Справа № 382/1736/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2014 року

Яготинський районний суд Київської
області в складі:

Головуючого-судді Кисіль О.
А.

при секретарі
Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Яготин Київської області
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: приватний нотаріус
Яготинського районного округу
Київської області ОСОБА_3 про
тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Яготинського районного суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа:
Приватний нотаріус Яготинського
районного округу Київської області
ОСОБА_3 про тлумачення заповіту, в
котрій зазначено, що мати позивача -
ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її
смерті вихованням позивача займалася
рідна сестра матері позивача - ОСОБА_5,
яка уклала шлюб з батьком позивача
ОСОБА_6, 19 грудня 1951 року. Все своє
життя ОСОБА_5 вважала позивача своїм
сином, та називала його своїм сином, а
він її - матір'ю. За час свого життя
ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до
якого заповідала належний її житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1,
своїм синам позивачу та відповідачу в
рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 -
померла. В передбачений законодавством
шестимісячний термін позивач та
відповідач по справі звернулися до
нотаріальної контори, проте в заповіті
зазначено синами спадкодавця позивача
та відповідача, а оскільки
спадкодавець вважав позивача своїм
сином, але позивач ним не був, то дана
обставина створює перешкоди в
оформленні спадкового майна.
Враховуючи викладене, позивач просив
встановити, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 в своєму заповіті від 11
травня 1988 року посвідченому державним
нотаріусом Яготинського державної
нотаріальної контори заповідала
належний їй житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташовані в АДРЕСА_1 - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках.

В судовому засіданні позивач
підтримав вимоги позову.

Відповідач в судовому
засіданні позов визнав.

Третя особа: приватний нотаріус
Яготинського районного округу
Київської області ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, звернувся з
заявою про розгляд справи у його
відсутність.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши докази, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Так, з показань свідка ОСОБА_7
даних в судовому засіданні
вбачається, що вона є сестрою рідної
матері позивача, та після смерті її
сестри ОСОБА_4 яка заповідала своїй
сестрі ОСОБА_5 зберегти її сина ОСОБА_1.
Тому її сестра ОСОБА_5 одружилася з
батьком ОСОБА_1, та вважала своїм сином
ОСОБА_1, ставилася до нього як до свого
сина. Спілкувалася за час життя з
ОСОБА_5, та вона все говорила, що бажає
порівну заповісти своє майно своїм
синам ОСОБА_1, так як вважала його своїм
сином, хоча він і не був іі рідним сином
, та ОСОБА_2.

З показань свідка ОСОБА_12 даних
в судовому засіданні, вбачається, що
вона є дружиною відповідача, та одного
разу мати відповідача розповіла, що
позивач не є її рідним сином, а є сином
її рідної сестри ОСОБА_4. Ставилася
ОСОБА_5 до позивача як до свого рідного
сина і вважала його своїм сином.

З показань свідка ОСОБА_14
даних в судовому засіданні, вбачається,
що вона є дружиною позивача, їй
відомо що позивач не є рідним сином
ОСОБА_5, а є сином її рідної сестри
ОСОБА_4. Ставилася ОСОБА_5 до позивача як
до свого рідного сина і вважала його
своїм сином, до позивача та відповідача
ставилася порівну.

Так, з копії паспорта (а.с.4),
копії заповіту (а.с.5), копію витягу про
реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.6),
копії свідоцтва про смерть (а.с.7, 91, 0),
копії свідоцтва про народження (а.с.8, 18,
19), копії довідки, копії свідоцтва про
шлюб (а.с.20) копії листа та фотокарток
(а.с.21), в судовому засіданні
встановлено, що позивач народився в
м.Сімферополь Автономної Республіки
Крим, в графі мати зазначено: ОСОБА_4, в
графі батько: ОСОБА_6, які перебували в
зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. 19 грудня 1951 року ОСОБА_6
одружився з ОСОБА_5, яка є сестрою
ОСОБА_4 змінивши прізвище на «ОСОБА_5».
Після одруження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3
народилася дитина ОСОБА_2, відповідач
по справі. Позивач та відповідач
проживали в одній сім'ї, ОСОБА_5
вважала позивача своїм сином та
ставилася до нього як до свого сина.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 батько
позивача та відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_5
померла ОСОБА_5. За час свого життя
ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до
якого заповідала, належний їй будинок,
що розташований в АДРЕСА_1, своєму сину
ОСОБА_2, та оскільки вважала своїм сином
ОСОБА_1, хоча і не була його матір'ю,
також йому заповідала будинок в рівних
частинах. Оскільки ОСОБА_5 вважала
своїм сином також і позивача, а тому і
вказала в заповіті своїм синам. Проте,
на даний час даний факт створює
перешкоди в оформленні спадкового
майна.

Враховуючи вищевикладене, суд
знаходить вимоги позову
обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 174, 209, 218
ЦПК України, ст.1256 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Приватний нотаріус Яготинського
районного округу Київської області
ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,
задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 в своєму заповіті від 11
травня 1988 року посвідченому державним
нотаріусом Яготинського державної
нотаріальної контори заповідала
належний їй житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташовані в АДРЕСА_1 - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя

Кисіль О.А.