Справа № 415/6772/13-ц
Провадження № 2-о/415/6/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2014 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді
Калмикової Ю.О.,

при секретарі
Мягкій І.В.,

за участю представника

заінтересованої особи
Оліфіренко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Лисичанська
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту постійного
сумісного проживання, заінтересовані
особи - Лисичанська міська рада,
Державний нотаріус Лисичанського
нотаріального округу Аббасов Е.І., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського
міського суду з заявою про
встановлення факту сумісного
проживання, заінтересовані особи -
Лисичанська міська рада, Державний
нотаріус Лисичанського нотаріального
округу Аббасов Е.І., в якій зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат, ОСОБА_4.
Після його смерті залишилась спадщина,
яка складається з будинку і
господарських споруд, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, якими він володів на
праві приватної власності на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 08 жовтня 1980 року. 10 жовтня
2013 року її представник ОСОБА_5, який діє
на підставі довіреності, посвідченою 20
вересня 2013 року приватним нотаріусом
Лисичанського нотаріального округу -
ОСОБА_6, звернувся до державного
нотаріуса Лисичанського нотаріального
округу Аббасова Е.І. з заявою про видачу
на ім'я ОСОБА_2 свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_4 В цей же день їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщини у зв'язку з
пропущенням шестимісячного терміну з
дня смерті спадкодавця для подання
заяви на прийняття спадщини та
підтвердження факту сумісного
проживання разом з померлим на час
відкриття спадщини за однією адресою,
що вважалося б прийняттям спадщини
згідно з п. 3 ст. 1268 ЦК України, також
відсутній, про що їй надали копію
постанови від 10 жовтня 2013 року. З цим
рішенням державного нотаріуса вона не
згодна. З травня 2010 року вона мешкала
разом з ОСОБА_4, так як він захворів і
йому був потрібен догляд. Вона мешкала
з братом до дня його смерті та
здійснила його поховання. Проживаючи
разом, вони вели сумісне господарство.
Таким чином, вона фактично прийняла
спадщину, але не може цього доказати,
так як не має необхідних документів,
які доказують її сумісне проживання
разом з братом на момент його смерті, а
тому звертається до суду для
встановлення цього факту. На підставі
викладеного, просила суд встановити
факт сумісного проживання її, ОСОБА_2 з
ОСОБА_4 з травня 2010 року по день його
смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3, за
адресою: АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Представник заявника ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, до суду надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
заяву підтримав та просив суд її
задовольнити.

У судовому засіданні представник
Лисичанської міської ради ОСОБА_1 проти
задоволення заяви не заперечувала.

Заінтересована особа Державний
нотаріус Лисичанського нотаріального
округу Аббасов Е.І. в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить розписка про
отримання судової повістки про виклик
до суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснив, що заявниця по справі - ОСОБА_2
є його знайомою. Йому відомо, що ОСОБА_2
тривалий час проживала разом із своїм
братом ОСОБА_4 Вона його і поховала.
Після того, як вона поховала свого
брата, вона поїхала до Західної
України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснила, що вона знайома з заявницею
ОСОБА_2 по справі з 2005 року.
Познайомилися на роботі, вони разом
працювали. Після вони подружилися,
часто ходили одна до одної в гості.
ОСОБА_2 проживала разом із своїм
померлим братом ОСОБА_4 з 2010 року, коли
він став погано себе почувати та йому
потрібен був догляд. ОСОБА_2 постійно з
2010 року проживала разом із братом, вела
спільне господарство, доглядала за ним,
купувала ліки. ОСОБА_2 часто їй дзвонила
та просила купити та привезти ліки для
брата. Вона разом із ОСОБА_2 садили
город у ОСОБА_4 Вона з ОСОБА_2
спілкувалася до тих пір, доки не помер
ОСОБА_4 У 2012 році ОСОБА_2 поховала брата
та поїхала з міста.

Вислухавши заявника, заінтересовану
особу, свідка, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування», якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку з чим нотаріус
відмовив особі в оформлені спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання із спадкодавцем
на час відкриття спадщини».

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з постановою державного
нотаріуса Лисичанської державної
нотаріальної контори Аббасова Е.І. про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
від 10 жовтня 2013 року, було відмовлено
довіреній особі гр. ОСОБА_2 в оформленні
спадщини після померлого ОСОБА_4, в
зв'язку з пропущенням 6-ти місячного
терміну для прийняття спадщини та
підтвердження факту сумісного
проживання разом з померлим на час
відкриття спадщини за однією адресою.
(а.с.16).

На підставі викладеного, суд встановив,
що у ОСОБА_2 дійсно виникло право на
звернення з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з копією паспорта громадянина
України серії НОМЕР_1, виданого 12 лютого
1998 року Лисичанським МВУМВС України в
Луганській області, ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, з
17.06.1988 року та знята з реєстрації за
зазначеною адресою з 02.07.2010 року. Після
чого інших записів щодо її реєстрації в
паспорті відсутні (а.с. 4).

Згідно з свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_2, виданим 05.01.1951 року
Верхнянським міським РАГС
Ворошиловградської області,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2, батьком
якої записаний ОСОБА_11, матір'ю ОСОБА_12,
про що зроблено відповідний актовий
запис № 19 (а.с.13).

Згідно з свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_3, виданим 14.05.1955 року
Верхнянським міським РАГС
Ворошиловградської області,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4, батьком
якого записаний ОСОБА_11, матір'ю
ОСОБА_12, про що зроблено відповідний
актовий запис № 323 (а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про одруження
серії НОМЕР_4, виданого 18 червня 1971 року
Ленінським будинком Щастя м.
Дніпропетровська, ОСОБА_13 та ОСОБА_2 18
червня 1971 року одружились, про що
зроблено відповідний актовий запис №
1019. Прізвище дружини після одруження -
ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно з свідоцтвом про право
власності від 08.10.1980 року, ОСОБА_12
належить право власності на ? житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано у реєстрі за № 2-5498, яка
пережила померлого ІНФОРМАЦІЯ_5
чоловіка ОСОБА_11 (а.с. 5).

Згідно з реєстраційним написом на
документ про право приватної власності
від 10.10.1980 року, ? будинку за адресою:
АДРЕСА_1, належить на праві приватної
власності належить ОСОБА_12 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого Лисичанської міською радою
08.10.1980 року, реєстр № 2-5498, що записано в
реєстрову книгу за № 2040 (а.с. 6).

Згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за законом, виданим 08 жовтня
1980 року Державним нотаріусом
Лисичанської державної нотаріальної
контори Дятловою В.І, вбачається, що
спадкоємцями майна ОСОБА_11 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 є в рівних частках кожний:
ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_2. Свідоцтва
складається з 1/2 частини будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Про що 10 жовтня 1980 року зроблений
реєстраційний надпис за № 2040 в
Лисичанському міжміському бюро
технічної інвентаризації
Ворошиловградської області (а.с. 8).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_5, виданим 24 травня 2012 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Лисичанського
міського управління юстиції у
Луганській області, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено запис № 280
(а.с. 9).

Згідно з довідкою КП «Паспортна
служба» № 342 від 10.10.2013 року, за адресою:
АДРЕСА_1, з 12.08.2000 року були
зареєстровані: ОСОБА_12 (померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, аз 0241 від 12.02.2001 року) та
ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 а/з 280 від
28.02.2012 року) (а.с. 17).

Згідно з довідкою КП «Паспортна
служба» № 343 від 10.10.2013 року, за адресою:
АДРЕСА_1, з 12.08.2000 року був
зареєстрований ОСОБА_4 (помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 а/з 280 від 28.02.2012 року) (а.с.
18).

Згідно з довідкою голови вуличного
комітету від 15.10.2013 року, вбачається, що
ОСОБА_2, мешкала за адресою: АДРЕСА_1, без
реєстрації з травня 2010 року по день
смерті брата, ОСОБА_4 (а.с. 19).

Згідно з відповіддю № 1894/01-09 від 19.12.2013
року, виданою державним нотаріусом
Лисичанської державної нотаріальної
контори Кровяковим С.О., після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
спадкова справа відсутня (а.с. 37-38).

Згідно з довідкою № 429 від 27.03.2014 року,
наданою КП «Паспортна служба», за
адресою: АДРЕСА_1, раніше була
зареєстрована ОСОБА_2, 1950р.н., з 03.07.1973
року до 03.12.1973 рік та з 17.06.1975 року до
23.09.1977 рік, а також ОСОБА_4, 1955р.н., з 23.05.1963
року до 28.04.1973 року та з 10.06.1975 року до
24.05.2012 рік (а.с. 61).

З пояснень свідків та досліджених в
судовому засіданні матеріалів справи
судом вбачається, що ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 сумісно
проживали з травня 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1. Окрім
цього, як вбачається з копії паспорта
громадянина України серії НОМЕР_1,
виданого 12 лютого 1998 року Лисичанським
МВУМВС України в Луганській області,
ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2, з 17.06.1988 року та знята з
реєстрації за зазначеною адресою з
02.07.2010 року. Після чого інших записів
щодо її реєстрації в паспорті відсутні.

Згідно з Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, заяви
про встановлення факту постійного
проживання разом із спадкоємцем на час
відкриття спадщини в порядку окремого
провадження підлягають задоволенню
судом, якщо у паспорті спадкоємця
відсутня відмітка про місце реєстрації
особи.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що факти, викладені
заявником у заяві в обґрунтування
своїх вимог є достовірними,
підтверджені в судовому засіданні, а
також підтверджені показаннями
свідків та письмовими доказами,
сумніву у суду не викликають і
вважаються судом доведеними, у зв'язку
з чим заява ОСОБА_2 про встановлення
факту сумісного проживання підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 256-259
ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, п. 23
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
Листом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
року суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту
постійного сумісного проживання,
заінтересовані особи - Лисичанська
міська рада, Державний нотаріус
Лисичанського нотаріального округу
Аббасов Е.І., задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що
зроблено запис № 280, постійно сумісно
проживали з травня 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА