№ 2-6553-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27. 11. 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 - про
стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 -
про стягнення заборгованості.
Позивач при зверненні до суду в
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що відповідач порушує свої
зобов'язання за кредитним договором №
б/н від 18. 12. 2006 року, в зв'язку з чим
станом на 31. 07. 2014 року відповідач має
грн., яку позивач просить суд стягнути з
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву в якій просив суд розгляд справи
провести у відсутність представника
позивача, в якій також зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та не заперечує проти ухвалення
по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, свого представника до суду не
направив, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
міститься в матеріалах справи, про
причини своєї неявки суду не повідомив,
жодних заяв чи клопотань до суду не
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
висновку про можливість задоволення
позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 18. 12. 2006 року між
ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2
було укладено договір № б/н, відповідно
до умов якого відповідач отримав
кредит в розмірі 12100,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

Судом встановлено, що банк свої
зобов'язання за договором виконав в
повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

Вбачається, що відповідач свої
зобов'язання за укладеним кредитним
договором виконує не належним чином, в
зв'язку з чим станом на 31. 07. 2014 року
утворилась заборгованість в сумі 36445,02
грн., яка складається із: 8256,11 грн. -
заборгованість за кредитом, 19785,24 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 6192,00 грн. -
заборгованість з пені та комісії за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до умов договору: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 1711,67 грн. -
штраф (процентна складова), що
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
ЦК України (Позика).

Встановлено, що відповідач порушив
свої зобов'язання за кредитним
договором № б/н від 18. 12. 2006 року, в
зв'язку з чим станом на 31. 07. 2014 року
відповідач має непогашену
заборгованість в сумі 36445,02 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин та враховуючи, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
суд вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
сплаченого судового збору в розмірі 364
грн. 45 коп.

Керуючись ст.. ст.. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 1049,
1050, 1054 ЦК України, ст.. ст.. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,
169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 - про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 18. 12. 2006 року, яка утворилась
станом на 31. 07. 2014 року в сумі 36445,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» витрати
по оплаті судового збору в сумі 364 грн. 45
коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: