Ухвала

Іменем України

20 листопада 2014 року Жовтневий
районний суд м .Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.

за участю секретаря

Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові подання Жовтневого відділу
держаної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспорта шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання ним своїх
зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у ВДВС Жовтневого
районного управління юстиції у м.
Харкова перебуває 5 виконавчих листів
від 26.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 суми заборгованості
за договором позики у розмірі 16741,02
грн., 2726,17 грн.,331,23 грн.,1000 грн.,11509,92 грн. .

Державний виконавець ВДВС Жовтневого
районного управління юстиції у м.
Харкова звернувся до суду із поданням
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,
у зв'язку з тим, що боржник ухиляється
від виконання рішення суду, на виклики
державного виконавця не з'являється,
заборгованість у вищевказаному
розмірі не сплачує.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (з
подальшими змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за
ухвалою суду тимчасове обмеження
виїзду за кордон боржника до
виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього
Закону, громадянинові України у
випадку, якщо діють неврегульовані
договірні зобов'язання, то до виконання
зобов'язань або розв'язання спору може
бути відмовлено у видачі паспорта для
виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові
України, який має паспорт, у випадках,
передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або у вказаних випадках паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина в залежності від наявності
чи відсутності паспорта для виїзду за
кордон застосовується: відмова у
видачі паспорта; відмова у виїзді за
кордон; тимчасове затримання чи
вилучення паспорта для виїзду за
кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.
Зазначеною статтею не передбачено
здійснення таких дій як встановлення
тимчасового обмеження судом права
виїзду громадянина за межі України.

Державним виконавцем була надана
відповідь Головного центру обробки
спеціальної інформації , з якої
вбачається, що ОСОБА_1 у січні 2014 року
та у липні 2014 року перетинав державний
кордон України, що підтверджує
наявність у нього закордонного
паспорту.

Однак , слід зазначити, що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
виникає лише у разі ухилення боржника
від виконання, покладених на нього
рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Державним виконавцем не надано суду
відомостей проте, що боржнику відомо
про перебування у провадженні ВДВС
виконавчих листів про стягнення з
нього у примусовому порядку на користь
ОСОБА_2 заборгованості по договору
позики, моральної шкоди та судового
збору, а саме не надано листа , яким
боржнику було надіслано постанову про
відкриття провадження по вказаним вище
виконавчим листам. Не надано також
відомостей про надання боржнику
строку для добровільного виконання
вищевказаного рішення суду.

Державним виконавцем надано акт від 15
серпня 2014 року , який свідчить про
вихід за місцем мешкання боржника для
перевірки майнового стану. Однак
перевірити такий не представилося
можливості, оскільки мешканці
квартири були відсутні. Державним
виконавцем не було прийнято заходів
для повторного виходу за місцем
мешкання боржника для перевірки
майнового стану. Крім того суду не
надано жодного документу який би
підтверджував виклик боржника ОСОБА_1
до ВДВС та ухилення його від явки до
виконавчої служби. Надано копія
квитанції , такої якості, що по ній не
можливо визначити кому надсилався
лист.

За результатами розгляду подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, яке розглядається в порядку
ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься
ухвала. При цьому, порядок тимчасового
обмеження у праві виїзду, за межі
України регулюється Законом України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України»,
відповідно до якого не передбачено
обмеження в праві виїзду за межі
України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», яким регулюється порядок та
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України, суд не
знаходить підстав для задоволення
подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.ст. 377-1 ЦПК України, Законом України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Жовтневого
відділу держаної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспорта шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання ним своїх
зобов`язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Харкова через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

І.В. Іванова