УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
розстрочку виконання рішення суду по
справі за позовом Моторно (транспортне)
страхове бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування,

встановив:

Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він
просить розстрочити виконання рішення
суду про стягнення з нього на користь
Моторно (транспортне) страхове бюро
України коштів (страхове
відшкодування) в сумі 21 375,93 грн. та
судовий збір в розмірі 229,40, а всього в
сумі 21 605,33 грн. Свою заяву обґрунтував
тим, що він не має змоги виплатити
заборгованість одноразовим платежем,
оскільки має низькі доходи. Він згоден
погашати заборгованість по 263,00 грн.
щомісячно до повного погашення боргу.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява про
розстрочку виконання рішення суду не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до
рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 18.09.2013 року було з
ОСОБА_1 стягнуто на користь МТСБУ кошти
в сумі 21 375,93 грн. та судовий збір в
розмірі 229,40, а всього в сумі 21 605,33 грн.
Дане рішення не було оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва, набуло
законної сили. 07.07.2014 року Відділом
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві було відкрито
виконавче провадження № 43915717.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, розглядає питання про
відстрочку або розстрочку виконання.

Розстрочка виконання рішення суду - це
розподіл виконання рішення на частини,
що підлягають виконанню протягом
певного періоду часу або через певні
періоди часу, що призводять до
перенесення строку виконання рішення
на пізніші періоди, зокрема, полягає в
розподілі належних до сплати сум
платежу на певні частини із
встановленням конкретного строку для
виконання кожної з визначених частин
рішення. При розгляді заяв щодо
розстрочки виконання рішення суд
виходить з міркувань доцільності та
об'єктивності необхідності надання
саме таких строків відтермінування
виконання рішення в цілому; наявність
підстав для відтермінування має бути
доведена боржником. Строки такого
відтермінування знаходяться у прямій
залежності від обставин, що викликають
необхідність надання такого
додаткового строку до повного
виконання рішення суду. Надання строку
для розстрочки виконання рішення суд
не може створювати занадто або
безпідставно привілейовані умови для
боржника, розстрочка має бути
компромісом між заінтересованими
сторонами.

В даному випадку боржник пропонує
сплачувати щомісячно кошти в сумі 263,00
грн., при наявності боргу в розмірі 21
605,33 грн. Виходячи з позиції боржника,
він сплатить суму боргу в розмірі 21 605,33
грн. десь за 82 місяці, що на думку суду,
не є компромісом між сторонами, та є
порушенням прав стягувача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 373 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
заяви про розстрочку виконання рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва по справі за позовом Моторно
(транспортне) страхове бюро України до
ОСОБА_1 про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: