Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2183/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

20.08.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л, Чорнобривець
О.С.

із секретарем: Гончар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання договору купівлі-продажу
будинку та повернення майна, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 16 червня
2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання
договору купівлі-продажу житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, від 10.01.2012 року, припинення
зобов'язань сторін за договором та
повернення будинку.

В обґрунтування позову зазначала, що
10.01.2012 року між ними було укладено та
нотаріально посвідчено договір
купівлі-продажу вказаного житлового
будинку. За даним договором продаж
будинку був вчинений за 94100 грн., але
розрахунок здійснювався з
відстроченням платежу до 10.01.2013 року. До
підписання договору позивач отримала
46100 грн. Відповідач у встановлений ними
строк не сплатила решти - 48000 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 16.06.2014 року позов
задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 10.01.2012 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачем
ставиться питання про скасування
судового рішення з підстав
неправильного застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.
Зазначено, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом
не враховано, що позивач не позбавлена
можливості стягнути з неї в судовому
порядку суми боргу з відповідною
компенсацією, також не встановлено
наявності істотного порушення
договору, шкоди, завданої цим
порушенням, та упущеної вигоди. Таким
чином судом неправильно застосовано ч.
2 ст. 651 ЦК України.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, який згоден з
рішенням суду, представника
відповідача, який підтримав доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України,
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 10.01.2012 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, нотаріально посвідчений та
зареєстрований у реєстрі за № 19 (а.с.6-7).
За даним договором продаж будинку був
вчинений за 94100 грн., але розрахунок
здійснювався з відстроченням платежу
до 10.01.2013 року, до підписання договору
ОСОБА_3 отримала 46100 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
власником житлового будинку АДРЕСА_1, є
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу № 16 від 10.01.2012 року
(а.с.30-32).

Згідно копії довідки про склад сім?ї
від 24.04.2014 року за № 51, виданої головою
квартального комітету - ОСОБА_5, в
спірному будинку проживають ОСОБА_4
разом із дітьми: ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8
(а.с.47).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 640 ЦК України договір, що
підлягає нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення.

Таким чином, законом передбачено
обов'язкову письмову форму договору
купівлі-

продажу квартири, його нотаріальне
посвідчення та момент укладення даного
договору - дня нотаріального
посвідчення.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Якщо покупець відмовився прийняти та
оплатити товар, продавець має право за
своїм вибором вимагати оплати товару
або відмовитися від договору
купівлі-продажу.

У разі, якщо покупець не виконує свого
обов'язку щодо оплати переданого йому
товару в установлений договором
купівлі-продажу строк, продавець
набуває право вимоги такої оплати та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами (ст. 692 ЦПК
України), або розірвання договору з
підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не
виконала умов договору купівлі-продажу
і в строк до 10.01.2013 року не сплатила
ОСОБА_3 решту суми за будинок - 48000 грн.

Однією з підстав розірвання
договору є істотне порушення стороною
цього договору.

Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору (абзац другий частини другої
статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення
договору однією зі сторін, яке тягне
для другої сторони неможливість
досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як
істотного здійснюється судом
відповідно до критеріїв, що
встановлені вказаною нормою. Оціночне
поняття істотності порушення договору
законодавець розкриває за допомогою
іншого оціночного поняття - "значної
міри" позбавлення сторони того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору. Це (друге) оціночне поняття
значно звужує сферу огляду суду.
Істотність порушення визначається
виключно за об'єктивними обставинами,
що склалися у сторони, яка вимагає
розірвання договору. В такому випадку
вина (як суб'єктивний чинник) сторони,
що припустилася порушення договору, не
має будь-якого значення і для оцінки
порушення як істотного, і для
виникнення права вимагати розірвання
договору на підставі частини другої
статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного
порушення договору закон визнає розмір
завданої порушенням шкоди, який не
дозволяє потерпілій стороні отримати
очікуване при укладенні договору. При
цьому йдеться не лише про грошовий
вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й
випадки, коли потерпіла сторона не
зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для
застосування зазначеного положення
закону має співвідношення шкоди з тим,
що могла очікувати від виконання
договору сторона.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідачем не було надано суду
доказів повного виконання умов
договору купівлі-продажу житлового
будинку № 16 від 10.01.2012 року та
повернення позивачу до 10.01.2013 року 48000
грн. і повідомлено суд про відсутність
можливості сплатити вказану суму
через відсутність коштів.

За таких підстав, внаслідок
невиконання ОСОБА_4 умов договору
завдано шкоду ОСОБА_3, у зв'язку з чим
остання значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору купівлі-продажу, а
саме отримання суми коштів в повному
обсязі - 94100 грн. за продаж належного їй
житлового будинку, несплата
відповідачем 48000 грн. позбавляє
позивача даної можливості, завдає
реальних збитків у значному розмірі.

За загальними положеннями ЦПК України
обов"язок суду під час ухвалення
рішення - вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

У кожному конкретному випадку питання
про істотність порушення повинне
вирішуватися з урахуванням усіх
обставин справи, що мають значення.
Так, суд повинен встановити не лише
наявність істотного порушення
договору, але й наявність шкоди,
завданої цим порушенням другою
стороною, яка може бути виражена як у
вигляді реальних збитків та (або)
упущеної вигоди, її розмір, який не
дозволяє потерпілій стороні отримати
очікуване при укладенні договору; а
також установити, чи є дійсно істотною
різниця між тим, на що має право
розраховувати сторона, укладаючи
договір, і тим, що в дійсності вона
змогла отримати.

Судом першої інстанції було досліджено
питання істотності порушення
відповідачем умов договору
купівлі-продажу та наскільки продавець
позбавився того, на що він
розраховував, ураховано термін, на
який укладався договір купівлі-продажу
з відстроченням частини платежу до
10.01.2013 року та зіставлено його з
періодом заборгованості, яку допустила
ОСОБА_4

З урахуванням встановлених обставин та
викладених вимог закону суд правомірно
задовольнив позовні вимоги в частині
розірвання договору купівлі-продажу
спірного житлового будинку.

Судом першої інстанції
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

В частині відмови у задоволенні решти
позовних вимог рішення суду сторонами
не оскаржується, тому з урахуванням
вимог ст.303 ЦПК України в апеляційному
порядку не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 16 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: