АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №408/2114/12
Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/1896/К/14
Категорія № 53 (І)
Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі: Батуринській В.Б.,

за участі: представника відповідача -
Баранової Яніни Валентинівни,
представника третьої особи - Гапона
Сергія Григорійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа
- Первинна профспілкова організація
Всеукраїнської профспілки працівників
науки, виробництва та фінансів
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" про
нарахування та стягнення
компенсаційних виплат робітнику,
відповідно до наказу по Публічному
акціонерному товариству
"АрселорМіттал Кривий Ріг",-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ
«АМКР») про нарахування та стягнення
компенсаційних виплат робітнику,
відповідно до наказу по ПАТ «АМКР» № 312
від 05.03.2011 року, в якому просила
стягнути на її користь 40796,80 грн. -
заборгованість з компенсаційної
виплати при добровільному звільненні
працівника з підприємства, а також 17470,75
грн. - відшкодування за час затримки за
період з 01.04.2011 року по 01.11.2011 року
компенсаційної виплати при
добровільному звільненні працівника з
підприємства.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
зазначила, що з 01.02.1997 р. вона працювала
на посаді оператора машинного доїння 6
розряду в АПК ПАТ АМКР. З 01.04.2011 року
була звільнена за власним бажанням у
зв'язку з переведенням до ТОВ "Фактор Д"
(п.5 ст. 36 КЗпП України), має достатній
стаж роботи на ПАТ "АрселорМіттал
Кривий Ріг" для отримання
компенсаційних виплат відповідно до
наказу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" №
312 від 05.03.2011 року.

Відповідно до наказу по ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" №312 від
05.03.2011 року, яким затверджено Положення
"Про додаткові заходи з соціального
захисту працівників при добровільному
звільненні з підприємства" який є
локальним нормативним актом, прийнятим
підприємством і є обов'язковим для
виконання в межах цього підприємства
та поширюється на позивача, як
працівника цього підприємства, що
добровільно звільнилась після
набрання чинності цим наказом, позивач
має право на отримання компенсаційної
виплати при добровільному звільненні з
підприємства за варіантом №1, а саме:
при стажі роботи на підприємстві від 11
до 15 років розмір компенсаційної
виплати при добровільному звільненні
складає суму 20 (двадцять) окладів
(місячних тарифних ставок відповідного
розряду встановлених штатним
розкладом).

Проте, адміністрацією ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" не було
виплачено позивачу відповідні
компенсаційні виплати встановлені
відповідно до наказу по ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" №312 від
05.03.2011 року.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 29 квітня 2014 року
позов ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 05 серпня 2014 року в
резолютивній частині оскаржуваного
рішення виправлено описку, зокрема
зазначено вірно по батькові позивача
«Микитівна».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
поставила питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі. В обґрунтування
апеляційної скарги позивач зазначила,
що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції, не врахував те, що дія
положення «Про додаткові заходи з
соціального захисту працівників при
добровільному звільненні з
підприємства» розповсюджується в тому
числі на позивача, оскільки нею
прийнято рішення про добровільне
звільнення, тобто її робоче місце було
вивільнене. Зазначила, що після її
звільнення посада, раніше займана нею,
на підприємстві відповідача перестала
існувати, що свідчить про добровільне
вивільнення посади позивачем у зв'язку
з оптимізацією структури. Також вважає,
що в зазначеному положенні не йдеться
мова про звільнення у відповідності до
ст. 38 КЗпП України, натомість мова
йдеться про добровільне звільнення.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача,
посилаючись на повноту з'ясування
судом першої інстанції обставин
справи, відповідність висновків суду
обставинам справи, правильність
застосування норм матеріального і
процесуального права, просив суд
відхилити апеляційну скаргу, залишивши
оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду відповідає таким вимогам
законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_4 з 01.02.1997 р.
працювала на посаді оператора
машинного доїння 6 розряду в АПК ПАТ
АМКР. З 01.04.2011 року була звільнена за
власним бажанням у зв'язку з
переведенням до ТОВ "Фактор Д" (п.5 ст. 36
КЗпП України). Дані факти
підтверджуються копією трудової
книжки позивача (а.с.10-11).

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначила, що
має достатній стаж роботи на ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" для
отримання компенсаційних виплат
відповідно до наказу ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" № 312 від
05.03.2011 року (а.с.4).

Відповідно до наказу по ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" №312 від
05.03.2011 року, затверджено Положення "Про
додаткові заходи з соціального захисту
працівників при добровільному
звільненні з підприємства" з додатками
(а.с.12-26) який є локальним нормативним
актом, прийнятим підприємством і є
обов'язковим для виконання в межах
цього підприємства, незастосування
якого є предметом даного судового
розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно додатку № 1 до вказаного
положення (а.с.20 зворот) позивач, яка
обіймала посаду оператор машинного
доїння, не мала права на отримання
компенсаційної виплати при
добровільному звільненні з
підприємства.

У відповідності до п. 5 ст. 36 КЗпП
України однією з підстав припинення
трудового договору є переведення
працівника, за його згодою, на інше
підприємство, в установу, організацію
або перехід на виборну посаду.

У відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом зокрема у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що на позивача у відповідності до
п. 1.1 вказаного положення
розповсюджується його дія, оскільки
нею прийнято рішення про добровільне
звільнення, посада/робоче місце якої,
вивільнено у зв'язку з оптимізацією
структури, колегія суддів не приймає до
уваги у зв'язку з тим, що згідно п.6.3
зазначеного положення, працівник, що
прийняв рішення про добровільне
звільнення з підприємства, подає заяву
на ім'я генерального директора
підприємства по формі, передбаченій
додатком 5 до положення, натомість з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 заяву про звільнення було
подано в порядку п. 5 ст. 36 КЗпП України
(а.с.28).

Таким чином, заява, подана позивачем
відповідачеві не є заявою про
звільнення за власним бажанням згідно
зазначеного зразка.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач відноситься до категорії
працівників, які вивільнені у зв'язку з
оптимізацією структури, оскільки вона
розраховувала отримати компенсаційні
виплати і саме тому погодилась на
звільнення, не приймаються колегією
суду до уваги, оскільки виходячи із
змісту положення термін "вивільнення
працівників" застосовується тільки у
випадку припинення трудового договору
з ініціативи роботодавця на підставі п.
1 ст. 40 КЗпП, тобто у разі змін в
організації виробництва і праці (у тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КзпП України,
звільнення з підстав, передбачених п. 1,
2, 6 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч. 1 ст. 49-2 КзпП України
встановлено, що про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці.

При цьому, одночасно з попередженням
про звільнення у в зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві згідно ч. 3 ст. 49-2
КзпП України.

Вказана процедура вивільнення
працівників, передбачена ч. 2 ст. 40, ст.
49-2 КзпП України застосовується у
випадках розірвання трудового
договору за ініціативою власника
(роботодавця).

Так з матеріалів справи вбачається, що
позивач була звільнена з підприємства
не за ініціативою роботодавця, а за
іншою підставою, а саме за ч. 5 ст. 36 КзпП
України у в зв'язку з переведенням
працівника, за його згодою, на інше
підприємство.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суду не приймаються до уваги,
оскільки вони фактично зводяться до
переоцінки рішення суду та незгодою з
висновками суду по оцінці доказів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню через свою
недоведеність, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 29 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: