АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №754/22410/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/9726/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Клочко
І.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 18
листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Київської міської організації
«Військовий автоаматор» про визнання
недійсними змін до статуту, статуту та
протоколів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом, в
якому з урахуванням уточнених позовних
вимог просив визнати недійсним рішення
про внесення змін до статуту КМО
«Військовий автоаматор», яке оформлено
протоколом № 1 зборів уповноважених
КМО «Військовий автоаматор» від 19
квітня 2008 року; визнати недійсним
статут КМО «Військовий автоаматор» в
новій редакції, який було затверджено
зборами уповноважених організації від
19 квітня 2008 року (Протокол № 1) та
зареєстровано Головним управлінням
юстиції у м. Києві 19.08.2008 року; визнати
недійсним протокол №9А засідання
правління КМО «Військовий автоаматор»
від 06 липня 2009 року; визнати недійсним
протокол № 2 зборів уповноважених КМО
«Військовий автоаматор» від 11 серпня
2009 року, визнати недійсним статут КМО
«Військовий автоаматор» в новій
редакції, який було затверджено
зборами уповноважених організації від
11 серпня 2009 року та зареєстровано
Головним управлінням юстиції у м. Києві
16 жовтня 2009 року. Посилається на те, що
на спільному засіданні правління та
ревізійної комісії КМО «Військовий
автоаматор», яке відбулося 09 грудня 2009
року та на якому особисто був присутній
ОСОБА_3, як заступник голови правління
КМО «Військовий автоаматор», було
прийнято рішення про необхідність
проведення зборів уповноважених
організації після завершення роботи
ревізійної комісії, яка вивчала
наслідки фінансово - господарської
діяльності керівництва КМО
«Військовий автоаматор». На зборах
уповноважених КМО «Військовий
автоаматор», які відбулися 27 лютого 2010
року з дотриманням всіх процедур,
передбачених чинним законодавством та
статутом КМО «Військовий автоаматор»,
були прийняті рішення щодо недовіри
голові правління КМО ОСОБА_4 та
звільнення його із займаної посади;
обрання на посаду нового голови
правління КМО ОСОБА_3 та обрання нового
складу правління КМО та ревізійної
комісії КМО. ОСОБА_4 участі у цих зборах
не приймав, відмовився визнавати та
виконувати рішення зборів
уповноважених КМО від 27 лютого 2010 року.
Намагання нового керівництва КМО
приступити до роботи отримало супротив
зі сторони ОСОБА_4 Крім того, членам КМО
стало відомо, що 18 серпня 2008 року ОСОБА_4
подано до Головного управління юстиції
в м. Києві заяву про реєстрацію статуту
КМО «Військовий автоаматор» у новій
редакції. До даної заяви було долучено
протокол № 1А засідання правління КМО
«Військовий автоаматор» від 27 березня
2008 року, на якому вирішено провести
збори уповноважених 19 квітня 2008 року та
копія протоколу зборів уповноважених
від 19 квітня 2008 року, при цьому зміст
вказаних документів не відповідає
змісту прийнятих рішень правління КМО
та зборів уповноважених КМО, щодо
терміну та засад перебування на посаді
голови правління. ОСОБА_3 зазначає, що
йому стало відомо, що 06 липня 2009 року
відбулося засідання Правління КМО
(Протокол № 9А), на якому розглядалося
питання термінового скликання зборів
уповноважених КМО та винесення змін до
статуту, а 11 серпня 2009 року відбулися
збори уповноважених КМО (Протокол № 2),
на яких також розглядалося питання
внесення змін до статуту КМО та
схвалення даного рішення. Проте,
позивач будучи заступником голови
правління нічого не знав про засідання
правління КМО, яке відбулося 06 липня 2009
року та засідання зборів
уповноважених, яке відбулося 11 серпня
2009 року, а тому на його думку, дана
інформація, яка міститься в протоколі
№9А від 06.07.2009 року та в протоколі № 2
від 11.08.2009 року є недостовірною.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, витрати по сплаті
судового збору покласти на
відповідача, викликати в якості свідка
ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що суд помилково відмовив у
задоволенні позову, застосувавши строк
позовної давності, обґрунтовуючи тим,
що ОСОБА_3 перебував на посаді
заступника голови правління КМО до
грудня 2009 року, а тому він мав доступ до
оригіналів усіх документів. Проте,
станом на 2008-2009 роки ОСОБА_3 не
довідався та не мав можливості
довідатися про порушення свого права,
оскільки в нього навіть думки не було
про те, що Голова правління КМО
одноосібно складе Протокол № 9А від 06
липня 2009 року про засідання Правління
якого не відбувалося, складе Протокол
№ 2 про засідання зборів уповноважених
КМО, які не скликалися та не
проводилися, на власний розсуд та за
власним бажанням змінить редакцію
Статуту КМО та подасть цю редакцію на
державну реєстрацію. ОСОБА_3 зазначає,
що лише під час досудового слідства на
початку 2013 року він отримав від
слідчого копії Протоколів та Статутів
КМО, які оскаржуються по даній справі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_3 та його представника
ОСОБА_6, представника відповідача -
Сторчака М.П., перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3,4 ст.267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
об'єднання громадян» (яка діяла станом
на серпень 2008 р.), громадською
організацією є об'єднання громадян для
задоволення та захисту своїх законних
соціальних, економічних, творчих,
вікових, національно-культурних,
спортивних та інших спільних
інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 Закону, об'єднання
громадян діє на основі статуту або
положення.

Судом встановлено, що 20 грудня 1995
року Управлінням юстиції в м. Києві
зареєстровано статут громадського
об'єднання «Київська міська
організація «Військовий автоаматор
«Воєнавто», який затверджено
загальними зборами засновників 03
вересня 1992 року зі змінами та
доповненнями прийнятими загальними
зборами 17 листопада 1995 року (а.с.60-68).

01 липня 2002 року Київським міським
управлінням юстиції погоджено зміни до
статуту громадського об'єднання
Київська міська організація
«Військовий автоаматор «Воєнавто», які
були затверджені зборами
уповноважених 27 травня 2002 року на
підставі протоколу №1 від 27.05.2002 року
(а.с.69).

Відповідно до п.1 Статуту (зі змінами на
2002 рік), Київська міська організація
«Військовий автоаматор» (Воєнавто) є
самодіяльною організацією, яка на
добровільних засадах об'єднує
військовослужбовців, які мешкають у м.
Києві, для задоволення та захисту їх
природних та законних інтересів у
сфері автомобільного аматорства.

Згідно протоколу №1 зборів
уповноважених КМО «Військовий
автоаматор» від 19 квітня 2008 року, до
складу правління обрано ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, з яких головою обрано
ОСОБА_4 (а.с.71-76).

Як вбачається з матеріалів справи, 18
серпня 2008 року голова правління ГО КМО
«Військовий автоаматор» ОСОБА_4
звернувся до Головного управління
юстиції у м. Києві із заявою про
реєстрацію статуту в новій редакції та
видачу дубліката свідоцтва про
реєстрацію організації, у зв'язку з
його втратою (а.с.70).

Встановлено, що 19 серпня 2008 року
Головним управлінням юстиції в м. Києві
зареєстровано статут Громадської
організації Київська міська
організація «Військовий автоаматор»
зі змінами та доповненнями у новій
редакції (а.с.77-83).

Посилання ОСОБА_3 на те, що у 2009 році
збори уповноважених не проводилися, а
тому необхідно визнати недійсним
протокол №9А засідання правління КМО
«Військовий автоаматор» від 06 липня 2009
року; визнати недійсним протокол № 2
зборів уповноважених КМО «Військовий
автоаматор» від 11 серпня 2009 року,
визнати недійсним статут КМО
«Військовий автоаматор» в новій
редакції, який було затверджено
зборами уповноважених організації від
11 серпня 2009 року не доведено.

Як вбачається з матеріалів
справи, протокол №2 зборів
уповноважених від 11 серпня 2009 року
(а.с.117-119), підписаний ОСОБА_5, який був
допитаний у судовому засіданні в
якості свідка.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебував
на посаді заступника голови правління
КМО «Військовий автоаматор» до грудня
2009 року, мав доступ до всіх документів.
У судовому засіданні, він зазначив, що в
2009 році йому стало відомо про
невнесення змін до статуту, прийнятих
на загальних зборах уповноважених у
квітні 2008 року, проте звернувся до суду
з вказаним позовом лише у 2013 році.

Враховуючи вищевикладені
обставини суд прийшов до вірного
висновку про застосування наслідків
спливу строку позовної давності та
відповідно відмову в задоволенні
позову.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім дослідженим доказам дана належна
правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
впливають на законність ухваленого
рішення. Підстав для скасування
рішення з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319
ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 19 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-