Справа №
Провадження № 2/263/2209/2014
22 серпня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області в
складі: головуючого судді Соловйова О.
Л., при секретарі Д'яконовій К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням,-
Позивачка звернулась до суду із
вказаним позовом до відповідачів,
відповідно до якого просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1 та зняти відповідачів
з реєстрації за вказаною адресою.
В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є власницею14/25
частки домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом. У вказаній 14/25
частці будинку АДРЕСА_1 окрім позивачки
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, проте
вказані особи за місцем своєї
реєстрації ніколи не проживали, їх
місце проживання позивачці невідомо.
Враховуючи викладене, позивачка
вимушена звернутись до суду із даним
позовом про визнання відповідачів
такими, що втратила право користування
вказаною квартирою у судовому порядку.
В судове засідання позивачка не
з'явилась - надала суду заву про розгляд
справи в її відсутність, наполягала на
задоволенні позовних вимог, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.
Відповідачі в судове засідання не
з'явились з невідомих суду причин, про
слухання справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України на підставі наявних у справі
доказів, враховуючи той факт, що про
слухання справи відповідачка була
повідомлена належним чином, шляхом
публікації оголошення у пресі.
Дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню. При цьому суд
виходить з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.
Згідно із свідоцтвом про право на
спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Четвертої
маріупольської державної нотаріальної
контори 14.02.2012 року, ОСОБА_5 на праві
власності належить 14/25 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.
Реєстрації права власності ОСОБА_5 на
14/25 частки будинку АДРЕСА_1 у
Державному реєстрі прав власності
підтверджується відповідним витягом,
який додано до матеріалів позовної
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, 30.11.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5
було зареєстровано шлюб, після
реєстрації якого дружині присвоєно
Відповідно до копії домової книги на
житловий будинок АДРЕСА_1, у
зазначеному будинку зареєстровані
ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_1
Відповідно до посилань ОСОБА_1,
викладених у її позовній заяві, з
відповідачами ОСОБА_1 не знайома, за
місцем своєї реєстрації відповідачі
ніколи не мешкали, їх місцезнаходження
Відповідно до ст.ст. 71,163
Житлового Кодексу України (далі за
текстом ЖК України) у разі тимчасової
відсутності наймача за ним
зберігається право користування
житловим приміщенням протягом 6
Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Суд може
продовжити пропущений строк у разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо).
Вичерпного переліку таких поважних
причин житлове законодавство не
встановлює, в зв'язку з чим указане
питання вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи.
Факт не проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_8 у будинку АДРЕСА_1
- довідкою № 357, виданою головою КСН
«Парковий» 07.06.2013 року, відповідно до
якої з моменту смерті ОСОБА_6 - з
ІНФОРМАЦІЯ_3 - у будинку АДРЕСА_1 ніхто
не проживає, що підтверджують сусіди;
- актом КСН «Парковий» від 15.08.2014 р.,
відповідно до якого судові повістки
про виклик до суду
ОСОБА_2, ОСОБА_8 вручити не є можливим,
оскільки вказані особи за адресою
АДРЕСА_1 ніколи не проживали, що
підтверджують сусіди, підписи яких
містяться у наведеному акті.
З огляду на викладене, проаналізувавши
надані позивачкою докази у їх
сукупності, конкретні обставини даної
справи, суд приходить до висновку, що
факт не проживання ОСОБА_2, ОСОБА_8 у
будинку АДРЕСА_1 знайшов своє
підтвердження в ході розгляду даної
справи, з огляду на наведене позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування вказаної квартирою
підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зняття
відповідачів з реєстрації за вказаною
вище адресою, суд приходить до
висновку, що вони задоволенню не
підлягають. При цьому суд виходить з
Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України особа кожна особа має право
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав свобод та інтересів та має право
на захист таких прав.
При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України
встановлено можливі способи захисту
цивільних прав та інтересів.
Проаналізувавши норми діючого
законодавства та конкретні обставини
даної справи суд вважає, що позовні
вимоги про зняття ОСОБА_2, ОСОБА_8 із
реєстрації у будинку АДРЕСА_1 не
підлягають задоволенню, оскільки у
даному конкретному випадку між
сторонами відсутній спір про право -
зняття з реєстрації відповідачів за
вказаною адресою може бути здійснено в
порядку виконання рішення суду про
визнання їх такими, що втратили право
користування вказаним жилим
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої увалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. З огляду
на викладене з відповідачів у
дольовому порядку на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню сплачений
позивачкою при зверненні до суду
судовий збір у розмірі 243,60 грн. - по 121,80
грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,215,218,
224,226 ЦПК України, ст. 71,72 ,163 ЖК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим
приміщенням, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, який його
постановив, за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана до
Жовтневого районного суду в перебігу
десяти днів з моменту отримання
копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов