Справа№336/2001/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року

м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді:
Артемової Л.Г., при секретарі: Бутенко
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, в позовній заяві
зазначає, що знаходилась з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі з
06.09.2008 року, сторони мають спільну
дитину - малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою
та знаходиться на її утриманні. Сторони
мешкають окремо, відповідач
відмовляється добровільно надавати
кошти на утримання дитини. Позивач
зазначає, що перебуває у важкому
матеріальному становищі, просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання малолітнього сина в розмірі ?
частки зі всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
пред'явлення позову, до досягнення
сином повноліття, допустити негайне
виконання рішення в межах суми платежу
за один місяць. За змістом позову,
відповідач інших стягнень за
виконавчими документами не має
(відносно аліментів), офіційно
працевлаштований, стабільно отримує
заробітну платню.

При проведенні судового засідання
позивач не була присутня, надала суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, наполягала на задоволенні
позову.

Відповідач також подав до суду
письмову заяву, за змістом якої просить
розглядати справу за його відсутності,
проти задоволення позову не заперечує.

Судом визнано можливим розглядати
справу за відсутності сторін, в
загальному порядку, передбаченому
цивільно-процесуальним
законодавством.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу у зв'язку із неявкою
в судове засідання всіх осіб, які
беруть участь у справі, не здійснюється
згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи|речі|,
з'ясувавши всі обставини, суд на
підставі ст. 174 ЦПК України приймає
визнання позову, яке не суперечить
змісту закону та не порушує права
сторін, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст.
183 СК України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. При призначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу. Частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено, згідно свідоцтва про
народження позивачка і відповідач
мають спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, актовий
запис №470 від 16.04.2009 року.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду з дня пред'явлення позову.

Позов до суду було пред'явлено
позивачкою 18.03.2014 року, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду (а.с.1).

Сторони, що проживали разом у
зареєстрованому шлюбі, мешкають
окремо, дитина мешкає з позивачкою, що
зазначено в позовній заяві, що
визнається відповідачем, тому не
підлягає додатковому доказуванню у
відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець
м.Запоріжжя, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
офіційно працевлаштований печевим на
Запорізькому титаномагнієвому
комбінаті (цех № 2 дільниця хлорування),
отримує постійний заробіток, інших
дітей та стягнень за виконавчими
документами не має.

На підставі наведеного, суд вважає за
доцільне стягувати аліменти з
відповідача на утримання малолітньої
дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх
видів заробітку (доходу) відповідача,
щомісяця, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, з 18.03.2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає
за необхідне стягнути із відповідача в
дохід держави судовий збір у сумі 243,60
грн., від сплати якого позивач була
звільнена при пред'явленні позову до
суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись, ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст.
ст. 59, 60, 88, 169, 174, 197, 208-210, 212, 214-215, 293, 367 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Запоріжжя,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1:

- на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на
утримання малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, щомісяця, але не менше ніж
30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 18.03.2014
року до досягнення дитиною повноліття;

- судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід
держави.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.Г. Артемова