Справа № 206/5443/14-ц
Провадження № 6/206/221/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді:
Маштак К.С.

при секретарі:
Таран А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська подання державного
виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ,
стягувач ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 про
надання дозволу на реалізацію
арештованого та описаного майна
боржника, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014 року до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська звернувся
державний виконавець Самарського ВДВС
ДМУЮ про надання дозволу на реалізацію
арештованого та описаного майна
боржника ОСОБА_2. В обґрунтування
подання зазначає, що на примусовому
виконанні перебуває виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-1746 від 10.09.2010 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання дитини у
розмірі 500 гривень на кожну дитину,
тобто 1000 гривень щомісячно. Рішення
боржником добровільно не виконується,
матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає. На попередження
державного виконавця не реагує, на
виклики не з'являється. У зв'язку з
ухиленням від сплати аліментів
утворилась заборгованість, розмір якої
на 01 вересня 2014 року складає 55000 грн.
Заявник просить задовольнити подання
та надати дозвіл на реалізацію
арештованого та описаного майна
боржника.

В судовому засіданні представник
Самарського ВДВС ДМУЮ за довіреністю
Фащенко К.А. подання підтримала та
просила задовольнити з підстав
наведених в поданні.

Вислухавши доводи та пояснення
державного виконавця, вивчивши та
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.124
Конституції України, - судові рішення
ухвалюються судами України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження», - у разі
невиконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) у
добровільному порядку, державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень.

Статтею 217 ЦПК України встановлено, що
суд, який ухвалив рішення може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання.

Оформлення та направлення подань до
суду державними виконавцями
здійснюється в порядку, визначеному
положеннями ЦПК України та листом
Міністерства юстиції України від 06.06.2008
р. № 25-32507. Подання готується на бланку
відповідного відділу державної
виконавчої служби за підписом
начальника цього відділу.

Відповідно до інструкції до п. 4.5.9.
Розділу IV Інструкції з організації
примусового виконання рішень, у разі
передачі на реалізацію нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Відповідно до подання, державний
виконавець просить надати дозвіл на
реалізацію ? частини квартири, яка
знаходиться по АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів подання
стягувач та боржник проживають за
однією адресою разом із дітьми.

В матеріалах справи відсутні
будь-які об'єктивні докази того, що
органом опіки та піклування була
надана обґрунтована відмова щодо
надання дозволу на реалізацію 1/2
частини квартири.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі.

Натомість в поданні зазначено, що
державним виконавцем було направлено
запити до Державної податкової служби,
Пенсійного фонду України,
Лівобережного центру зайнятості, ДАІ в
Дніпропетровській області, але
відповіді на вищезазначені запити до
матеріалів подання не долучені, що
ставить під сумнів актуальність даного
подання взагалі.

Виходячи з вищенаведених обставин
справи, а також діючого матеріального
закону, з урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця
необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 3,
10, 11, 57- 64, 209, 217 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про надання дозволу
на реалізацію арештованого та
описаного майна боржника ОСОБА_2 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подачі через Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
К.С. Маштак