Справа № 357/1698/14 Головуючий у І
інстанції Протасова О.М.Провадження №
22-ц/780/4933/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 42
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ВГІРФО
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом та просив визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати
ВГІРФО Білоцерківського МВ ГУ МВС
України в Київській області зняти
відповідача з реєстраційного обліку за
зазначеною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідно до договору
купівлі-продажу від 09.03.2005 р. ОСОБА_1 на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1, у якій зареєстрована
відповідач, його колишня невістка.
Позивач зареєстрований та проживає за
іншою адресою, однак має намір за
сімейними обставинами переїхати
проживати у належну йому квартиру.
Реєстрація відповідача у зазначеній
квартирі перешкоджає ОСОБА_1
користуватися квартирою та отримувати
субсидію, на яку він, як пенсіонер, має
право.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 червня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено
у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через невідповідність
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що
відповідач ніколи не була членом сім'ї
власника квартири, жодних сімейних
стосунків сторони не підтримували та
не підтримують. Позивач не має
можливості отримувати субсидію через
реєстрацію в квартирі відповідача. Суд
першої інстанції не взяв до уваги, що
ОСОБА_2 забрала меблі і виїхала з
квартири.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 09.03.2005 року.

З паспорта відповідача та
відомостей адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС у місті Києві
вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована у
зазначеній квартирі.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року розірвано шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відсутні
докази, які підтверджують вчинення
відповідачем позивачу перешкод у
користуванні та розпорядженні
квартирою та докази відсутності
відповідача без поважних причин понад
один рік за зареєстрованим місцем
проживання.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
члени сім'ї власника житла втрачає
право користування цим житлом у разі
його відсутності без поважних причин
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом про
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою ОСОБА_1 не
надав належних доказів того, що
відповідач без поважних причин не
проживає за зареєстрованим місцем
проживання понад один рік.

Позивач фактично просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою з підстав
припинення родинних стосунків після
розірвання шлюбу з його сином та
неможливості отримати субсидію, однак
зазначені обставини не є підставою для
задоволення позову та визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи, рішення суду є
законним та обґрунтованим, ґрунтується
на наявних у матеріалах справи доказах,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.