Справа № 2/331/1354/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
місто
Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в
складі :

головуючого судді -
Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі -
Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з 08 квітня 2013 року по 16
вересня 2013 року вона працювала у КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на посаді головного
економіста.

Наказом № 84К від 30 серпня 2013 року року
її було звільнено з підприємства з 16
вересня 2013 року за згодою сторін на
підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

На день її звільнення з КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, останнє повинно було
виплатити їй заборгованість по
заробітній платі та компенсацію за
невикористану відпустку за 9 днів в
сумі 5904,39 грн., але виплата цих сум
внаслідок невідомих причин не
відбулася.

У жовтні 2013 року вона звернулася до
суду із позовом про стягнення з КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на її користь
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку за 9 днів в сумі 5904,39 грн.,
стягнення середнього заробітку за час
затримки заробітної плати в сумі 16584,42
грн. по 21 січня 2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 03 березня 2014 року з КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на її користь було
стягнуто заборгованість по заробітній
платі та компенсацію за невикористану
відпустку за 9 днів в сумі 5904,39 грн.,
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 16584,42
грн. без урахування податків і
обов'язкових платежів.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 21 травня 2014 року апеляційна
скарга КП «Обласний навчально-курсовий
комбінат сільського господарства»
Запорізької обласної ради відхилена, а
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 04 березня 2014 року
залишено без змін.

Рішення суду від 04 березня 2014 року
набрало законної сили 21 травня 2014 року,
але станом на 10 червня 2014 року
відповідачем не виконано.

Просить суд стягнути з відповідача
середній заробіток з 22 січня 2014 року по
10 червня 2014 року, тобто за 95 робочих
днів, в сумі 16760,85 грн. (176,43 грн. (середній
заробіток за робочий день) х 95 робочих
днів).

Крім того, вважає, що у відповідності до
ст. 237-1 КЗпП України КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради повинно відшкодувати їй
і моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000,00
грн., оскільки порушення її законних
прав призвели до моральних страждань і
вимагали від неї додаткових зусиль для
організації свого життя.

На підставі викладеного, просить суд
стягнути з КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на її користь
компенсацію за час затримки виплати
розрахункових сум при звільненні за
період з 21 січня 2014 року по день
винесення рішення суду в розмірі 16760,85
грн., а також моральну шкоду в розмірі
5000,00 грн.

В процесі розгляду справи позивач
уточнила свої позовні вимоги та
остаточно просила суд стягнути з КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на її користь
компенсацію за час затримки виплати
розрахункових сум при звільненні за
період з 21 січня 2014 року по час
постановлення рішення в розмірі 16407,99
грн., а також моральну шкоду в розмірі
5000,00 грн. (а.с. 45-46)

Позивач у судове засідання
неодноразово не з'являлася, хоча її
явка до суду буда визнана обов'язковою,
але перед кожним судовим засіданням
зверталася до суду з письмовою заявою
про розгляд справи за її відсутності,
зазначаючи, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
заяву з проханням розглянути справу за
його відсутності, зазначивши, що
підтримує раніше подані до суду
письмові заперечення проти позову
ОСОБА_1, проти позовних вимог позивача
заперечує та просив суд у їх
задоволенні відмовити.

Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд
розглядає справу протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більш
як на п»ятнадцять днів.

Крім того, однією з основних вимог до
поведінки судді, закріплених у ст. 6
Закону України « Про статус суддів» : -
при здійсненні правосуддя
дотримуватися вимог Конституції та
законів України, забезпечувати повний,
всебічний та об»єктивний розгляд
судових справ з дотриманням
установлених законом строків.

Виходячи з зазначених
нормативно-правових актів України,
взявши до увагу заяви позивача та
представника відповідача, а також з
урахуванням того, що справа перебуває в
провадженні суду значний час, суд
приходить до висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
учасників процесу.

Суд, вивчивши позовні вимоги
позивача, перевіривши наявні в
матеріалах справи докази, прийнявши до
уваги заяви позивача та представника
відповідача, письмові заперечення
представника відповідача, приходить до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що з 08
квітня 2013 року по 16 вересня 2013 року
ОСОБА_1 працювала у КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на посаді головного
економіста. (а.с. 8)

Наказом № 84К від 30 серпня 2013 року року
ОСОБА_1 було звільнено з підприємства з
16 вересня 2013 року за згодою сторін на
підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

На день звільнення ОСОБА_1 з КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, останнє повинно було
виплатити їй заборгованість по
заробітній платі та компенсацію за
невикористану відпустку за 9 днів в
сумі 5904,39 грн., але виплата цих сум не
відбулася. (а.с. 12)

У зв'язку з порушенням роботодавцем
норм ст. 116 КЗпП України ОСОБА_1 у жовтні
2013 року звернулася до суду із позовом
про стягнення з КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на її користь
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку за 9 днів в сумі 5904,39 грн.,
стягнення середнього заробітку за час
затримки заробітної плати в сумі 16584,42
грн. - по 21 січня 2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 03 березня 2014 року з КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на користь ОСОБА_1 було
стягнуто заборгованість по заробітній
платі та компенсацію за невикористану
відпустку за 9 днів в сумі 5904,39 грн.,
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 16584,42
грн. без урахування податків і
обов'язкових платежів. (а.с. 9)

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 21 травня 2014 року апеляційна
скарга КП «Обласний навчально-курсовий
комбінат сільського господарства»
Запорізької обласної ради відхилена, а
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 03 березня 2014 року по цій
справі залишено без змін. (а.с. 10-11)

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 03 березня 2014 року набрало
законної сили 21 травня 2014 року та є
обов'язковим по виконанню на території
України.

Звертаючись до суду із цим позовом у
червні 2014 року, ОСОБА_1 просить суд
стягнути середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 22 січня 2014 року (наступного
дня, після розглянутого попереднім
судом періоду затримання розрахунку)
по день винесення рішення суду по ці
справі. При цьому, ОСОБА_1 по тексту
позову зазначає період затримки
розрахунку з 22 січня 2014 року по 10 червня
2014 року.

Повний розрахунок з ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку за 9 днів в сумі 5904,39 грн.,
відповідач провів 06 червня 2014 року, що
підтверджується копією відомості про
виплату грошей № Т-00000025 з додатком до
неї, а також письмовою розпискою ОСОБА_1
від 06 червня 2014 року. (а.с. 25-27)

Таким чином, судом встановлено та не
заперечується сторонами, що КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради провів повний розрахунок
при звільненні з ОСОБА_1 06 червня 2014
року.

Згідно до ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначенні в ст. 116 КЗпП України
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Перевіряючи доводи відповідача щодо
відсутності вини роботодавця
звільненому працівникові - ОСОБА_1, сум
у строки, зазначенні в ст. 116 КЗпП
України, та аналізуючи сукупність
наданих суду письмових доказів по
справі, суд приходить до наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що
04 листопада 2013 року розпорядженням
голови Запорізької обласної ради №
259-св «Про організацію виконання
рішення обласної ради від 31.10.2013 року №
57 «Про припинення комунального
підприємства КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради шляхом ліквідації»
створено комісію з ліквідації КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, затверджено її склад та
встановлений строк заявлення
кредиторами своїх вимог до
підприємства протягом 2 місяців з дня
публікації повідомлення про
ліквідацію.

Також встановлено, що в провадженні
Жовтневого ВДВС ЗМУЮ перебувало
зведене виконавче провадження № 39437284/6
з примусового стягнення з КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради суми боргу у розмірі
144205,00 грн.

25 березня 2014 року постановою
державного виконавця Жовтневого ВДВС
ЗМУЮ Хохлова К.К. накладено арешт на
кошти, що містяться на рахунках з
урахуванням суми боргу - 146015,98 грн.,
виконавчого збору 14601,59 грн., та витрат
по виконавчому провадженню 300,00 грн.,
відкритих КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради у банківських установах:
ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «КБ «Надра»,
ПАТ «Укрсоцбанк», Філії ПАТ
«Промінвестбанк» в м. Запоріжжі, АТ
«Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, у
Запорізькому РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

29 квітня 2014 року КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради звернулося до Жовтневого
ВДВС ЗМУЮ з листом за вих. № 04/29/1, в
якому просило державного виконавця, на
підставі ч. 2 ст. 67 Закону України «Про
виконавче провадження», надіслати на
адресу ліквідаційної комісії
виконавчі документи, за якими відкриті
виконавчі провадження для подальшого
вирішення ліквідаційною комісією
питання про порядок їх виконання.

Листом державного виконавця від 29
квітня 2014 року за вих. № 11342/6 відмовлено
КП «Обласний навчально-курсовий
комбінат сільського господарства»
Запорізької обласної ради у передачі
виконавчих документів ліквідаційній
комісії з посиланням на те, що у діючій
редакції Закону України «Про виконавче
провадження» відсутня норма, на
підставі якої державний виконавець міг
би винести постанову про завершення
виконавчого провадження.

Не погоджуючись із бездіяльністю
державного виконавця щодо не передачі
виконавчих документів ліквідаційній
комісії та із вимогою зобов"язати
Жовтневий ВДВС ЗМУЮ вчинити певні дії,
КП «Обласний навчально-курсовий
комбінат сільського господарства»
Запорізької обласної ради звернулося
до Запорізького окружного
адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року адміністративний позов КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради до Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про визнання противною
бездіяльність та зобов"язання вчинити
певні дії задоволений частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Жовтневого ВДВС ЗМУЮ щодо не передачі
виконавчих документів ліквідаційній
комісії КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради. Зобов'язано Жовтневий
ВДВС ЗМУЮ передати ліквідаційній
комісії КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, в порядку ст. 67 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі документи, що знаходяться у
зведеному виконавчому провадженні №
39437284/6 та боржником за якими є КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, для вирішення питання
про їх подальший порядок виконання у
встановленому законом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На виконання, постанови Запорізького
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року, Жовтневим ВДВС ЗМУЮ
передано ліквідаційній комісії КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, в порядку ст. 67 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі документи, що знаходяться у
зведеному виконавчому провадженні №
39437284/6.

Постановою державного виконавця
Жовтневого ВДВС ЗМУЮ Хохлова К.К. від 03
червня 2014 року, знято арешт з коштів, що
належать КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради та містяться на рахунках,
відкритих у банківських установах: ПАТ
«Промінвестбанк», ПАТ «КБ «Надра», ПАТ
«Укрсоцбанк», Філії ПАТ
«Промінвестбанк» в м. Запоріжжі, АТ
«Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, у
Запорізькому РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, судом встановлено, що КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради фактично мало змогу
провести повний розрахунок при
звільненні з ОСОБА_1 лише після
передачі Жовтневим ВДВС ЗМУЮ
ліквідаційній комісії КП «Обласний
навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, в порядку ст. 67 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчих документів, що знаходяться
у зведеному виконавчому провадженні №
39437284/6, в рамках якого державним
виконавцем було накладено арешт на
грошові кошти, належні відповідачу, та
які знаходяться на розрахункових
рахунках у банківських установах.

Пунктом 20 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24 грудня 1999
року № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
встановлено, що установивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при не проведенні його до
розгляду справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа є
невинуватою, якщо вона доведе, що вжила
всіх залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Аналізуючи перелічені норми
матеріального права, встановлені під
час розгляду справи обставини, а також
обставини, встановлені рішенням
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 03 березня 2014 року та постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року, суд приходить до висновку, що не
виплата ОСОБА_1 заборгованості по
заробітній платі та компенсації за
невикористану відпустку за 9 днів в
сумі 5904,39 грн., в період з 29 квітня 2014
року по 06 червня 2014 року відбулася не з
вини КП «Обласний навчально-курсовий
комбінат сільського господарства»
Запорізької обласної ради, а тому в цій
частині позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

Надалі, як встановлено довідкою про
середньоденну заробітну плату та
заборгованість із виплати заробітної
плати ОСОБА_1 № 16/09 від 16 вересня 2013 року
середньоденний заробіток ОСОБА_1 на КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради за останні 2 місяці до
звільнення складає 176,43 грн. (а.с. 12)

Згідно до п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» № 13 від 24.12.1999р. при
визначенні середньої заробітної плати
слід виходити з того, що в усіх
випадках, коли за чинним
законодавством вона зберігається за
працівниками підприємств, установ,
організацій, це слід робити відповідно
до Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 р. № 100

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення
заробітної плати, затвердженого
Кабінетом Міністрів України від 08.02.1995
р. № 100 нарахування виплат, що
обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного заробітку на число
календарних днів.

Розмір середнього заробітку за термін
затримки виплати заробітної плати з
22.01.2014 р по 28.04.2014р. (включно) становить:
(176,43 грн. (середній заробіток за робочий
день) х 67 робочих днів) = 11820,81 грн.

Виходячи з наведеного, суд
приходить до висновку, що з КП
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 22 січня 2014 року
по 28 квітня 2014 року в розмірі 11820,81 грн.

Стосовно позовних вимог позивача
щодо стягнення на її користь з
відповідача по справі моральної шкоди
у розмірі 5000,00 грн., суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. Тобто,
відшкодування моральної шкоди може
здійснюватися не тільки в силу
договору, але й закону.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.3 постанови "«Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від
31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації.

Як на спричинення відповідачем
позивачу моральної шкоди, остання
посилається на те, що порушення її
законних прав призвели до моральних
страждань та вимагали від неї
додаткових зусиль для організації
свого життя, через що вона несе певні
моральні страждання, які оцінює у 5000
гривень.

За подібних обставин, та керуючись
принципом розумної достатності, суд
вважає за необхідне зменшити розмір
моральної шкоди, завданої позивачеві
внаслідок не проведення повного
розрахунку при звільненні, стягнувши з
КП «Обласний навчально-курсовий
комбінат сільського господарства»
Запорізької обласної ради на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 300,00
грн.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, якщо позивача на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», ставка судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру встановлена в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Оскільки мінімальна заробітна плата на
1 січня 2014 року становить 1218,00 грн., то з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір за
подання позовної заяви майнового
характеру в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 88 ЦПК
України, ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, яке знаходиться за
адресою: 69095, м. Запоріжжя, вулиця
Дзержинського, буд. № 114, () на користь ОСОБА_1, яка
зареєстрована та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії
НОМЕР_2, виданий Комунарським РВ УМВС
України в Запорізькій області 04.06.2002р.)
компенсацію за час затримки виплати
розрахунку при звільненні за період з 22
січня 2014 року по 28 квітня 2014 року
(включно) в розмірі 11820 (одинадцять
тисяч вісімсот двадцять) гривень 81
копійок, моральну шкоду в розмірі 300
(триста) гривень 00 копійок, а всього 12120
(дванадцять тисяч сто двадцять) гривень
81 копійок.

Стягнути з Комунального підприємства
«Обласний навчально-курсовий комбінат
сільського господарства» Запорізької
обласної ради, яке знаходиться за
адресою: 69095, м. Запоріжжя, вулиця
Дзержинського, буд. № 114, () на користь держави (Державний
бюджет Жовтневого району м. Запоріжжя,
код ЄДРПОУ: - 38025440, Банк одержувача: -
ГУДКСУ у Запорізькій обл.., МФО: 813015,
рахунок: 0003, код бюджетної
кодифікації: 22030001) судовий збір за
подання позову майнового характеру в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання в 10-денний строк з дня
отримання рішення суду апеляційної
скарги.

Суддя:
Н.Г.Скользнєва

11.11.2014