Справа №585/4436/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сольона Н. М.Номер
провадження 22-ц/788/845/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Маслова В. О. ,
Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання
-Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 12 березня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Басівської сільської ради Роменського
району

третя особа: ОСОБА_4

про визнання права власності на
нерухоме майно,

в с т а н о в и л
а :

09 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, просив суд визнати за
ним в порядку спадкування за запо вітом
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3
частину спадкового майна, а саме,
нерухомого майна по АДРЕСА_1, яке
складається з жилого будинку літ. «А-1»
загальною площею 60,7 кв. м, жилою площею
35,2 кв. м, літньої кухні літ. «Б»,
прибудови літ. «б», сараю літ. «В», сараю
літ. «в», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д»,
сараю літ. «Ж», вбиральні літ. «У»,
огорожі літ. «№», колодязя літ. «к».

При цьому ОСОБА_3 посилався на наступні
обставини.

11.07.2012 р. померла його співмешканка, з
якою він перебував у фактичних шлюб них
відносинах - ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилась спадщина,
яка склада ється із нерухомого майна
(житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями),
розташованого по АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_5 залишила заповіт,
посвідчений 06 червня 2012 р. секретарем
Басівської сільської ради, яким
заповідала все своє майно, де б воно не
знаходилось і з чого б не складалось, а
також все те, на що вона за законом
матиме право, йому - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 в рівних частках. ОСОБА_6 в
нотаріальному порядку відмовилась від
прийняття спадщини на користь іншого
спадкоємця за заповітом - ОСОБА_4.

Позивач посилався на те, що у
встановленому порядку прийняв
спадщину, оскільки проживав разом з
ОСОБА_5 в належному їй будинку на момент
її смерті, а також на протязі шести
місяців із дня її смерті подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Проте він
позбавлений можливості оформити
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, оскільки, як йому роз'яснив
державний нотаріус, у спадкодавця -
ОСОБА_5 відсутні правовстановлюючі
документи на вищеназване спадкове
майно.

Земельна ділянка, що знаходиться по
АДРЕСА_1, згідно рішення виконкому
Басівської сільської ради №2 від 21
лютого 1994 року передана у приватну
власність розміром 0,25 га для
будівництва та обслу говування жилого
будинку АДРЕСА_1, господарських
будівель і споруд та 0,09 га для
особистого селянського господарства
ОСОБА_5, але державний акт за свого
життя померла не одержувала.

Рішенням суду від 12 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
задоволення позовних вимог з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції, пославшись на
постанову Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30 травня 2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування", виходив з того, що
відповідачами у даній справі повинні
бути спадкоємці, які прийняли спадщину.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна, оскільки
суд дійшов їх без повно та всебічно
з'ясованих обставин справи з
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

Вирішуючи питання про належного
відповідача у справі, суд першої
інстанції керувався роз'ясненнями,
наданими у п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 " Про судову практику у справах
про спадкування", відповідно до яких :

п.24. Особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене
положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Вбачається, що названі роз'яснення
надавались для вирішення питання про
належного відповідача у справах про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Зі змісту ж позовної заяви вбачається,
що між спадкоємцями ОСОБА_5 відсутній
спір з приводу спадкового майна та його
розподілу. Єдиною причиною звернення
до суду за захистом порушеного права
позивач зазначав відсутність у
спадкодавця - ОСОБА_5
правовстановлюючих документів на
житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями по
АДРЕСА_1. Саме ця обставина, як зазначає
позивач, - є перешкодою у отриманні ним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, про що йому повідомив
державний нотаріус (ас.19).

Таким чином зі змісту позовної заяви
вбачається, що порушення своїх прав
позивач вбачав у відсутності у
спадкодавця правовстановлюючих
документів на спадкове майно.
Звертаючись до суду з позовом, позивач
просив встановити :

- по-перше, що ОСОБА_5 за життя набула у
власність будинок з
господарсько-побутовими будівлями по
АДРЕСА_1;

- по-друге, визнати за ним (позивачем)
право власності на частку у спадковому
майні.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що у спорі про визнання права
власності на частку у спадковому майні
належним відповідачем у справі мають
бути інші спадкоємці. Приймаючи до
уваги, що інші спадкоємці ОСОБА_5 не
залучались до участі у справі у якості
відповідачів, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, заявленого до Басівської
сільської ради Роменського району про
визнання права власності на 1/3 частину
спадкового майна. В цій частині рішення
підлягає залишенню без змін.

Проте зі змісту позовної заяви
вбачається, що спірним у даній справі є
також питання про встановлення особи -
власника будинку з
господарсько-побутовими будівлями по
АДРЕСА_1 (ас.19).

У даній справі позивач доводить, що
власником будинку з
господарсько-побутовими будівлями по
АДРЕСА_1 за життя стала ОСОБА_5, а після
її смерті назване майно є її спадщиною.
За таких обставин вбачається, що у
позові щодо доведеності названих
обставин позивач вірно визначився з
відповідачем у справі - Басівською
сільською радою Роменського району,
оскільки за недоведеності того, що за
життя ОСОБА_5 була власником спірної
садиби, назване майно за певних
обставин може перейти у власність
територіальні громади в особі
відповідного органу місцевого
самоврядування .

В цій частині спору рішення суду
підлягає скасуванню. Ухвалюючи нове
рішення у справі колегія суддів
виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено
наступне.

ОСОБА_7, 1905 року народження, мала :

сина - ОСОБА_8, 1930 року народження, та

доньку - ОСОБА_9.

Син ОСОБА_7 - ОСОБА_8 був одружений з
ОСОБА_5, 1936 року народження
(спадкодавець у справі), від шлюбу у них
народились :

у 1955 році - син ОСОБА_10,

у 1959 році - син ОСОБА_4 ( третя особа у
даній справі).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер (син ОСОБА_7)
(ас. 142).

23 серпня 1974 року ОСОБА_7 склала заповіт,
відповідно до якого все своє майно, в
т.ч. ? частину хати заповідала порівну
своїм онукам ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ( ас.32).

У 1995 році померла ОСОБА_7.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_7
спадкова справа не заводилась (ас.163).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт,
відповідно до якого усе своє майно
заповідала в рівних частках кожному :
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (позивачу у
справі) (ас. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 -
спадкодавець у справі (ас.34).

Після смерті ОСОБА_5 було заведено
спадкову справу №332/2012. Із заявами про
прийняття спадщини ОСОБА_5 до нотаріуса
звернулись 1. позивач - ОСОБА_3, 2. ОСОБА_4
та 3. ОСОБА_6, яка відмовилась від
прийняття спадщини на користь іншого
спадкоємця - ОСОБА_4 ( ас.19, 166).

Вирішуючи спірне у даній справі
питання про те, хто є власником
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями по
АДРЕСА_1, колегія суддів виходить з
наступного.

За даними "Погосподарських книг
основних виробничих показників
господарств колгоспників" стосовно
господарства, розташованого по
АДРЕСА_1, вбачається наступне :

погосподарська книга № 11 за 1961-1963 рр. :

суспільна група господарства -
колгоспна;

голова двору - ОСОБА_7, 1905 року
народження, домогосподарка

ОСОБА_8, 1930 року народження, - син

ОСОБА_5, 1936 року народження, - невістка

ОСОБА_10, 1955 року народження, - онук

ОСОБА_4, 1959 року народження, - онук

Колгоспний двір має хату 1930 року
забудови, хлів 1961 року забудови ( ас. 147)

погосподарська книга № 11 за 1964-1966 рр. :

суспільна група господарства -
колгоспна;

голова двору - ОСОБА_7, 1905 року
народження, домогосподарка

ОСОБА_8, 1930 року народження, - син

ОСОБА_5, 1936 року народження, - невістка

ОСОБА_10, 1955 року народження, - онук

ОСОБА_4, 1959 року народження, - онук

Колгоспний двір має хату 1930 року
забудови, хлів 1961 року забудови ( ас. 146)

погосподарська книга № 10 за 1967-1969 рр. :

суспільна група господарства -
колгоспна;

голова двору - ОСОБА_7, 1905 року
народження, домогосподарка

ОСОБА_8, 1930 року народження, - син;
зроблена відмітка про те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер

ОСОБА_5, 1936 року народження, - невістка

ОСОБА_10, 1955 року народження, - онук

ОСОБА_4, 1959 року народження, - онук

Зроблена відмітка про те, що ОСОБА_5,
ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у травні 1969 року
вибули в інше господарство.

Колгоспний двір має хату 1930 року
забудови, хлів 1961 року забудови ( ас. 142)

В 1969 році відкритий особовий рахунок №
НОМЕР_1

суспільна група господарства - робоча

голова двору - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює на цегляному заводі

ОСОБА_10, 1955 року народження, - син

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син ( ас. 144)

З письмових пояснень секретаря
Басівської сільської ради та пояснень
у судовому засіданні суду апеляційної
інстанції голови Басівської сільської
ради та представника третьої особи -
ОСОБА_4 вбачається, що відмітка про
вибуття в інше господарство ОСОБА_5,
ОСОБА_10 та ОСОБА_4 була зроблена у
травні 1969 року у зв'язку з розподілом
колгоспного двору між невісткою -
ОСОБА_5 та свекрухою - ОСОБА_7 (після
смерті ОСОБА_8) ( ас. 61, 113) .

Після розподілу колгоспного двору
кожній ? частині двору були надані
окремі номери і вони рахувались як
окремі господарства :

? частина ОСОБА_7 - продовжувала
рахуватись колгоспним двором,

? частина ОСОБА_5 - з цього часу почала
рахуватись робочим двором.

погосподарська книга № 12 за 1971-1973 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_4

суспільна група господарства -
колгоспна;

голова двору - ОСОБА_7, 1905 року
народження, домогосподарка

двір має хату 1965 року забудови,
хлів 1961 року забудови ( ас. 140).

особовий рахунок № НОМЕР_2

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює на цегляному заводі

ОСОБА_10, 1955 року народження, - син

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син ( ас.
146)

двір має хату 1965 року забудови,
хлів 1961 року забудови

погосподарська книга № 12 за 1974-1976 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_3

суспільна група господарства -
колгоспна;

голова двору - ОСОБА_7, 1905 року
народження, домогосподарка

двір має ? частину хати 1965 року
забудови, сарай 1961 року забудови

Є відмітки про те, що у 1974 році ОСОБА_7
вибула у м.Ромни і 26 грудня 1974 року
номер двору закритий ( ас. 133).

особовий рахунок № НОМЕР_3

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює на цегляному заводі

ОСОБА_10, 1955 року народження, - син

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син

ОСОБА_3, 1930 року народження, -
чоловік

двір має ? частину житлового будинку 1965
року забудови, ? частину сараю 1961 року
забудови ( ас. 135)

погосподарська книга № 12 за 1977-1979 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_5

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює санітаркою у
лікарні

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син

ОСОБА_3, 1930 року народження, -
чоловік

двір має ? частину житлового будинку 1965
року забудови, ? частину сараю 1961 року
забудови ( ас. 131)

погосподарська книга № 11 за 1980-1982 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_6

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює санітаркою у
лікарні

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син

ОСОБА_3, 1930 року народження, -
чоловік

ОСОБА_11, 1962 року народження, - невістка

ОСОБА_12, 1982 року народження,

двір має ? частину житлового будинку 1965
року забудови, ? частину сараю 1961 року
забудови (ас. 129).

погосподарська книга № 11 за 1983-1985 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_7

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює санітаркою у
лікарні

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син

ОСОБА_11, 1962 року народження, - невістка

ОСОБА_12, 1982 року народження, - онук

ОСОБА_13, 1983 року народження, - онук

ОСОБА_3, 1930 року народження, - чоловік

двір має житловий будинок 1965 року
забудови, ? частину сараю 1961 року
забудови ( ас. 129)

погосподарська книга № 10 за 1986-1990 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_8

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження, працює санітаркою у
лікарні

ОСОБА_3, 1930 року народження, - чоловік

ОСОБА_4, 1959 року народження, - син

ОСОБА_11, 1962 року народження, - невістка

ОСОБА_12, 1982 року народження, - онук

ОСОБА_13, 1983 року народження, - онук

двір має житловий будинок 1965 року
забудови, сарай 1961 року забудови та
кухню 1987 року забудови ( ас. 125)

погосподарська книга № 10 за 1991-1995 рр. :

особовий рахунок № НОМЕР_9

суспільна група господарства - робоча

голова сім'ї - ОСОБА_5, 1936 року
народження,

ОСОБА_3, 1930 року народження, - чоловік

двір має житловий будинок 1965 року
забудови ( ас. 123)

Відповідно до положень Цивільного
кодексу УРСР (1963), чинного на час
виникнення спірних правовідносин :

ст. 120 ЦК УРСР - майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності (стаття 112 цього Кодексу).
Колгоспний двір може мати у власності
підсобне гос подарство на присадибній
ділянці землі, що знаходиться в його
користуванні, жилий будинок,
продуктивну худо бу, птицю та дрібний
сільськогосподарський реманент
відповідно до статуту колгоспу. Крім
того, колгоспному дворові належать
передані в його власність членами
двору їх трудові доходи від уча сті в
громадському господарстві колгоспу
або інше пере дане ними у власність
двору майно, а також предмети
домашнього вжитку і особистого
користування, придбані на спільні
кошти ;

ст. 123 ЦК УРСР - частка члена колгоспного
двору в майні двору визна чається:

1). при виході його з складу двору без
утворення но вого двору (виділ);

2). при утворенні з одного двору двох і
більше дворів (поділ);

3). при зверненні стягнення по особистих
зобов'язаннях члена двору.

ст. 125 ЦК УРСР - при поділі колгоспного
двору його майно ділиться між дворами,
що знов утворюються, відповідно до
часток їх членів і з врахуванням
господарських потреб кожного з дворів.
Право вимагати поділу колгоспного
двору мають пов нолітні члени двору, що
є членами колгоспу.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно може
належати на праві спільної власності,
зокрема, двом чи кільком громадянам.

Відповідно до роз'яснень, наданих у
постанові Пленуму Верховного Суду
Української РСР № 3 від 2 березня 1973
року "Про судову практику в справах про
поділ колгоспного двору і виділ з
нього" :

п. 4. Судам слід мати на увазі, що
відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу
УРСР кожний член колгоспного двору є
учасником спільної сумісної власності
на все майно двору, незалежно від того,
чи брав він участь у його придбанні.
Тому частка члена двору повинна
визначатися з усього май на, яке є
спільною сумісною власністю двору.

7. При поділі двору (ст. 125 Цивільного
кодексу УРСР) все його спільне майно, в
тому числі будівлі, худоба і сіль
ськогосподарський реманент
розподіляються між новоутвореними
дворами з урахуванням господарських
потреб кож ного з них і відповідно до
часток, належних його членам. При цьому
право вимагати поділу колгоспного
двору мають тільки повнолітні члени
двору, які є членами колгоспу.

Таким чином з наявних у справі доказів
вбачається, що після смерті ОСОБА_8, а
саме, у травні 1969 року відбувся
розподіл колгоспного двору,
розташованого по АДРЕСА_1, між
свекрухою - ОСОБА_7 та невісткою -
ОСОБА_5, який знайшов своє відображення
у погосподарських книгах починаючи з
1969 року, а саме: внаслідок поділу
колгоспного двору ОСОБА_5 отримала у
власність ? частину майна колгоспного
двору, яке почало рахуватись за нею під
іншим номером як господарство, яке
відноситься до суспільної групи -
робоча.

Колегія суддів вважає, що заявлений у
справі позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 2, 3, 4 ч.1
ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 12 березня 2014
року в частині вирішення позову про
встановлення особи - власника
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, які
розташовані за адресою : АДРЕСА_1
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення.

Встановити, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя набула право
власності на 1/ 2 частину житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, які розташовані за адресою :
АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -