справа № 2/325/34/2014р. 325/58/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

14 січня 2014 року
смт.
Приазовське

Суддя Приазовського районного суду
Запорізької області Пантилус О.П.,
розглянувши заяву про забезпечення
позову, пред'явленого представником
позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Агрофірма "Україна" про
стягнення вартості паю,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача ОСОБА_2 за
довіреністю - ОСОБА_1 звернувся з
позовом, в якому просить: стягнути із
сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Агрофірма "Україна" на
користь ОСОБА_2 вартість паю у розмірі
1363000,00 грн. та судові витрати.

14.01.2014 року провадження у справі
відкрите.

Позивач подав заяву про забезпечення
позову та просить накласти арешт, в
межах суми позовних вимог, на належне
відповідачу рухоме та нерухоме майно,
"в тому числі, але не виключно"
(дослівно), на нежитлові будівлі
маслоцеху, інкубатора, харчового
комбінату, а також на
сільськогосподарську техніку - 7
комбайнів, 14 тракторів, 1 навантажувач
та 20 автомобілів, що належить
відповідачеві.

Заява про забезпечення позову
розглядається в день її надходження
без повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі, згідно
ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку із якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, суд приходить до висновку, що
слід відмовити у її задоволенні з
наступних підстав.

Позивачем не наведені обставини про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Так як, факт
пред'явлення позову про стягнення з
відповідача суми 1363000,00 грн. не є
підставою вважати, що відповідач є
неплатоспроможним або має наміри
відчужувати нерухоме та рухоме майно,
що йому належить.

У поданій до суду заяві про
забезпечення позову позивач,
зазначаючи: "в тому числі, але не
виключно" не визначився на яке саме
майно боржника слід накласти арешт.
Крім того, в заяві відсутнє зазначення
вартості майна, на яке необхідно
накласти арешт.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.152 ЦПК України,
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відсутність у заяві про забезпечення
позову відомостей про вартість
перерахованого позивачем нерухомого
та рухомого майна позбавляє суд дійти
висновку про співмірність такого
забезпечення позову із заявленими
позивачем вимогами.

Відповідно до ст.11 ЦПК та ст.151 ЦПК
позивач має самостійно визначитися із
вимогами про забезпечення позову,
зазначивши в даному випадку, перелік
майна і його вартість, на яке необхідно
накласти арешт.

На підставі викладеного та оскільки на
цей час відсутні відомості, потрібні
для забезпечення позову, що
передбачено п.3 ч.2 ст.151 ЦПК України, ч.3
ст.210 ЦПК України, відсутні підстави
для забезпечення позову шляхом
накладення арешту.

Керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви про забезпечення
позову, пред'явленого представником
позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Агрофірма "Україна" про
стягнення вартості паю, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Приазовський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя
О.П. Пантилус.