У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють від
свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», треті особи: Одеська
міська рада, Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради як
органу опіки та піклування, про
встановлення факту родинних відносин,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності, зобов'язання усунути та не
чинити перешкод у користуванні,
виселення, вселення, визнання
недійсним іпотечного договору та
вилучення запису з державного реєстру
іпотек, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_11 - ОСОБА_12 та заявою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про приєднання
до касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Одеської області від
19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовом до відповідачів про
встановлення факту родинних відносин з
ОСОБА_13, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири від 23 травня
2007 року, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_11, визнання за нею права
власності на квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язання усунути та не чинити
перешкод у користуванні даною
квартирою шляхом виселення ОСОБА_11,
ОСОБА_14, які діють від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_15, та
вселення її до даної квартири, визнання
недійсним іпотечного договору та
вилучення запису з державного реєстру
іпотек.

В обґрунтування позову зазначила, що
вона є рідною тіткою померлого ОСОБА_13,
після смерті якого відкрилася спадщина
у вигляді квартири АДРЕСА_2. При
зверненні до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини її було
повідомлено, що на підставі рішення
суду, яке в наступному було скасовано, а
позов залишено без розгляду, право
власності було визнано за ОСОБА_10, як
спадкоємцем четвертої черги, який в
свою чергу відповідно до договору від 23
травня 2007 року продав за значену
квартиру ОСОБА_11, яка уклала договір
іпотеки із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 17 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 19 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4 є рідною
тіткою ОСОБА_13, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 23 травня 2007 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_11

Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_13 на квартиру АДРЕСА_1.

Витребувано з незаконного володіння
ОСОБА_11, ОСОБА_14, які діють від свого
імені та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_15, на користь ОСОБА_4
вищезазначену квартиру.

Виселено ОСОБА_11, ОСОБА_14, які діють від
свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_15, з квартири
АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_4 до зазначеної квартири.

Визнано недійсним іпотечний договір,
укладений 23 травня 2007 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_11

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_11 - ОСОБА_12 та представник ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», який
приєднався до даної касаційної скарги,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просять скасувати вказане судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний суд на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
ОСОБА_5 продав квартиру, яка не
перебувала у його власності та в
розумінні ст. 658 ЦК України не мав право
на продаж спірного майна, а позивач, як
особа, яка вважає себе власником майна
має право на звернення до суду із
віндикаційним позовом.

Крім того, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про
визнання недійсним договору іпотеки з
підстав його невідповідності вимогам
ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку»,
оскільки власником спірної квартири є
позивачка.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_11 -
ОСОБА_12 та заяву Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про приєднання до
касаційної скарги відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 19 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова