22-ц/775/1600/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого Баркової Л.Л.
Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.
при секретарі Одінцові Є.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Маріупольської територіальної громади
в особі Маріупольської міської ради
про надання додаткового строку для
за апеляційною скаргою Маріупольської
міської ради на рішення Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 23 вересня 2014 року,
в с т а н о в и л а :
В серпні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Маріупольської
міської ради про встановлення
додаткового строку для подачі заяви
для прийняття спадщини. Зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4,
після смерті якої відкрилась спадщина
у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_1.
Інша ? частка квартири належала на
праві власності його брату - ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки він є
спадкоємцем першої черги після смерті
матері, яка залишила заповіт на його
ім'я, доглядав за нею, сплачував
комунальні послуги, ніс витрати по її
похованню але пропустив 6-місячний
строк для подачі заяви про прийняття
спадщини, просив встановити йому
Рішенням Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
23 вересня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено. Визначено ОСОБА_3
додатковий місячний строк з дня
набрання рішенням законної сили для
подання заяви про прийняття спадщини,
що відкрилась після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі представник
Маріупольської міської ради просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що судом порушено норми матеріального
та процесуального права, висновки суду
не відповідають обставинам справи, які
неповно з'ясовані.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305
ЦПК України апеляційний суду розглядає
справу у відсутності відповідача,
представника Маріупольської міської
ради, який належним чином повідомлений
про час і місце судового розгляду
справи, направив до суду заяву, в який
підтримав доводи скарги та просив про
розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення позивача та його
представника, адвоката ОСОБА_6, які
просили скаргу відхилити, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з таких підстав з
таких підстав.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи, які
суд вважав встановленими, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо) , які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню для цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Вирішуючи справу та задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з того, що
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини позивачем доведено
і підтверджено матеріалами справи.

Між тим, погодитися з таким
висновком суду не можна, оскільки він
не відповідає обставинам справи та
положенням матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Згідно із ч.1 статті 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України,
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача -ОСОБА_4, актовий
запис №434 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, актовий
запис №626, рідний брат позивача. (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 14 жовтня 2004 року
та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 29.10.2004
року спадкова квартира АДРЕСА_1
належить в рівних частках (по1/2) -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7-8).

Відповідно до заповіту від 26 липня 2006
року ОСОБА_4 заповіла належну їй ?
частку квартири АДРЕСА_1 позивачеві
ОСОБА_3 (а.с. 16).

Як роз'яснив у п.24 постанови №7 від
30.05.2008 року Пленум Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування», при розгляді таких
справ слід перевіряти наявність або
відсутність спадкової справи стосовно
спадкодавця у Державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
та наявність у матеріалах справи
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Проте, при розгляді справи, суд
першої інстанції належним чином не
перевірив хто із спадкоємців прийняв
в установленому законом порядку
спадщину як після смерті ОСОБА_4, так
після смерті ОСОБА_3, чи відкривались
після їх смерті спадкові справи та,
розглянувши справу у відсутності
позивача і не роз'яснивши останньому
положення ч.4 ст.10 ЦПК України, не
сприяв всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, які мають значення для
її правильного вирішення, що привело
до розгляду справи за участю
неналежного відповідача.

За положеннями ч.1 ст.1277 ЦК України,
лише у разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття тягне за собою визнання
спадщини відмерлою, що є підставою для
залучення органу місцевого
самоврядування до участі у справі як
належної сторони за заявленими
вимогами позивача.

Як встановлено при розгляді справи
в апеляційному суді із повідомлення
Другої Маріупольської державної
нотаріальної контори за №1482/01-16 від
12.11.2014року, після смерті спадкодавця
ОСОБА_5 було заведено спадкову справу
№34 за заявами спадкоємців ОСОБА_7, його
сина, та матері ОСОБА_4, які надійшли до
нотаріальної контори 29 січня 2010 року
за №51, №52.

Станом на час розгляду справи
свідоцтво про право на спадщину не
видавалось.

Згідно із положеннями ч.1ст.1266 ЦК
України внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка б
належала за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

З урахуванням встановлених
обставин, положень закону та приймаючи
до уваги, що після смерті спадкодавця
ОСОБА_4, крім позивача є інший
спадкоємець, який в установленому
законом порядку прийняв спадщину, але
не був залученим до участі у справі в
якості належного відповідача, дійти
висновку про те, що оскаржуваним
рішенням порушені права та законні
інтереси територіальної громади, не
можна.

За таких обставин, оскаржуване
судове рішення, відповідно до вимог
статті 309 ЦПК України, як таке що не
відповідає положенням процесуального
та матеріального закону, встановленим
обставинам справи, ухвалене за участю
неналежного відповідача, підлягає
скасуванню з постановою нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303,
307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Маріупольської
міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 23
вересня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Маріупольської територіальної громади
в особі Маріупольської міської ради
про надання додаткового строку для
прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня
проголошення, може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до касаційної інстанції.

Судді