Справа № 541/1013/14-ц
Провадження №2/541/504/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючої - судді
Альошиної Н.М.,

при секретарі
Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя,

в с т а н о в и в:

22.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до Миргородського міськрайонного суду
з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя в якому просила:

Виділити їй майно на суму 9,650грн. та
визнати за нею право власності на
майно: а саме холодильник INDEZIT за
3400грн.; пральну машинку LG за 3250грн.;
телевізор SAMSUNG за 3000грн.;

за відповідачем ОСОБА_2 визнати право
власності на майно загальною сумою 16650
грн., а саме: кухонний гарнітур
(умонтований) 5850грн., телевізор - 1000грн.,
газову плиту та витяжку (умонтовано)-
5,500грн., м'який куточок - 3800грн.,
мікрохвильову піч «віко тек» - 500грн.,
стягнувши з відповідача на її користь
судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що з 19.11.2011 року
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем який, рішенням
Миргородського міськрайонного суду
від 17.12. 2013 року був розірваний.

Спільної згоди щодо розподілу майна
між ними не досягнуто.

За період шлюбу вони спільно придбали
холодильник INDEZIT , пральну машину LG;
телевізор SAMSUNG, кухонний гарнітур,
телевізор, газову плиту, витяжку м'який
куточок, мікрохвильову піч.

Від цього шлюбу у них народився син
ОСОБА_3, який знаходиться на її
утриманні, відповідач сплачує на
утримання сина аліменти, але в дуже
малому розмірі. При розподілі спільно
нажитого майна подружжя просила
врахувати інтереси неповнолітньої
дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, пояснивши при цьому, що
зазначене нею майно вони спільно з
відповідачем придбали, перебуваючи в
шлюбі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав, пояснивши, що такого майна яке
вказане позивачкою немає, доказів
також немає. Речі якими вони
користувались були в хаті від батьків,
яка йому подарована. Сумісно нажитого
майна немає, оскільки вони разом не
жили.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, виходячи із засад
змагальності сторін, суд приходить до
слідуючого висновку.

Відповідно до рішення Миргородського
міськрайонного суду від 17.12.2013р.(а.с.4)
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був
зареєстрований 19.11.2011р. розірвано.

Від цього шлюбу у сторін мається
неповнолітня дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає з позивачкою,
а відповідач ОСОБА_2 виплачує на його
утримання аліменти до досягнення
дитиною повноліття. (а.с.5,6)

На підтвердження своїх позовних вимог
позивачкою надано квитанцію та
гарантійний талон про придбання
спірного майна: кухонного гарнітуру
загальною вартістю 5850грн., та
холодильника INDEZIT 185 вартістю
3497грн.(а.с.7,8)

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Частинами 1,2 ст. 61 СК України, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата,
пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя.

Згідно ч.1,ст.69, ч.1ст. 70 СК України
дружина та чоловік мають право на поділ
майна,що належить їм на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу
майна,що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Згідно вимог ст. 10,11,60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. Кожна із сторін повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Сторонам роз'яснено положення ст. 10,11
ЦПК України, та зобов'язано сторони
надати акт опису майна за участю голови
вуличного комітету, який суду наданий
не був.

Виходячи з наданих доказів придбання
майна та заявлених позовних вимог будь
- яких належних допустимих доказів які
б свідчили про наявність іншого
спірного майна у володінні та
користуванні подружжя суду не надано,
протокольна ухвала суду не виконана, а
тому суд вважає, що відповідно до
наданих документів з урахуванням
користування майном та значимістю в
користування для позивачки про
часткове задоволення позовних вимог, а
саме визнати за позивачкою право
власності та виділити їй в
користування в порядку поділу
спільного сумісного майна подружжя
холодильник INDEZIT 185 вартістю 3497грн., а
відповідачеві - кухонний гарнітур -
атланта, розовий, вартістю 5850грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за їх недоведеністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку
з частковим задоволенням позову,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати в розмірі 87,70грн. судового
збору.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 294 ЦПК
України, ст.ст. 60, 61, 63,70 СК України,- суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючої в АДРЕСА_1 право власності,
виділившив користування в порядку
поділу спільного сумісного майна
подружжя:

Холодильник «indesit -185» вартістю 3497грн.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого по АДРЕСА_2 право
власності на:

кухонний гарнітур -атланта, розовий,
вартістю 5850грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
87,70грн.(вісімдесят сім грн. 70коп.)
судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити за
недоведеністю.

Копію рішення направити відповідачеві.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Миргородський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту отримання
копії.

Суддя: Н. М. Альошина