Справа № 577/907/14-ц
Провадження № 2/577/309/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак
О.М.,

за участі секретаря
Цуканової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Конотопі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
непрацездатного сина,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та прохає суд
стягнути з відповідачки на його
користь на утримання повнолітнього
непрацездатного сина ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у
твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн.
на місяць. Свої вимоги обгрунтовує тим,
що він перебував у зареєстрованому
шлюбі з відповідачкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народився син ОСОБА_3, у свідоцтві
про народження якого він записаний
батьком, а відповідачка - матір»ю. 19
листопада 2010 року шлюб між ним та
відповідачкою був розірваний. Їх син
досяг повноліття та проживає разом з
ним, але він є непрацездатною особою,
інвалідом з дитинства ІІ групи,
потребує стороннього догляду. Група
інвалідності встановлена сину
безстроково. Відповідачка в
добровільному порядку коштів на
утримання повнолітнього
непрацездатного сина не надає, в той
час як має таку можливість. Він сам не
має можливості працевлаштуватися, так
як здійснює догляд за сином-інвалідом,
тому і прохає стягнути з відповідачки
аліменти на утримання повнолітньго
непрацездатного сина. Оскільки
відповідачка має мінливий заробіток,
то прохає стягнути з неї алдіменти у
твердій грошовій суми в розмірі 2 000 грн.
00 коп. на місяць.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав та пояснив, що він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_3. У 2000 році
відповідачка виїхала на заробітки до
Російської Федерації та в подальшому
вона була визнана безвісно відсутньою.
Повнолітній непрацездатний син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з того часу перебував на
його утриманні, а також отримував
пенсію у зв»язку з тим, що ОСОБА_2 була
визнана безвісно відсутньою. Проте, у
липні 2013 року рішення суду про
визнання ОСОБА_2 безвісно відстуньою
було скасовано та син перестав
отримувати пенсію. Відповідачка
коштів на утримання повнолітнього
непрацездатного сина в добровільному
порядку не надає, незважаючи на те, що
вона має таку можливість. Він перебуває
на обліку в Конотопському районному
центрі соціального захисту населення
та отримує допомогу по догляду за
інвалідом ІІ групи в розмірі 1218 грн. 00
коп. Працевлаштуватися додатково на
роботу він не може, так як син ОСОБА_3
потребує постійного догляду. Сам
ОСОБА_3 отримує допомогу як інвалід з
дитинства ІІ групи в розмірі 949 грн. 00
коп. на місяць. Проте, вказаних коштів
недостатньо для забезпечення
нормального життя повнолітнього
непрацездатного сина, так як тільки на
придбання ліків він має витрачати
близько 1 000 грн. на місяць. Враховуючи
те, що відповідачка на постійній
основі ніде не працює, то він прохає
стягнути з неї аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на
місяць.

Відповідачка ОСОБА_2, яка на даний час
проживає в Російській Федерації,
відповідно до ч. 7 ст. 76 ЦПК України та
Конвенції про правову допомогу та
правові відносини у цивільних,
сімейних та кримінальних справах від
22 січня 1993 року була оповіщена про час і
місце розгляду справи (а.с. 26 ).
Відповідачка надала до суду заяву з
проханням розглядати справу без її
участі (а.с.27, 32). Як вбачається із
пояснень ОСОБА_2 вона позов не визнає,
так як надавала допомогу повнолітньому
непрацездатному сину в добровільному
порядку. На даний час вона не має
постійного місця роботи, а роздає на
вулицях листівки, працює промоутером,
має тимчасові заробітки (а.с. 32-33)

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився, надав заяву з проханням
розглядати справу без його участі.
Позовні вимоги підтримує (а.с. 35).

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони проживали разом та з 8 квітня 1989
року перебували у зареєстрованому
шлюбі (а.с. 8). В подальшому шлюб між ними
був розірваний, про що свідчить запис у
Книзі реєстрації розірвань шлюбів від
19 листопада 2010 року № 62 (а.с 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син
ОСОБА_3, в свідоцтві про народження
якого позивач зазначений батьком, а
відповідачка - матір»ю (а.с. 6).

На даний час ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг
повноліття.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
інвалідом з дитинства ІІ групи. Група
інвалідності встановлена йому
безстроково. За висновком МСЕК він є
напрацездатним, потребує нагляду у
лікарі-психіатра (а.с. 7)

Таким чином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
внаслідок своєї хвороби є
непрацездатним.

Непрацездатний ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає разом з позивачем, що
підтверджується також довідкою з місця
проживання (а.с. 3).

Встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на
обліку в Конотопському управлінні
соціального захисту населення та
отримує соціальну допомогу як інвалід
з дитинства ІІ групи в розмірі 949 грн. 00
коп. на місяць (а.с. 36).

За поясненнями в судовому засіданні
позивача, він має щомісяця витрачати на
лікування сина ОСОБА_3 кошти в розмірі 1
000 грн., а також витрачати кошти на
придбання для сина одягу та продуктів
харчування.

Суд вважає, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
є непрацездатною особою, потребує
матеріальної допомоги.

Згідно ст. 198 СК України, батьки
зобов»язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України, а саме стану здоров»я та
матеріального становища дитини, стану
здоров»я та матеріального становища
платника аліментів, наявності у
платника аліментів інших дітей. При
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Позивач ОСОБА_1 отримує допомогу по
догляду за інвалідом ІІ групи в розмірі
1218 грн. 00 коп. на місяць (а.с.37).

Як вбачається із пояснень відповідачки
ОСОБА_2 вона є працездатною особою, на
обліку у лікаря з приводу хронічних
захворювань не пребуває, інших
утриманців не має (а.с. 31-33).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідачка в змозі
надавати матеріальну допомогу
повнолітньому непрацездатному сину.

Відповідачкою ОСОБА_2 не надано
доказів надання нею в добровільному
порядку допомоги на утримання
повнолітнього непрацездатного сина.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідачка ОСОБА_2 є
працездатною особою, на хронічні
захворювання не страждає, інвалідності
не має, працює без укладення трудових
договірів, інших утриманців не має, її
дохід є мінливим.

Крім того, суд враховує можливість
надання утримання повнолітньому
непрацездатному сину з боку позивача,
який щомісяця отримує допомогу по
догляду за інвалідом ІІ групи.

З урахуванням матеріального становища
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який щомісяця
отримує державну соціальну допомогу
як інвалід з дитинства ІІ групи в
розмірі 949 грн. 00 коп., стану здоров»я та
матеріального становища відповідачки,
можливості надання утримання другим з
батьків, суд приходить до висновку, що
з відповідачки на користь позивача на
утримання повнолітнього
непрацездатного сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, слід стягнути аліменти у
твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн.
щомісяця.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
присуджуються за рішенням суду від дня
пред»явлення позову.

Позивач звернувся з позовом до суду 17
лютого 2014 року (а.с. 1), а тому аліменти
на утримання повнолітнього
непрацездатного сина з відповідачки на
користь позивача слід стягнути,
починаючи з 17 лютого 2014 року.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України на відповідачку слід покласти
витрати щодо сплати судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 198, 200 СК України,
ст. 10, 60, 88, 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки смт.
Дубов»язівка Конотопського району
Сумської області, непрацюючої, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1,
виданий Конотопським РВ УМВС України в
Сумській області 22 вересня 1999 року, на
користь ОСОБА_1 на утримання
повнолітнього непрацездатного сина
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 300 грн. 00 коп. (триста грн. 00 коп.)
щомісяця, починаючи з 17 лютого 2014 року
на весь період непрацездатності сина.

Допустити негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави
України судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення - протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Ярмак О. М.