Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст. Корицька
Вікторія Олександрівна
Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць
О.С.

суддів: Зарицької
Г.В., Якухно О.М.,

при секретарі

судового засідання:
Крижанівської М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, з участю третьої особи ОСОБА_2
про звільнення майна з-під арешту,

за апеляційною скаргою Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції на рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 24 квітня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк»), з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 24.04.2014р.,
звернулося з позовом до Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції (далі - Богунський відділ ДВС).
Просило звільнити з-під арешту
заставне майно, а саме, транспортний
засіб DAEWOO Lanos TF69Y, 2006 року випуску, номер
кузова (шасі) НОМЕР_1, номер державної
реєстрації НОМЕР_2. В обґрунтування
позову зазначало, що між ним та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір від 06
травня 2006 року. В забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2 передав
йому в заставу належний позичальнику
автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y. Постановою
Богунського відділу ДВС накладено
арешт на все майно ОСОБА_2 та оголошено
заборону на відчуження будь-якого його
майна, чим порушено права ПАТ
КБ«Приватбанк», як заставодержателя.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 24 квітня 2014 року позов
задоволено. Зобов'язано відповідача
звільнити з-під арешту автомобіль DAEWOO
Lanos TF69Y, 2006 року випуску, номер кузова
(шасі) НОМЕР_1, номер державної
реєстрації НОМЕР_2, накладений
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 18.11.2009 року та арешту
майна боржника і заборона на його
відчуження, що належить на праві
власності ОСОБА_2.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Богунський відділ ДВС подав
апеляційну скаргу, в який посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування обставин по справі, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухваливши нове про відмову в
задоволенні позову. Зазначає, що
розглянувши спір, суд не залучив до
участі у справі ВАТ «Райфайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4, оскільки
вищевказаним рішенням зачіпаються їх
права та обов'язки як осіб, в інтересах
яких відповідачем був накладений
арешт. Крім того, матеріали справи не
місять витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, у зв'язку з чим не можливо
встановити преважне право позивача на
звернення стягнення на предмет
обтяжень - легковий автомобіль DAEWOO Lanos
TF69Y, 2006 року випуску, номер державної
реєстрації НОМЕР_2

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця Богунського
відділу ДВС Житомирського міського
управління юстиції від 18 листопада 2008
року накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_2 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого його
майна, в т.ч. і на DAEWOO Lanos TF69Y, 2006 року
випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1,
номер державної реєстрації НОМЕР_2
(а.с.5).

Однак, 06 травня 2006 року між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк», правонаступником
якого є позивач (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк»), та боржником був
укладений кредитний договір (а.с.10-11).

В забезпечення виконання умов
вищевказаного кредитного договору між
ПАТ КБ Приватбанк» та божником 06 травня
2006 року був укладений договір застави
автотранспорту, за умовами якого
позичальник (заставодавець) надав в
заставу автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y, 2006 року
випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1,
номер державної реєстрації НОМЕР_2
(а.с.14-15).

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України
«Про заставу», якщо предметом застави є
рухоме майно, заставодержатель
зареєстрованої застави має переважне
право на задоволення вимог із
заставленого майна перед
заставодержателями незареєстрованих
застав та заставодержателями застав,
які зареєстровані пізніше.

Переважне право у задоволенні вимог із
заставленого рухомого майна
визначається на підставі моменту
реєстрації застави.

З огляду на вище викладені обставини,
суд першої інстанції, задовольняючи
позов та звільняючи автомобіль з-під
арешту, виходив з того, що позивач має
першочергове (переважне, пріоритетне)
право на звернення стягнення на
заставлене майно позичальника перед
іншими стягувачами, які не є
заставодержателями.

Проте погодитись з даними висновками
суду не можна виходячи з наступного.

Так судом при розгляді справи не
враховано роз'яснення, що викладені у
п.4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису», про те, що за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Відповідачами в справі суд притягує
боржника, особу, в інтересах якої
накладено арешт на майно, і в
необхідних випадках - особу, якій
передано майно, якщо воно було
реалізоване.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.24 постанови № 6
від 07 лютого 2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» зазначив, що вимоги інших осіб
щодо належності їм, а не боржникові
майна, на яке накладено арешт,
вирішуються шляхом пред'явлення ними
відповідно до правил судової
юрисдикції позову до боржника та особи,
в інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на це майно і
зняття з нього арешту. У такому ж
порядку розглядаються вимоги осіб, які
не є власниками майна, але володіють
ним на законних підставах. Орган
державної виконавчої служби у
відповідних випадках може бути
залученим судом до участі у справі як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору.

Отже, у справах про зняття арешту з
майна належним відповідачем є не орган
державної виконавчої служби, а боржник
та особи, в інтересах якої накладено
арешт.

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження серії ВП №
10066123 від 18.11.2008 року боржником є ОСОБА_2,
а стягувачем - ВАТ «Райффайзен банк
аваль».

За таких обставин, судом вирішено спір
не до належного відповідача, що потягло
за собою вирішення питання про права та
обов'язки інших осіб, які не брали
участі у справі.

Оскільки суд першої інстанції при
розгляді справи допустив порушення
норм процесуального права, що призвело
до помилкового вирішення спору,
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 01 квітня 2014 року було
відстрочено сплату судового збору
апелянтом.

Оскільки рішення ухвалюється на
користь апелянта, то з позивача слід
стягнути на користь держави судовий
збір в сумі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Богунського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 24 квітня 2014 року скасувати
та ухвалити нове - про відмову у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, з участю третьої особи ОСОБА_2
про звільнення майна з-під арешту.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» на користь держави
судовий збір в сумі 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :
Судді :