АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2273/14
інстанції Мусулевський Я.А.
Доповідач: Семиженко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 26 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Комсомольського районного
суду міста Херсона від 26 травня 2014 року
у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про виселення,

ВСТАНОВИЛА:

у лютому 2014 року позивач звернувся з
вказаним позовом до суду посилаючись
на те, що на підставі кредитного
договору між сторонами від 26 квітня 2006
року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді
відновлюваної кредитної лінії в
розмірі 22558 доларів США під 12 % річних з
терміном повернення 26 червня 2021 року, в
забезпечення цього договору між
сторонами укладено договір іпотеки
житлового будинку АДРЕСА_1, свої
зобов'язання за кредитним договором
відповідач не виконав, рішенням
Комсомольського районного суду міста
Херсона від 09 червня 2008 року в рахунок
стягнення кредитної заборгованості
було звернуто стягнення на предмет
іпотеки, у позові поставлено питання
про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 з вказаного будинку.

Рішенням Комсомольського районного
суду міста Херсона від 26 травня 2014 року
позовні вимоги задоволено, ухвалено
виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 з житлового будинку АДРЕСА_1 та
зняти зареєстрованих осіб з
реєстраційного обліку за даною
адресою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 з посиланням на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду просив його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог, оскільки
відповідачі по справі не були обізнані
з вимогою про виселення з житлового
будинку АДРЕСА_1, лист-повідомлення про
виселення від 09 грудня 2013 року ОСОБА_4
не отримував, т.я. за даною адресою не
проживає, в матеріалах справи відсутні
докази направлення вимоги про
виселення іншим відповідачам у справі,
а тому позовні вимоги про виселення
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є
передчасними.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді справи сторони свої
процесуальні позиції підтримали.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 26
квітня 2006 року між Закритим
акціонерним товариством Комерційним
банком «Приватбанк», правонаступником
якого є позивач, та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № HECFGK00001659,
за яким останньому було надано кредит у
вигляді відновлюваної кредитної лінії
в розмірі 22558 доларів США під 12 % річних
з терміном повернення 26 червня 2021 року,
в забезпечення виконання цього
договору сторонами укладено договір
іпотеки будинку АДРЕСА_1 від 09 червня 2008
року в рахунок погашення кредитної
заборгованості було звернуто
стягнення шляхом його продажу
позивачем з укладанням від імені
ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, відповідно до довідки
у спірному житловому будинку фактично
проживають відповідачі у справі
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
(а.с. 5-11, 63).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Вимога письмового попередження
про добровільне звільнення житлового
приміщення передбачена ч. 2 ст. 40 Закону
України "Про іпотеку" і стосується лише
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки, як позасудове
врегулювання на підставі договору, і не
застосовується в порядку звернення
стягнення за рішенням суду, отже
задоволення вимог позову про виселення
мешканців із переданого в іпотеку
житлового приміщення чинним
законодавством не поставлено в
залежність від виконання
іпотекодержателем вимог ч. 2 ст. 40
Закону України «Про іпотеку».

Приведений правовий висновок
відповідає висновку Верховного Суду
України в Аналізі судової практики
застосування судами законодавства, яке
регулює іпотеку як заставу нерухомого
майна.

На підставі наведеного колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не містить
обґрунтованого посилання на обставини,
які б могли бути підставою для її
задоволення, скаргу слід відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду міста Херсона від 26 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, на неї протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _