Справа № 521/9676/14-ц
№пр.2/1519/5234/14
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Одеси цивільну справу за
позовом Прокуратури Малиновського
району м.Одеси, діючої в інтересах
нідієздатного, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малиновського РВ у
м.Одесі ГУДМС України в Одеській
області, третя особа: Орган опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Оеської міської ради,
ОСОБА_4, Приватний нотаріус Одеського
міського нотаріального округу, ОСОБА_5,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради про визнання недійсними
договорів дарування, усунення перешкод
в реалізації права власності,
виселення та вселення, суд
Прокуратура Малиновського
району м.Одеси, діюча в інтересах
Одеської міської ради звернулися до
Малиновського районного суду м.Одеси,
діюча в інтересах нідієздатного,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малиновського РВ у
м.Одесі ГУДМС України в Одеській
області, третя особа: Орган опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Оеської міської ради,
ОСОБА_4, Приватний нотаріус Одеського
міського нотаріального округу, ОСОБА_5,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради та просять визнати
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1 від 03.03.2014року, укладений між
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за №540;
визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 03.03.2014року,
укладаений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі за №624; усунути перешкоди у
реалізації права власності ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_2 зі спірної квартири. Зобов'язати
Малиновський РВ у м.Одесі ГУДМС України
в Одеській області зняти з реєстрації
ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1. Визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1. Вселити ОСОБА_1 в вказану
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
з 06.05.1995року по 31.12.2012рік право
власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_7, яка в 2007 році
померла. Після її смерті у вказаній
квартирі продовжував мешкати її син
ОСОБА_1, який вважається таким, що
прийняв спадщину після смерті матері. З
11.10.2013 року ОСОБА_1 госпіталізовано до
відділення №4 Одеської психіатричної
лікарні №1, для проходження курсу
лікування, в зв'язку з психічною
хворобою. Вказану квартиру було
Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 12.05.2014року (справа №523/17981/13ц)
задоволено заяву Органу опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради та
визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
недієздатним та призначено над ним
опікуном, ОСОБА_4

20.02.2014року до державної реєстраційної
служби Одеського МУЮ звернулася ОСОБА_6
про реєстрацію договору
купівлі-продажу нерухомого майна
№2002-058ц, а саме: квартири АДРЕСА_1, який
був укладений 11.12.2002року на Одеській
Універсальній біржі «Вітязь» між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6» та який 27.12.2002року
було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН».

21.02.2014року державною реєстраційною
службою Одеського МУЮ було надано
витяг з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обтяжень № 18109695 на квартиру
АДРЕСА_1, згідно якого власник спірної
квартири є ОСОБА_6.

Між тим, встановлено, що згідно бази
даних «armor» ГУМВС України, ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_6 померла, проте після смерті її
паспорт повернуто не було.
Невстановленими слідством особами,
було вклеєно фотографію
невстановленої особи в паспорт
померлої ОСОБА_6, підроблено договір
купівлі-продажу нерухомого майна
№2002-058ц та печать про реєстрацію в КП
«ОМБТІ та РОН» для подальшого
використання з метою незаконного
заволодіння квартирою АДРЕСА_1.

03.03.2014 року невстановлена особа,
використовуючи паспорт померлої
ОСОБА_6 та підроблений біржовий договір
купівлі-продажу №2002-058ц, уклала договір
дарування квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3.

13.03.2014 ОСОБА_3 уклала договір дарування
квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_1 знаходиться на
стаціонарному лікуванні у відділенні
№4 Одеської психіатричної лікарні №1
та внаслідок протиправних дій порушені
його майнові права, прокуратура
Малиновського району м. Одеси змушені
звернутися до суду з позовом в
інтересах недієздатного з метою
виконання покладених на прокурора
обов'язків щодо захисту інтересів
громадян, які неспроможні самостійно
захистити свої порушені права або
реалізувати процесуальні
повноваження.

У судовому засіданні Прокуратура
Малиновського району м.Одеси, діюча в
інтересах нідієздатного, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 обставини, викладені у
позові підтримали, просили позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, сповіщені
належним чином, у судове засідання не
з*явилися, заперечень стосовно
предмету позову. Або заяви про розгляд
справи за їх відсутності до суду не
надходило.

Відповідач, Малиновський РВ у м.Одесі
ГУДМС України в Одеській області у
судове засідання не з*явився, надав
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, згідно вимог чинного
законодавства.

Представник КП «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
у судове засідання не з*явився, надав
заяву про розгляд справу за їх
відсутності, згідно вимог чинного
законодавства.

Представник Органу опіки та піклування
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради у судовому
засіданні просила вирішити справу
згідно вимог чинного законодавства.

Треті особи - ОСОБА_4, Приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу, ОСОБА_5,
сповіщені належним чином, у судове
засідання не з*вилися.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачів, інших
учасників процесу, оцінивши наявні
докази у їх сукупності, суд, вважає, що
позовна заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно
матеріалів досудового розслідування,
представлених Прокуратурою
Малиновського району м.Одеси, внесених
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0003880 від
06.05.2014року за ознаками ст. 358 ч. 4 КК
України встановлено, що згідно листа КП
«БТІ» ОМР №7459-04/511 від 25.09.2013року, з
06.05.1995року по 31.12.2012рік право власності
на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_7, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
(свідоцтво по смерть від 28.02.2007 року,
актовий запис №3937).

Після її смерті у вказаній квартирі
продовжував мешкати її син ОСОБА_1, який
відповідно до ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України
вважається таким, що прийняв спадщину
після смерті матері. З 11.10.2013 року
ОСОБА_1 госпіталізовано до відділення
№4 Одеської психіатричної лікарні №1,
для проходження курсу лікування, в
зв'язку з психічною хворобою. Вказану
квартиру було опечатано.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 12.05.2014року (справа №523/17981/13ц)
задоволено заяву Органу опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради та
визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
недієздатним та призначено над ним
опікуном, ОСОБА_4

20.02.2014року до державної реєстраційної
служби Одеського МУЮ звернулася ОСОБА_6
про реєстрацію договору
купівлі-продажу нерухомого майна
№2002-058ц, а саме: квартири АДРЕСА_1, який
був укладений 11.12.2002року на Одеській
Універсальній біржі «Вітязь» між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6» та який 27.12.2002року
було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН».

21.02.2014року державною реєстраційною
службою Одеського МУЮ було надано
витяг (індексний номер: 11108102 від
21.02.2014року) з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень № 18109695
на квартиру АДРЕСА_1, згідно якого
власник спірної квартири є ОСОБА_6.

Між тим, встановлено, що згідно бази
даних «armor» ГУМВС України, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, паспорт
після її смерті повернуто не було.

Відповідно листа КП «БТІ» Одеської
міської ради за №3185-06/539 від 02.06.2014року
надано матеріали інвентаризаційної
справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1,
які складаються з технічного паспорта
на квартиру від 03.03.1995року та довідки
ЖБК «Залізничник» від 20.02.1995року про те,
що власником вказаної квартири є
ОСОБА_7. Інші документи щодо переходу
права власності на вказану квартиру
відсутні.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що показами юриста КП «БТІ» Одеської
міської ради, ОСОБА_9 встановлено, що
вона станом на 27.12.2002року працювала в
«Одесском межгородском бюро
технической инвентаризации» та її
прізвище вказано на зворотній стороні
вищевказаного договору
купівлі-продажу виконавцем реєстрації.
Також даними показами, ОСОБА_9
встановлено, що вона не оформляла
вказану реєстрацію, бланки технічних
паспортів у 2002року були іншого зразка
та на вказаном договорі стоїть оттиск
гербової печатки КП «ОМБТІ та РОН»,
проте яке розпочало свою діяльність
лише у 2003 році та взагалі жодний
договір щодо відчуження квартири за
адресою: АДРЕСА_1 ніколи в КП «ОМБТІ та
РОН» не реєструвався. Все це
підтверджує, що вказаний договір та
печатка про реєстрацію підроблені.

Таким чином, невстановленими слідством
особами, було вклеєно фотографію
невстановленої особи в паспорт
померлої ОСОБА_6, підроблено договір
купівлі-продажу нерухомого майна
№2002-058ц та печать про реєстрацію в КП
«ОМБТІ та РОН» для подальшого
використання з метою незаконного
заволодіння квартирою АДРЕСА_1.

03.03.2014 року невстановлена особа,
використовуючи паспорт померлої
ОСОБА_6 та підроблений біржовий договір
купівлі-продажу №2002-058ц, уклала договір
дарування квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу, ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі за №540. Згідно висновку від
07.02.2014року ринкова вартість даної
квартири складає суму у розмірі 139 078,00
грн.

Відповідно до ст.656 ЦК України та листа
Міністерства Юстиції України від 16.01.2004
№19-32/64 нотаріус не мала правових
підстав оформляти угоду на підставі
наданого нотаріально незавіреного
договору купівлі-продажу.

Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
регламентує, що з підстав
недодержання вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.

13.03.2014 року ОСОБА_3 уклала договір
дарування квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу, ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі за №624. Згідно висновку від
07.03.2014року, ринкова вартість даної
квартири складає суму у розмірі 139 078,00
грн.

Стаття 215 ЦК України та п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» регламентують,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203
ЦК України. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 230 ЦК України передбачає, що якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

Відповідно п.3 ст.388 ЦК України якщо
майно було набуте безвідплатно в особи,
яка не мала права його відчужувати,
власник має право витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

Керуючись ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
та ст. 321 ЦК України кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів, і вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає з закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
суспільства, його моральним засадам
тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України
передбачено, що місцем відкриття
спадщини є останнє місце проживання
спадкодавця.

Згідно ст.109 ЖК України виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, встановлених
законом. Виселення проводиться в
судовому порядку.

Відповідно ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання» однією з підстав
зняття з реєстрації місця проживання
особи є судове рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України передбачені
способи захисту цивільних прав та
інтересів, а саме:1) визнання права; 2)
визнання правочину недійсним; 3)
припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Враховуючи, що з 11.10.2013 року ОСОБА_1
госпіталізовано до відділення №4
Одеської психіатричної лікарні №1, для
проходження курсу лікування, у зв'язку
з психічною хворобою, а також факт
порушення його прав, суд вважає, що
ОСОБА_1 повинно бути усунуто перешкоди
у реалізації його права власності на
квартиру АДРЕСА_1, шляхом визнання за
ним право власності на дану квартиру та
виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири,
яка згідно довідки форма №1 №03.03.2014
року за вказаною адресою не
зареєстрована.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України
встановлено , що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог так і заперечень.
Докази надаються суду сторонами.

Згідно статті 16 Цивільного
кодексу України, способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, крім іншого, відновлення
становища, яке існувало до порушення.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

На підставі вище викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги цілком
обгрунтовані, тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого цивільного права та
інтересу у випадку його порушення,
невизнання або оспорювання з вимогою
про застосування судом передбачених
законом способів захисту.

Керуючись ст.ст. 16, 203, 230, 328, 388, 391, 656
Цивільного кодексу України, ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання», Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 №9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», ст.ст. 10, 11, 57, 60,
88, 212 - 215, 224-226 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокуратури
Малиновського району м.Одеси, діючої в
інтересах нідієздатного, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Малиновського РВ у м.Одесі ГУДМС
України в Одеській області, третя
особа: Орган опіки та піклування
Малиновської районної адміністрації
Оеської міської ради, ОСОБА_4, Приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу, ОСОБА_5,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради про визнання недійсними
договорів дарування, усунення перешкод
в реалізації права власності,
виселення та вселення - задовольнити.

Визнати недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1 від
03.03.2014року, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу, ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за №540,
вартість якої становить 139 078,00 (сто
тридцять дев*ять тисяч сімдесят вісім)
гривень.

Визнати недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1 від
13.03.2014року, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за №624,
вартість якої становить 139 078,00 (сто
тридцять дев*ять тисяч сімдесят вісім)
гривень.

Усунути перешкоди в реалізації
права власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
квартиру АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати Малиновський РВ у
м.Одесі ГУДМС України в Одеській
області зняти з реєстрації ОСОБА_2 у
квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малиновського РВ у
м.Одесі ГУДМС України в Одеській
області на користь держави суму
судового збору у розмірі 114,7 гривень.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційна
скарга не була подана протягом десяти
днів після отримання копії рішення
відповідачем, рішення набирає законної
сили. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справ апеляційним судом.

Суддя:
О.М. Буран