20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради,
ОСОБА_5 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом та
витребування документів
за касаціною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 13 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до Миколаївської
міської ради, ОСОБА_5 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та витребування документів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що після смерті його батька
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщина у вигляді кімнати
у квартирі спільного заселення
АДРЕСА_1. Однак нотаріус відмовив в
оформленні спадкових прав, оскільки
відсутній оригінал
правовстановлюючого документа на
спадкове майно, який знаходиться у
ОСОБА_5 Тому позивач просив визнати
право власності в порядку спадкування
за законом та витребувати документи.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до Миколаївської міської
ради, ОСОБА_5 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та витребування документів
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4
право власності на квартиру спільного
заселення АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Витребувано у ОСОБА_5 технічний паспорт
на квартиру спільного заселення
АДРЕСА_1 на імʼ?я ОСОБА_6 в

м. Миколаєві та зобовʼ?язано ОСОБА_5
передати його ОСОБА_4. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 судові витрати в
розмірі 229 грн 41 коп. Стягнуто з ОСОБА_5
судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 13 травня 2014
року рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від

24 березня 2014 року в частині визнання
права власності змінено. Визнано за
ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
на кімнату в квартирі спільного
заселення АДРЕСА_1, загальною площею 30,1
кв м, яка належала ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 12 січня 2009 року управлінням з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради.
В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 24
березня 2014 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 13 травня 2014 року, яким
частково змінено рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким провадження у справі закрити,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно
технічного плану двокімнатна квартира
АДРЕСА_1 загальної площею 50,5 кв м,
житловою площею 25 кв м (відокремлені
житлові кімнати площею 13,4 кв м та 11,6 кв
м) є квартирою спільного заселення.

ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 12 січня 2009 року,
виданого управлінням з використання та
розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради на підставі
розпорядження від 10 січня 2009 року № 24-р
належала одна кімната у вищезазначеній
квартирі, загальною площею 30,1 кв м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на
вищевказане нерухоме майно. Нерухоме
майно, відповідно до матеріалів
спадкової справи від 25 квітня 2013 року

№ 4/2013 прийняв син спадкодавця ОСОБА_4
Однак спадкоємець не надав приватному
нотаріусу правовстановлюючі документи
на спадкове майно, на підставі чого
приватним нотаріусом постановою від 20
вересня 2013 року у видачі свідоцтві про
право на спадщину відмовлено.

Згідно ст. 308 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Рішенням Заводського районного суду
від 13 листопада 2013 року встановлено, що
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_6 є його син ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Таким чином, встановивши, що права
ОСОБА_5 визнанням за позивачем права
власності в порядку спадкування жодним
чином не порушуються, оскільки вона не
є спадкоємцем жодної із черг, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції в
частині витребування
правовстановлюючих документів, дійшов
вірного висновку про задоволення в цій
частині позовних вимог.

Що стосується зміни рішення суду
першої інстанції в частині визнання
права власності, то суд апеляційної
інстанції обґрунтовано змінив рішення
суду першої інстанції, оскільки на
праві власності

ОСОБА_6 належала тільки одна кімната.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 13 травня 2014
року яким частково змінено рішення
суду першої інстанції, тому що судові
рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 березня 2014 року яке
частково змінено рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 13 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Миколаївської
міської ради, ОСОБА_5 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та витребування документів,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М.
Ситнік