Провадження 2/127/5788/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

при секретарі: Чінаровій
Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області,
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції та ОСОБА_4
про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, Ленінського
відділу ДВС Вінницького міського
управління юстиції та ОСОБА_4 про
зняття арешту з майна.

Позов мотивований тим, що під час шлюбу
позивача з ОСОБА_5 за спільні кошти
подружжя придбало квартиру АДРЕСА_1,
яка складає 11/125 часток будинку. В цій
квартирі була зареєстрована та
проживала сім'я ОСОБА_5, яка складалась
з чотирьох осіб: позивача - ОСОБА_1, її
чоловіка - ОСОБА_5, доньки подружжя
ОСОБА_6, а також сина позивача від
першого шлюбу ОСОБА_4.

Вироком Староміського районного суду
м.Вінниці від 18.12.1999 року в справі №1-430
син позивача ОСОБА_4 був визнаний
винним у скоєнні злочинів і йому
присуджена конфіскація всього його
особистого майна в дохід держави.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача
ОСОБА_5, після його смерті відкрилась
спадщина, на яку він залишив заповіт на
користь дочки ОСОБА_6, яка вважається
такою, що прийняла спадщину, оскільки
на момент смерті батька була
недієздатною і проживала разом з ним.

При оформленні в нотаріальній конторі
права на спадщину недієздатної ОСОБА_6
виявилось, що відділом державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції м.Вінниці
11.01.2000 року був направлений в Першу
вінницьку державну нотаріальну
контору лист за вих. №ГИ-2-Л, яким
повідомлено про вирок суду відносно
ОСОБА_4 і присудження конфіскації його
особистого майна та запропоновано в
разі наявності у засудженого майна не
проводити з цим майном жодних операцій
до розпорядження державної виконавчої
служби. Згідно з цим листом Першою
вінницькою державною нотаріальною
конторою 28.01.2000 року була накладена
заборона за реєстровим номером 10-29 на
квартиру АДРЕСА_1, де був
зареєстрований засуджений.

Однак, ця квартира ніколи не належала
ОСОБА_4, він був зареєстрований в ній
лише на правах члена сім'ї власника.
Засуджений ОСОБА_4 на момент накладення
заборони права власності на квартиру
не мав та не має до цього часу, тому
арешт накладено помилково, що і стало
підставою звернення позивача до суду з
позовом.

Позивач надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позов
підтримала, посилаючись на обствини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції надав заяву про розгляд справи
у його відсутність, при винесенні
рішення покладався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти задоволення позову не
заперечував.

Представник відповідача
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 з 1989 року перебувала у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5,
а 16.09.1991 року сторони зареєстрували
шлюб в міському відділі ЗАГС м.Вінниці,
актовий запис №2465.

Від спільного проживання у сторін
народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу позивача з ОСОБА_5 за
спільні кошти подружжя придбало
квартиру АДРЕСА_1, яка складає 11/125
часток будинку. Договір
купівлі-продажу квартири від 03.06.1998
року, посвідчений Першою вінницькою
державною нотаріальною конторою за
реєстровим №2-2384 оформлений на ОСОБА_5
та 26.06.1998 року зареєстрований на його
ім'я в КП «ВООБТІ» в книзі №18 за
реєстровим №1512.

В цій квартирі була зареєстрована та
проживала сім'я ОСОБА_5, яка складалась
з чотирьох осіб: позивача - ОСОБА_1, її
чоловіка - ОСОБА_5, доньки подружжя -
ОСОБА_6 та сина позивача від першого
шлюбу - ОСОБА_4.

Вироком Староміського районного суду
м.Вінниці від 18.12.1999 року в справі №1-430
син позивача ОСОБА_4 був визнаний
винним у скоєнні злочинів і йому
присуджена конфіскація всього
особистого майна в дохід
держави.Оскільки на той час жодного
майна у ОСОБА_4 не було, позивач вважала,
що майна, яке підлягає конфіскації не
має.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача -
ОСОБА_5, після його смерті відкрилась
спадщина, на яку він залишив заповіт на
користь доньки ОСОБА_6, яка вважається
такою, що прийняла спадщину, оскільки
на момент смерті батька була
недієздатною і проживала разом з ним.

При оформленні в нотаріальній конторі
права на спадщину недієздатної ОСОБА_6
виявилось, що відділом державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції м.
Вінниці 11.01.2000 року був направлений в
Першу вінницьку державну нотаріальну
контору лист за вих. №ГИ-2-Л, яким
повідомлено про вирок суду відносно
ОСОБА_4 і присудження конфіскації його
особистого майна та запропоновано в
разі наявності у засудженого майна не
проводити з цим майном жодних операцій
до розпорядження державної виконавчої
служби. Згідно з цим листом Першою
вінницькою державною нотаріальною
конторою 28.01.2000 року була накладена
заборона за реєстровим номером 10-29 на
квартиру АДРЕСА_1, де був
зареєстрований засуджений.

Відповідно до витягів з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
індексні номери витягів 25192778 та 25192828
від 05.08.2014 року у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості про заборону на будинок
відсутні.

Натомість, згідно з інформацією з
державного реєстру іпотек та Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, індексний номер 25192884
від 05.08.2014 року, 19.07.2007 року №5334298
реєстратором Першої вінницької
державної нотаріальної контори
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі повідомлення №ГИ-2-Л від 11.01.2000
року ДВС Ленінського району м. Вінниці
та власником квартири зазначений
ОСОБА_4.

Однак, ця квартира ніколи не належала
ОСОБА_4, він був зареєстрований в ній як
член сім'ї власника. Засуджений ОСОБА_4
на момент накладення заборони права
власності на квартиру не мав та не має
до цього часу, тому арешт накладено
помилково.

Згідно з листом Ленінського відділу
ДВС Вінницького міського управління
юстиції від 06.08.2014 року за №19078/07-35/7
позивача повідомлено, що у відділі
немає виконавчого провадження
відносно ОСОБА_4, відтак зняти арешт з
квартири не має можливості, оскільки
відповідно до вимог чинного
законодавства не передбачено
звільнення майна з-під арешту у разі
відсутності виконавчих проваджень.

Відповідно до ст 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряжатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Арешт, накладений на квартиру Першою
вінницькою державною нотаріальною
конторою обмежує право спадкоємців
оформити спадщину та вільно
розпоряжатись своєю власністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 316, ч.1
ст. 321 ЦК України, ст.ст. 4,10, 60,88, 213-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_5 в КП «ВООБТІ» 26.06.1998 року в
реєстровій книзі №18 за реєстровим №1512
на підставі договору купівлі-продажу
від 03.06.1998 року, посвідченого Першою
вінницькою державною нотаріальною
конторою за реєстровим №2-2384,
накладений у Першій вінницькій
державній нотаріальній конторі 28.01.2000
року за реєстром №10-29 відповідно до
листа Ленінського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції від 11.01.2000 року №ГИ-2-Л про
конфіскацію майна ОСОБА_4, засудженого
вироком Староміського районного суду
м.Вінниці від 18.12.1999 року в кримінальній
справі №1-430.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області скасувати
запис, реєстраційний номер обтяження
5334298 від 19.07.2007 р. про накладення
обтяження (арешту) реєстратором Першої
вінницької державної нотаріальної
контори на належну ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_1, на підставі повідомлення
№ГИ-2-Л, 11.01.2000 р. ДВС Ленінського району
в м. Вінниці в Державному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, в якому власником квартири
неправомірно зазначений ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя: