Справа №242/2888/14-ц
Провадження №2-о/242/85/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі:
головуючого судді Пирогової Л.В., при
секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у
судовому засіданні в залі судових
засідань № 3 приміщення Селидівського
міського суду Донецької області
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Виконавчий
комітет Селидівської міської ради про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 02.09.2014 р. звернулася до
суду з заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа, в якій вказала, що вона є
донькою ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Після смерті матері
залишилося спадкове майно, яке
складається з будинку за адресою:
АДРЕСА_1, в якому вона проживала до
смерті та якій їй перейшов за заповітом
від її матері ОСОБА_3. Вона є
спадкоємицею за заповітом. Після
смерті матері вона звернулась до
нотаріуса Першої Селидівської
державної нотаріальної контори із
заявою про вступ до спадщини, але було
виявлено, що в свідоцтві про право
власності на спадщину за заповітом від
15.01.1991 року на ім»я її померлої матері,
посвідчене державним нотаріусом
Мар»енської державної нотаріальної
контори є рукописний запис невідомої
особи такого тексту - «ОСОБА_4 дочь
годрожд 1929». Їй необхідно встановити
факт того, що свідоцтво про право
власності на спадщину за заповітом від
15.01.1991 р. на ім»я її померлої матері -
ОСОБА_2 є дійсним, для отримання нею
свідоцтва про право власності на
майно. Просить суд, визнати факт того,
що дійсно ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року заповідала ОСОБА_2
будинок, житловою площею 24,3 кв.м, з
надвірними спорудами: тамбур а, погреб
п, л.Кухня Б, тамбур б, гараж Г, забор,
ворота, за адресою: АДРЕСА_1, на
земельній ділянці 700 кв.м. Визнати факт
того, що свідоцтво про право власності
на спадщину за заповітом від 15.01.1991 р. на
ім»я ОСОБА_2, яке зареєстровано в
реєстрі за № 2-43 Державним нотаріусом
Мар»їнської державної нотаріальної
контори Шевченко Е.Н. та зареєстровано
в Селидівському бюро технічної
інвентаризації 29.01.1991 року є дійсним.

30.09.2014 року заявник уточнила заявлені
вимоги та просила визнати факт того, що
свідоцтво про право власності на
спадщину за заповітом від 15.01.1991 р. на
ім»я ОСОБА_2, яке зареєстровано в
реєстрі за № 2-43 Державним нотаріусом
Мар»їнської державної нотаріальної
контори Шевченко Е.Н. та зареєстровано
в Селидівському бюро технічної
інвентаризації 29.01.1991 року належить
ОСОБА_2. В решті своїх вимог
відмовилася.

Заявник, належним чином повідомлена
про дату, час та місце розгляду справи,
у судове засідання не з»явилася. Надала
суду заяву, в якій просить розглянути
справу без її участі.

Представник виконавчого комітету
Селидівської міської ради належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, у судове
засідання не з»явився, надав суду
заяву, в якій просив слухати справу без
його участі та винести рішення на
розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що заявниця є донькою
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1, виданим
бюро ЗАГС Мар»їнського району
Сталінської області та рішенням
Селидівського міського суду Донецької
області від 07.07.2008 р.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_2, виданого Будинком шлюбу
м.Уфа ОСОБА_6 та ОСОБА_1 17.05.1975 року
уклали шлюб та після реєстрації шлюбу
дружина змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно свідоцтва про право власності
на спадщину за заповітом від 15.01.1991 р.
зареєстрованого в реєстрі за № 2-43
Державним нотаріусом Мар»їнської
державної нотаріальної контори
Шевченко Е.Н. та зареєстрованого в
Селидівському бюро технічної
інвентаризації 29.01.1991 року спадкоємцею
зазначеного у заповіті майна після
смерті російською «ОСОБА_3», померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., є російською «ОСОБА_2,
прож. в АДРЕСА_1».

Згідно заповіту від 04.04.2008 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Селидівської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_2 заповіла
ОСОБА_1 все своє майно з чого б воно не
полягало і де б воно не знаходилось і
взагалі все те, що буде їй належати на
день смерті і на що вона за законом буде
мати право.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Селидівського
міського управління юстиції у
Донецькій області ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що складено
відповідний актовий запис № 52.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру(спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р., за заявою про
прийняття спадщини від 04.04.2014 р. за № 110
від ОСОБА_1 Першою селидівською
державною конторою Донецької області
заведено спадкову справу № 49/2014.
Свідоцтво про право на спадщину не
видавалось.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України
фізична особа набуває прав та
обов'язків і здійснює їх під своїм
ім'ям. Частина 1 ст. 201 ЦК України
передбачає, що ім'я є особистим
немайновим благом яке охороняється
цивільним законодавством. Крім того
органи державної влади у межах своїх
повноважень забезпечують здійснення
фізичною особою особистих немайнових
прав, як зазначено в ч. 1 ст. 273 ЦК
України. Відповідно до ст. 274 ЦК України
обмеження особистих немайнових прав
фізичної особи, встановлених Цивільним
Кодексом України, Конституцією України
та іншими законами України можливе
лише у випадках передбачених ними. На
підставі ст. 294 ЦК України фізична особа
має право на ім'я, у разі перекручення
імені фізичної особи воно має бути
виправлене, якщо перекручення було
здійснено у документі, такий документ
підлягає заміні.

Суд враховує усі досліджені у
судовому засіданні докази та докази, що
знаходяться в матеріалах справи та
вважає, що заяву необхідно
задовольнити, оскільки досліджені
докази свідчать про те, що свідоцтво
про право власності на спадщину за
заповітом від 15.01.1991 р. на ім»я ОСОБА_2,
яке зареєстровано в реєстрі за № 2-43
Державним нотаріусом Мар»їнської
державної нотаріальної контори
Шевченко Е.Н. та зареєстровано в
Селидівському бюро технічної
інвентаризації 29.01.1991 року належить
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Керуючись ст.ст. 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
Виконавчий комітет Селидівської
міської ради про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа задовольнити.

Встановити факт того, що
свідоцтво про право власності на
спадщину за заповітом від 15.01.1991 р. на
ім»я ОСОБА_2, яке зареєстровано в
реєстрі за № 2-43 Державним нотаріусом
Мар»їнської державної нотаріальної
контори Шевченко Е.Н. та зареєстровано
в Селидівському бюро технічної
інвентаризації 29.01.1991 року належить
спадкодавцю - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Запорізької області через
Селидівський міський суд Донецької
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя