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» до ТОВ «Кредитні ініціативи»
відповідно до п. 2.6. Договору факторингу
№ 15від 28 листопада 2012 року. Квартира, що
є предметом іпотеки, була придбана
ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_8 Проте, не
зважаючи на це, ОСОБА_8 не була залучена
до участі і справі. Звертає увагу на те,
що позовна заява, так само, як і заява
про розгляд справи за відсутності
представника ТОВ «Кредитні
ініціативи» була підписана від імені
позивача ОСОБА_9, яка діяла на підставі
довіреності № ДВК 105 від 01 жовтня 2012
року, підписаної директором товариства
ОСОБА_10 При цьому, згідно з Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від 16
липня 2013 року, що міститься в
матеріалах справи, керівником ТОВ
«Кредитні ініціативи» та особою,
уповноваженою підписувати
довіреності, з 11 лютого 2013 року, є
ОСОБА_11 Тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207
ЦПК України позовна заява мала бути
залишена судом без розгляду. Також,
звертає увагу на те, що ТОВ «Кредитні
ініціативи» було заявлено вимоги про
стягнення суми пені за прострочення
виконання зобов'язань за кредитним
договором з пропуском строків позовної
давності, передбачених ч. 2 ст. 258 ЦК
України. На думку апелянта, в даному
випадку суд мав застосувати до
вказаних вимог наслідки спливу
позовної давності та зменшити розмір
пені до 23 177 грн. 52 коп. з розрахунку за
останній рік, що передує зверненню
позивача до суду. Зазначає, що на даний
час предмет іпотеки є єдиним житлом не
тільки для ОСОБА_2 та ОСОБА_8, але і для
їх трьох дітей, у тому числі
прописаного у квартирі малолітнього
сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_13 в
інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити з
наведених в ній підстав.

ОСОБА_14 в інтересах ТОВ «Кредитні
ініціативи» проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала,
вважала, що спір вирішений судом
правильно.

Особисто ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлений належним
чином, забезпечив явку в судове
засідання свого уповноваженого
представника, а тому, колегія суддів
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України вважала за можливе слухати
справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 08 листопада 2007 року
між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк» (банк), та ОСОБА_2
(позичальник) було укладено кредитний
договір №2608/1107/88-035, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику на
споживчі цілі кредит в сумі 150 000,00
доларів США, а позичальник в свою чергу
зобов'язався повернути наданий кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом в сумі, в строки та на умовах,
що передбачені кредитним договором (т.1,
а.с.27-30).

08 листопада 2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, було
укладено іпотечний договір, відповідно
до умов якого з урахуванням змін,
внесених згідно з Договором № 1 від 18
січня 2010 року, ОСОБА_2 з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання за вказаним кредитним
договором, у тому числі щодо:
повернення кредиту в сумі 130 052,58
доларів США в строк до 08 листопада 2027
року, сплати позичальником процентів
за користування кредитом, виконання
позичальником інших зобов'язань,
передбачених кредитним договором,
сплати пені, штрафів, відшкодування
збитків, а також витрат
іпотекодержателя, пов'язаних зі
зверненням стягнення на предмет
іпотеки, витрат на утримання і
збереження такого предмета іпотеки,
передав в іпотеку банку наступне майно:
трикімнатну квартиру загальною площею
72,40 кв. м., житловою площею 49,30 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить йому на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 13
березня 2006 року за реєстровим №840.

Згідно з п. 5 іпотечного договору від 08
листопада 2007 року з урахуванням змін,
внесених Договором № 1 від 18 січня 2010
року, сторони оцінили вищезазначений
предмет іпотеки в 145 794,00 доларів США (т.1,
а.с.32-34).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх
договірних зобов'язань з повернення
кредиту станом на 10 квітня 2013 року у
нього утворилась заборгованість в
розмірі 188 513 доларів США 51 цент, що
згідно офіційного курсу НБУ складає 1 506
788,49 грн., з яких: за кредитом - 130 052
доларів США 54 центи, що згідно
офіційного курсу НБУ становить 1 039 509,95
грн.; по відсотках - 46 563 доларів США 58
центів, що згідно офіційного курсу НБУ
становить 372 182,70 грн.; пеня - 11 897 доларів
США 39 центів, що згідно офіційного
курсу НБУ становить 95 095,84 грн.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
який є правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк», та ФК «Вектор Плюс»
було укладено договір факторингу,
відповідно до якого ПАТ «Сведбанк»
відступив ФК «Вектор Плюс» свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками,
зазначених в реєстрі заборгованості
боржників та у переліку кредитних
договорів та договорів забезпечення, в
тому числі і за кредитним договором
№2608/1107/88-035 від 08 листопада 2007 року,
укладеним з ОСОБА_2, а також договір про
відступлення прав за іпотечними
договорами, за яким ПАТ «Сведбанк»
відступило ФК «Вектор Плюс» право за
іпотечними договорами, зокрема і за
іпотечним договором від 08 листопада 2007
року, укладеним з ОСОБА_2 (т.1, а.с.195-227).

Також, 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК
«Вектор Плюс» було укладено договір
факторингу з ТОВ «Кредитні
ініціативи», відповідно до умов якого
ТОВ «Вектор Плюс» відступив ТОВ
«Кредитні ініціативи» свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками, в
тому числі і по кредитному договору
№2608/1107/88-035 від 08 листопада 2007 року,
укладеним з ОСОБА_2, а також договір про
передачу прав за іпотечним договором,
за яким ТОВ «ФК «Вектор Плюс»
відступило ТОВ «Кредитні ініціативи»
право вимоги за іпотечними договорами,
зокрема і за іпотечним договором,
укладеним з ОСОБА_2 (т.1, а.с.170-194).

ТОВ «Кредитні ініціативи» порушило
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме: трикімнатну
квартиру, загальною площею 72,40 кв. м.,
житловою площею 49, 30 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
13березня 2006 року за реєстровим №840,
зареєстрованого в державному реєстрі
правочинів 13 березня 2006 року, на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи», в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №2608/1107/88-035 від 08
листопада 2007 року, яка станом на 10
квітня 2013 року становить 1 506 788, 49 грн., а
саме: за кредитом 1 039 509,95 грн.; по
відсотках 372 182,70 грн.; пеня 95 095,84 грн.,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно Закону України «Про виконавче
провадження», встановивши початкову
ціну предмету іпотеки на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності,
незалежним експертом на стадії оцінки
майна.

З'ясувавши обставини справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог ТОВ «Кредитні
ініціативи».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки за
позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що майновий
поручитель несе відповідальність
перед іпотекодержателем за
невиконання боржником основного
зобов'язання виключно в межах вартості
предмета іпотеки.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 35 вказаного Закону у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про задоволення вимог
позивача за рахунок предмета іпотеки
на підставі іпотечного договору від
від 08 листопада 2007 року, укладеного з
ОСОБА_2, установивши, що відповідач
неналежним чином не виконує взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором.

На спростування доводів апеляційної
скарги представником ТОВ «Кредитні
ініціативи» було надано апеляційному
суду копії договору факторингу від 28
листопада 2012 року, укладеного між ПАТ
«Сведбанк» та ФК «Вектор Плюс», Реєстру
заборгованостей боржників, договору
про відступлення прав за іпотечними
договорами від 28 листопада 2012 року,
укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ФК
«Вектор Плюс» разом з додатками до
нього, копію договору факторингу від 28
листопада 2012 року, укладеного між ТОВ
«ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи», реєстру заборгованості
боржників, договору про передачу прав
за іпотечним договором від 28 листопада
2012 року, укладеного між ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи»,
переліку іпотечних договорів, за якими
відступається право вимоги, з яких
вбачається, що ПАТ «Сведбанк» було
передано ФК «Вектор Плюс», а ФК «Вектор
Плюс» було передано ТОВ «Кредитні
ініціативи» право вимоги, в тому числі,
і за кредитним договором №2608/1107/88-035 від
08 листопада 2007 року та іпотечним
договором від 08 листопада 2007 року,
укладеним з ОСОБА_2, а також докази
направлення ОСОБА_2 повідомлення про
відступлення права вимоги за
вказаними договорами (т.1, а.с.170-230, 239-250,
т.2, а.с.1-3).

Оригінали вказаних документів були
оглянуті апеляційним судом в судовому
засіданні.

Також, ТОВ «Кредитні ініціативи» було
надано суду копію Виписки № 1 з
протоколу № 19 Спостережної Ради АТ
«Сведбанк», відповідно до якої
Спостережною Радою АТ «Сведбанк» було
надано дозвіл компанії групи
«Укрборг», до якої входить і ТОВ ФК
«Вектор Плюс», на наступний продаж
(відступлення) права вимоги
заборгованості до боржників (як в
цілому так і будь-якої її частини) ТОВ
«Кредитні ініціативи» (т.1, а.с.230-234).

Відтак, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на недоведеність
ТОВ «Кредитні ініціативи»
відступлення йому права вимоги за
кредитним договором №2608/1107/88-035 від 08
листопада 2007 року та іпотечним
договором від 08 листопада 2007 року,
укладеним з ОСОБА_2, а також надання ПАТ
«Сведбанк» згоди на відступлення права
вимоги від ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні
ініціативи» відповідно до п. 2.6.
Договору факторингу № 15 від 28
листопада 2012 року.

Також, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на те, що, ОСОБА_9 не
мала права подавати від імені ТОВ
«Кредитні ініціативи» заяву про
розгляд справи у відсутності
представника ТОВ «Кредитні
ініціативи», а позовна заява мала бути
залишена судом без розгляду, зважаючи
на те, що довіреність на її ім'я була
підписана директором товариства
ОСОБА_10, натомість, згідно з Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від 16
липня 2013 року, що міститься в
матеріалах справи, керівником ТОВ
«Кредитні ініціативи» та особою,
уповноваженою підписувати
довіреності, з 11 лютого 2013 року, є
ОСОБА_11

Вказані доводи апеляційної скарги не
відповідають матеріалам справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
довіреність на ім'я ОСОБА_9 № ДВК-329 від
06 липня 2013 року, яка була надана нею на
підтвердження своїх повноважень разом
із заявою про розгляд справи у
відсутності представника ТОВ
«Кредитні ініціативи», була підписана
директором товариства ОСОБА_11 (т.1,
а.с.59). Крім того, на підтвердження
повноважень ОСОБА_10 на підписання
довіреності на ім'я ОСОБА_9 №ДВК 105 від 01
жовтня 2012 року, як директора
товариства, представником ТОВ
«Кредитні ініціативи» було надано
копію наказу № 30/05 від 30 травня 2012 року
про прийняття на роботу (т.1, а.с.237-238).

Доводи апеляційної скарги про те, що
квартира, що є предметом іпотеки, була
придбана ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_8,
предмет іпотеки є єдиним житлом не
тільки для ОСОБА_2 та ОСОБА_8, але і для
їх трьох дітей, у тому числі
прописаного у квартирі малолітнього
сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 іпотечного договору
ОСОБА_2 засвідчив, що предмет іпотеки
належить йому на праві власності та до
укладення цього договору ні предмет
іпотеки, ні будь-яку його частину
нікому будь-яким способом не відчужено,
не передано в оренду, найом,
користування на будь-яких інших
підставах, не передано в іпотеку іншим
особам, він не є предметом судового
спору і не перебуває під забороною
(арештом), треті особи не мають на нього
будь-яких прав, в тому числі прав та
вимог, що підлягають державній
реєстрації відповідно до чинного
законодавства.

Відповідачем не було надано суду
будь-яких доказів наявності права
користування квартирою АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, у дітей на момент
укладення іпотечного договору від 08
листопада 2007 року. Як вбачається з
довідки форми № 3 від 01 жовтня 2013 року,
наданої відповідачем, його син ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований у
АДРЕСА_1 лише з 24 вересня 2013 року (т.1,
а.с.92).

При цьому, слід враховувати, що в силу ч.
3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку»
обов'язок попередження про всі відомі
права та вимоги інших осіб на предмет
іпотеки, у тому числі про права дітей,
покладається саме на іпотекодавця.

ОСОБА_8 рішення суду першої інстанції
не оскаржила.

Також, безпідставними є посилання
апелянта на неможливість звернення
стягнення на предмет іпотеки з огляду
на набрання чинності Законом України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII,
оскільки вказаний Закон був набрав
чинності 07 червня 2014 року, тобто вже
після ухвалення оскаржуваного
заочного рішення суду та залишення
заяви відповідача про перегляд
заочного рішення без задоволення.

При цьому, право на задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки у разі прострочення боржником
виконання основного зобов'язання
передбачено Законом України «Про
іпотеку», який є чинним.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів,
звертаючись до суду із заявою про
перегляд заочного рішення,
відповідачем було заявлено про
застосування позовної давності щодо
вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про
стягнення суми пені за прострочення
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Проте, суд першої інстанції вказаним
доводам оцінки не надав, внаслідок чого
припустився помилки при визначенні
суми заборгованості, яка підлягає
погашенню за рахунок вартості предмета
іпотеки. При цьому, приймаючи заяву
ОСОБА_2 слід врахувати, що до ухвалення
судом заочного рішення, відповідач
жодного разу не був присутній в
судовому засіданні.

Так, відповідно до наданих суду
розрахунків, пеня за прострочення
виконання зобов'язань за кредитним
договором в сумі 95 095,84 грн. була
нарахована позивачем за період з 07
листопада 2007 року по 10 квітня 2013 року
(т.1, а.с.37).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258
ЦК України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. До вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Ваховуючи викладене, суд мав
обрахувати пеню, яка включена до
розрахунку заборгованості за останній
рік, який передує зверненню ТОВ
«Кредитні ініціативи» до суду.

Відповідно до розрахунків
заборгованості, наданих ТОВ «Кредитні
ініціативи» апеляційному суду,
заборгованість по пені за останній
календарний рік за кредитним договором
№2608/1107/88-035 від 08 листопада 2007 року
складає 22 178,02 грн.

Таким чином, заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 10 вересня 2013 року підлягає зміні,
шляхом зменшення розміру пені, яка
включена до заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором №2608/1107/88-035 від 08
листопада 2007 року та підлягає
погашенню за рахунок вартості предмета
іпотеки, з 95 095,84 грн. до 22 178,02 грн., у
зв'язку з чим загальна сума
заборгованості за зазначеним
договором станом на 10 квітня 2013 року
становить 1 433 870,67 грн.

Також, зважаючи на набрання 07 червня 2014
року Законом України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03 червня 2014 року
№ 1304-VII, колегія суддів згідно з ст. 217
ЦПК України вважає за необхідне
доповнити резолютивну частину
заочного рішення, зазначивши, що
рішення суду в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки не
підлягає виконанню на час дії Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03 червня 2014 року №1304-VII.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 10 вересня 2013
року змінити.

Зменшити розмір пені, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» за невиконання зобов'язань
за кредитним договором №2608/1107/88-035 від
08.11.2007 року, з 95 095 (дев'яносто п'ять тисяч
дев'яносто п'ять гривень) грн. 84 коп. до 22
178 (двадцять дві тисячі сто сімдесят
вісім) грн. 02 коп., у зв'язку з чим
загальна сума заборгованості за
зазначеним договором станом на 10.04.2013
року становить 1 433 870 (один мільйон
чотириста тридцять три тисячі вісімсот
сімдесят) грн. 67 коп.

Доповнити резолютивну частину
заочного рішення після абзацу другого
наступним абзацом:

Рішення суду в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки не
підлягає виконанню на час дії Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII.

В зв'язку з чим абзаци 3, 4, 5 резолютивної
частини вважати відповідно абзацами 4,
5, 6.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов