У Х В А Л А
Справа № 710/2509/14-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И провадження № 6/710/112/2014

27.11.2014 року Шполянський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючого судді
Кравчука В.М.

за участю секретаря
Ткаченко В.Б.

в.о. начальника ВДВС

Шполянського РУЮ
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Шпола
Черкаської області подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шполянського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_2 за межі України до повного
виконання ним своїх обов’язків, -

в с
т а н о в и в:

Головний державний виконавець відділу
ДВС Шполянського районного управління
юстиції звернулася до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 і просила
обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі
України до повного виконання ним своїх
зобов`язань по сплаті на користь ОСОБА_3
аліментів, заборонити відділу у
справах громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб УМВС України
в Черкаській області видачу боржнику
паспорта (проїзного документа),
доручити адміністрації Державної
прикордонної служби України вжити
заходів щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у боржника паспортів
(проїзних документів), обмежити у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 до
виконання ним своїх зобов’язань
шляхом внесення відомостей про нього в
базу даних осіб, обмежених у праві
виїзду за межі України, зобов’язати
відділ у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України в Черкаській області у
разі наявності у боржника іншого
паспорту (проїзного документа), внести
відмітку про вилучення першого
паспорта у той документ, що залишився в
користуванні боржника.

Зі змісту подання вбачається, що 30
січня 2007 року державним виконавцем
відділу ДВС Шполянського районного
управління юстиції відносно ОСОБА_2
відкрито виконавче провадження №2745651
на виконання виконавчого листа №2-56,
виданого 22.01.2007 року Шполянським
районним судом про стягнення аліментів
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 16
січня 2007 року і до повноліття дітей.
Станом на 01.11.2014 року ОСОБА_2 свої
зобов’язання не виконав перед ОСОБА_3,
поскільки утворилася заборгованість в
сумі 44717,94 грн. Згідно заяви стягувача
боржник виїздить за кордон. Враховуючи
вказані обставини, головний державний
виконавець звернулася до суду з даним
поданням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи
у праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судовому засіданні в.о. начальника
відділу ДВС Шполянського РУЮ ОСОБА_1
подання підтримала і просила обмежити
громадянина України ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»
громадянину може бути тимчасово
відмовлено у видачі паспорта, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) до виконання зобов’язань. З
аналізу зазначеної норми закону
випливає, що для тимчасового обмеження
у праві виїзду громадянина України за
кордон необхідна не тільки наявність
невиконаних зобов’язань, але і
ухилення від їх виконання.

Застосування тимчасового обмеження
права особи на виїзд за межі України
слід вважати доцільним, коли особа
ухиляється від виконання зобов'язання,
покладеного на неї рішенням суду.

Подання державного виконавця про
обмеження особи в праві виїзду за
кордон, не свідчить про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього зобов'язань за рішенням суду, так
як в підтвердження даного подання до
суду не було надано жодного
відповідного доказу.

Застосування судом обмеження права
виїзду фізичної особи за кордон має
відбуватися з урахуванням його
природи, як конституційного права
громадянина, яке встановлюється ст. 33
Конституції України, згідно якої
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. За таких обставин, подання
державного виконавця повинно бути
обґрунтованим, тобто містити
зазначення обставин, що підтверджують
необхідність обмежити право особи на
виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи у
праві виїзду за межі України,
відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
доказуванню підлягають факти ухилення
боржника від виконання рішення суду,
можливість виїзду за межі України з
метою ухилення від виконання рішення
суду, в тому числі вжиття державним
виконавцем заходів примусового
виконання рішення суду відповідно до
ст. 32 Закону України «Про виконавче
провадження».

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає необхідним у задоволенні
подання відмовити, в зв’язку з тим, що в
поданні головного державного
виконавця відділу ДВС не наведено
доказів про вжиття державним
виконавцем заходів щодо розшуку майна
боржника та накладення на нього арешту,
доказів про наявність у боржника
закордонного паспорта, доказів, які б
давали підстави вважати, що боржник
може виїхати за кордон на постійне
місце проживання, не виконавши
зобов'язань, та доказів, які б свідчили,
що боржник ухиляється від виконання
рішення суду. У разі задоволення
подання, громадянин України ОСОБА_2
буде обмежений у свободі пересування,
яка гарантується Конституцією України.
Сам по собі виїзд за межі України не
зумовлює неможливість виконання
рішення суду, а докази щодо наміру
боржника виїхати за межі України на
постійне місце проживання суду не
надані. Таким чином, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
обмеження громадянина України ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 33
Конституції України, керуючись ст. ст.
209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суд –

у х в а л
и в:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шполянського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_2 за межі України до повного
виконання ним своїх обов’язків –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
В.М. Кравчук