Номер провадження: 22-ц/785/6815/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 29 квітня 2014року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю
третіх осіб: ОСОБА_4, ВАТ «Державний
ощадний банк України», Одеське міське
відділення № 7860 ВАТ «Державний ощадний
банк України» про визнання договору
купівлі-продажу частково недійсним,
визнання права власності на майно, -

встановила:

31жовтня 2011р. ОСОБА_2 звернувся з
вищевказаним позовом, який остаточно
уточнив, просив суд:

- визнати частково недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 16 липня 2009р., за яким
ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 придбала
вищевказану квартиру;

- визнати за ним (ОСОБА_2) право
власності на квартиру АДРЕСА_1;

- припинити право власності ОСОБА_3
на квартиру АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_3 судові витрати
за сплату судового збору в сумі 1751грн.,
за сплату ІТЗ - 120грн., за правову
допомогу в сумі 2000грн. (а.с.67-69).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав,
що він домовився з ОСОБА_3 про надання
їй грошей та доручення на придбання на
його ім'я квартири. Для чого він надав 12
червня 2009р. на ім'я ОСОБА_3 довіреність
на придбання на його ім'я будь-яку
квартиру в місті Іллічівську, яку після
придбання передати в іпотеку, для чого
надав їй право представляти його
інтереси в усіх органах в тому числі і у
ВАТ «Державний ощадний банку України».
Однак, відповідач ОСОБА_3 доручення не
виконала, та скориставшись його
довірою, придбала квартиру АДРЕСА_1 на
своє ім'я за його гроші, уклав 16 липня
2009р. договір купівлі-продажу з ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнала та вказала, що ОСОБА_3
придбала квартиру за власні кошти, а
ОСОБА_2 видав довіреність для придбання
на його ім'я квартиру при умовах, що він
надасть гроші, однак грошей на
придбання квартири він не надавав.

Рішенням суду від 29 квітня 2014р. у
задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено
(а.с.186-187).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення його позову в
повному обсязі, посилаючись на те, що
суд в порушені вимог процесуального і
матеріального права необґрунтовано і
безпідставно відмовив йому у
задоволені позову (а.с.194-198).

Справа розглянута у відсутності
ОСОБА_2, який був сповіщений належним
чином про слухання справи в
апеляційній інстанції (а.с.239, 241).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, ОСОБА_3, представника
Банку, вивчивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд 1 інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовивши у задоволені позову ОСОБА_2,
суд першої інстанції вказав, що позивач
ОСОБА_2 не надав суду відповідні докази
на підтвердження свого позову.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи,
зібраним доказам, яким суд дав належну
оцінку та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції були
встановлені факти і відповідні їм
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Згідно договору купівлі-продажу від 16
липня 2009р. ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3
придбала квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-16).
Вказані квартира знаходилася в
іпотеки, за іпотечним договором,
укладеним 24 вересня 2008р. між ОСОБА_4 і
ВАТ «Державний ощадний банк України»
(а.с.25-32).

Однак, ОСОБА_4 не виконував умови
кредитного договору, був змушений
продати квартиру, яку ОСОБА_3 також за
кредитні кошти придбала у ОСОБА_4, та
передала вказану квартиру Банку за
іпотечним договором від 16 липня 2009р.
(а.с.33-41).

Представник Банку підтвердив в
судовому засіданні апеляційної
інстанції, що ОСОБА_3 до цього часу
сплачує кредит, який вона отримала на
придбання вищевказаної квартири.

Статтею 334 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Дійсно ОСОБА_2 надавав на ім'я ОСОБА_3
довіреність від 12 червня 2009р.,
посвідчену за реєстровим № 2606,
приватним нотаріусом Ізмаїльського
нотаріального округу ОСОБА_5, якою
уповноважив відповідача ОСОБА_3
придбати для нього будь-яку квартиру в
місті Іллічівську Одеської області за
ціну і на умовах їй відомих, та передати
придбану на його ім'я квартиру в
іпотеку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням осіб, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Позивач не надав суду першої та
апеляційної інстанції належних та
допустимих доказів того, що він передав
ОСОБА_3 гроші на придбавання для нього
будь-якої квартири.

Статтею 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду першої
інстанції та апеляційної інстанції
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, а доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 29 квітня 2014року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра