Провадження № 2/521/6365/14
17 листопада 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.,
при секретарях - Гречко І.О., Дукіної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсним біржового
договору купівлі-продажу нерухомого
28.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним
нерухомого майна, укладеного 02 жовтня
1995 року на Одеської товарної біржі,
якій зареєстрований 09 жовтня 1995 року
Одеським міжміським бюро технічної
інвентаризації під № 143 пр. на стр.174
реєстр №243, згідно з яким ОСОБА_2, від
ім'я якого на підставі доручення № 4-2890,
яке було засвідчено Першою
нотаріальною державною конторою м.
Одеси 11 вересня 1995 року, діяла ОСОБА_3,
продав, а ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, діючи від свого імені та
від імені неповнолітнього сина ОСОБА_1,
купили в рівних частках квартиру
АДРЕСА_1 , яка складається з 1 (однієї)
житлової кімнати, є ізольованою, має
загальну площу 33,07 кв.м. та житлову
Мотивуючи свої позовні вимоги позивач
вказує, що між сторонами за вказаним
купівлі-продажу нерухомого майна від 02
жовтня 1995 року була досягнута
домовленість щодо усіх істотних умов
цього договору та вони повністю
виконали цей договір, але не оформили
цей договір нотаріально, так як у п.10
цього договору зазначено: «Договір
подальшому нотаріальному посвідченню
Крім того, позивач вказує, що до
підписання договору його мати - ОСОБА_4
передала відповідачу обговорену
заздалегідь суму грошей у розмірі 477018000
(чотириста сімдесят сім мільйонів
вісімнадцять тисяч) крб., в рахунок
вартості придбаного житла, відповідач
передав ОСОБА_4 житло, ключі від
квартири, виконавши таким чином, умови
договору. Також позивач вказує те, що
вони з матерю вселилися в придбане
житло, зареєструвалися та проживали у
вказаній квартирі, несли витрати по
утриманню та оплаті комунальних
Також позивач вказує, що згідно
свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 15
лютого 2014 року померла ОСОБА_4, яка є
його матір'ю, й 03 квітня 2014 року він, як
спадкоємець за законом, подав заяву про
прийняття спадщини до приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, яка своїм
листом № 211/02-14 від 19.08.2014 року
роз'яснила йому, що наданий ним
нерухомого майна від 02 жовтня 1995 року
не відповідає вимогам законодавства,
та одночасно запропонувала йому
звернутися до суду за захистом своїх
Представник позивача - ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи за її відсутністю,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, не заперечувала проти заочного
розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, місце проживання
якого позивачу невідоме та в
установленому законом порядку не
зареєстроване, був повідомлені
належним чином та викликаний до суду
через оголошення у пресі, але в судове
засіданні не з'явився і не повідомив
суду причини своєї неявки.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав, за умови заочного
розгляду справи.
Частиною 2 статті 12 Закону України «Про
власність», який діяв станом на 1995 рік,
визначено, що громадянин набуває право
власності на майно на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963р.), якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.
Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 набув право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 1
(однієї) житлової кімнати, загальною
площею 33,07 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м.
на підставі Свідоцтва про право
власності на житло №575, виданого
комерційним центром «Пріоритет» 12
вересня 1995 р., зареєстрованого в ОМБТІ
м. Одеси в книзі 143 пр., на стор.174, під .№
02 жовтня 1995 року ОСОБА_2, від імені якого
на підставі доручення № 4-2890, яке було
засвідчено Першої нотаріальної
державної конторою м. Одеси 11 вересня
1995 року діяла ОСОБА_3, продав, а ОСОБА_4,
діючи від свого імені та від імені
неповнолітнього сина ОСОБА_1 купили в
рівних частках квартиру АДРЕСА_1, яка
складається з 1 (однієї) житлової
кімнати, є ізольованою, має загальну
площу 33,07 кв.м., корисну площу 32,3 кв.м., та
житлову площу 17,3 кв. м.
Як вбачається з п.1 біржового договору,
членами біржі за цим договором є
повнолітні особи, а саме: продавець -
ОСОБА_2 та покупець - ОСОБА_4, що не
суперечить положенням Закону України
від 10.12.1991р. № 1956-ХІІ «Про товарну
біржу», який діяв на той час.
Згідно п.5 біржового договору, продаж
квартири АДРЕСА_1 вчинено сторонами за
цим договором за 477 018 000.00 (чотириста
сімдесят сім мільйонів вісімнадцять
тисяч) крб., які продавець отримав від
покупця повністю до підписання цього
договору та квартира належить новим
власникам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у рівних
Судом не встановлено факту існування
між сторонами за цим договором
будь-яких спорів щодо цього договору
або відчуженого за цим договором
Наведені обставини дозволяють суду
зробити висновок про те, що сторони за
вказаним біржовим договором
купівлі-продажу нерухомого майна
досягли згоди щодо усіх його істотних
умов та повністю його виконали.
Крім того, в п.12 біржового договору
зазначено: «Договір подальшому
нотаріальному посвідченню не
підлягає», та згідно зі ст.15 Закону
України «Про товарну біржу» в редакції,
яка діяла на час укладення цього
біржового договору, угоди та договори,
зареєстровані на біржі, не підлягали
нотаріальному посвідченню, а тому
сторони за цим договором не оформили
його нотаріально, як цього вимагає
Відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1 від 15 лютого 2014 року.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
03 квітня 2014 року ОСОБА_1 подав заяву про
прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, до приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
Проте приватний нотаріус ОСОБА_5 своїм
листом від 19.08.2014 року за № 211/02-14
відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посилаючись на те, що наданий
купівлі-продажу нерухомого майна від 02
жовтня1995 року не відповідає вимогам
законодавства, оскільки не посвідчений
Однак у зв'язку з тим, що ОСОБА_4, померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від
15 лютого 2014, нотаріальне посвідчення
біржового договору купівлі-продажу
квартири в теперішній час неможливе.
Згідно ст. 47 ЦК УРСР (1963р.), якщо одна із
сторін повністю або частково виконала
правочин, який потребує нотаріального
посвідчення, а інша сторона ухиляється
від нотаріального посвідчення
правочину, суд за вимогою сторони (її
правоприємника), яка виконала правочин,
вправі визнати правочин дійсним.
Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, суд
може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.
Нотаріальне посвідчення договорів
купівлі-продажу нерухомості стало
обов'язковим починаючи з 01 січня 2004
року, у зв'язку із вступом в силу нового
Цивільного Кодексу України, на
підставі якого видано Інструкцію «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України затверджену
Наказом Мінюсту України № 20/5 від 03.03.2004
р., яка використовується нотаріусами
при вчинені дій з посвідчення
відповідного правочину.
Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону
України № 1956-XII «Про товарну біржу» від
10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню, та угода вважається
укладеною з моменту її реєстрації на
Таким чином, на час укладення біржового
Договору купівлі-продажу нерухомого
сторонами було додержано вимоги
законодавства щодо форми договору.
Окрім того, 09 жовтня 1995 року зазначений
договір, як підставу виникнення права
власності на зазначену квартиру, було
належним чином зареєстровано в КП
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.
Таким чином, суд вважає можливим
визнати дійсним договір
квартири АДРЕСА_1, яка складається з
однієї кімнати загальною площею 33.07
кв.м., корисною площею 32,3 кв.м., житловою
площею 17,3 кв.м., укладений на Одеській
товарній біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
яка діяла в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина -
Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Таким чином, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 слід задовольнити в
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220, 334, 640 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 88, 209,
212, 214-215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_1, яка складається з 1 (однієї)
житлової кімнати, загальною площею 33,07
кв.м., корисною площею 32,3 кв.м., житловою
укладений на Одеській товарній біржі
між ОСОБА_2, від ім'я якого на підставі
доручення діяла ОСОБА_3, та ОСОБА_4, яка
діяла в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_1 - дійсним.
Рішення може бути оскаржене позивачем
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Суддя: