Справа № 305/1177/14-ц
Провадження по справі № 2/305/634/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді
Бліщ О.Б.

при секретарі -
Вербещук В.А.

з участю: прокурора - Глушман
І.І.

представника
позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в
особі представника - ОСОБА_1 до
Білоцерківської сільської ради
Рахівського району Закарпатської
області про внесення змін до договору
про сплату пайових коштів на розвиток
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури населеного пункту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в особі представника - ОСОБА_1,
звернулася в суд з позовом до
Білоцерківської сільської ради
внесення змін до договору про сплату
пайових коштів на розвиток соціальної
та інженерно-транспортної
інфраструктури населеного пункту.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що 09 березня 2010 року між нею та
Білоцерківською сільською радою, в
особі сільського голови Беріндє Ю.Ю.
було укладено договір про сплату
пайових коштів на розвиток соціальної
та інженерно-транспортної
інфраструктури населеного пункту (с.
Біла Церква). Підставами для укладення
договору було рішення четвертої сесії V
скликання Білоцерківської сільської
ради від 28 липня 2006 року, ЗУ "Про
планування і забудову території" ст. 27
та Постанова КМУ №1930. Відповідно до п.2
договору ОСОБА_2 повинна сплатити кошти
у розмірі 10% від вартості будівельної
частини об"єкту, згідно
грошово-кошторисної документації -
станція технічного обслуговування по
АДРЕСА_1. Пайовий внесок сплачується до
здачі об'єкту в експлуатацію. На даний
час об'єкт - станція технічного
обслуговування по АДРЕСА_1 в
експлуатацію не зданий. За період з 2010
року по 2014 рік ОСОБА_2 внесла частину
вищевказаних коштів у розмірі 36168
гривень. При укладенні договору від 09
березня 2010 року було допущено
порушення норм діючого на той час
законодавства, а саме ч. 11 ст. 27-1 ЗУ "Про
планування і забудову території", яка
передбачала що істотними умовами
договору про пайову участь у створенні
і розвитку соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
населеного пункту є розмір пайової
участі, строк сплати пайової участі,
відповідальність сторін. Невід'ємною
частиною договору є розрахунок
величини пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.
ОСОБА_2 неодноразово усно зверталась у
Білоцерківську сільську раду, а 16.05.2014
року, у письмовій формі, з заявою про
внесення змін до договору про сплату
пайових коштів на розвиток соціальної
та інженерно-транспортної
інфраструктури населеного пункту (с.
Біла Церква) і укладення додаткової
угоди до договору, у зв'язку з тим, що ні
у самому договорі від 09 березня 2010 року,
а ні у рішенні Білоцерківської
сільської ради від 14 вересня 2011 року
"Про затвердження порядку залучення та
використання коштів пайової участі
замовників у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури с. Біла Церква" не
передбачено внесення змін до договору.
Даним рішенням Білоцерківська
сільська рада встановила граничний
розмір для об'єкту придорожнього
сервісу - станції технічного
обслуговування у розмірі 6% від
вартості будівельної частини об'єкту,
згідно грошово-кошторисної
документації. Таким чином, враховуючи
наявність обставин, які свідчать про
порушення вимог чинного законодавства,
а саме сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов договору, а також те, що
Білоцерківська сільська рада не
погодилася на внесення вищевказаних
змін до договору, просила зобов'язати
Білоцерківську сільську раду внести
зміни до договору від 09 березня 2010 року
та встановити пайову участь у розвитку
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури населеного пункту с.
Біла Церква у розмірі 6% від вартості
будівельної частини об'єкту.

В судовому засіданні представник
позивачки, ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав
наведених у позовній заяві. На
задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача
Білоцерківської сільської ради, в
судове засідання не з'явився, однак в.о.
сільського голови Данч Р.Ю. надіслала
заяву, в якій просила розглянути справу
за відсутності їхнього представника.
Позовні вимоги визнають.

Прокурор Рахівського району, Глушман
І.І. посилається на те, що учасники
договірних відносин при укладенні
договору мають вільне волевиявлення,
тому суд не може вносити істотні умови
або зміни до існуючого договору,
оскільки це буде порушенням ст. 627 ЦК
України. На підставі наведеного
просить відмовити у задоволенні даного
позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.ст. 626, 629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 09 березня 2010
року між позивачкою ОСОБА_2 -
забудовником з однієї сторони та
Білоцерківською сільською радою, в
особі сільського голови Беріндє Ю.Ю. -
замовником, з іншої було укладено
договір про сплату пайових коштів на
розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
населеного пункту (с. Біла Церква).

Згідно з п. 2 цього договору забудовник,
ОСОБА_2 зобов'язалася сплатити пайовий
внесок, що становлять 10% від вартості
будівельної частини об'єкту, згідно
грошово-кошторисної документації -
станції технічного обслуговування по
АДРЕСА_1.

На виконання своїх договірних
зобов'язань позивачкою було сплачено в
місцевий бюджет с. Біла Церква двома
платежами кошти на загальну суму 36168
гривень, що стверджується копіями
квитанцій № 17 від 09.09.2011 року та №
від 06 березня 2014 року.

Позивачка звертаючись до суду з
позовною заявою, просить зобов'язати
відповідача Білоцерківську сільську
раду внести зміни до даного договору,
оскільки такий не відповідає вимогам
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 року № 3038.

17.03.2011 року набрав чинності Закон
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року № 3038.

Згідно з п. 2 розділу 5 Прикінцевих
положень цього Закону - закони та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим законом, діють у
частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно з п. 7 Прикінцевих положень
Закону, якщо договором про пайову
участь, який укладений до набрання цим
Законом чинності, передбачена сплата,
пайової участі замовником будівництва
(повністю або частково) в обсягах інших
ніж визначено цим Законом, такий
договір підлягає приведенню у
відповідність із цим Законом.

Частиною 6 статті 40 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року

передбачено, що встановлений органом
місцевого самоврядування для
замовника розмір пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту не може перевищувати граничний
розмір пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.
Граничний розмір пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту з урахуванням інших
передбачених законом відрахувань не
може перевищувати 10 відсотків
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта - для нежитлових
будівель та споруд.

З вище наведеного суд констатує, що
договір про сплату пайових коштів на
розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
населеного пункту укладений між
сторонами 09 березня 2010 року, в частині
розміру пайового внеску, відповідає
вимогам цього закону.

Окрім того, позивачка посилається на
те, що відповідачем при укладенні
договору було порушено істотні умови
договору.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України, зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною
та в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Позивачкою та її представником не
надано жодного належного та
допустимого доказу того, що
відповідачем - Білоцерківською
сільською радою порушено істотні умови
договору від 09.03.2010 року.

Згідно зі ст.ст. 509, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк
відповідно до вказівок договору і не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання та одностороння
зміна умов договору, за винятком
випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що договором
укладеним 09.03.2010 року між сторонами не
передбачено одностороння зміна його
умов, даний договір відповідає вимогам
чинного законодавства, позивачкою та
її представником не надано жодних
доказів порушення відповідачем
істотних умов договору, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Білоцерківської
сільської ради Рахівського району
Закарпатської області про внесення
змін до договору про сплату пайових
коштів на розвиток соціальної та
інженерно-транспортної інфраструктури
населеного пункту - слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позову, судові витрати понесені
позивачкою при зверненні з позовом до
суду, на підставі ст. 88 ЦПК України -
слід залишити за позивачкою.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88,
212, 213, 223 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2,
представник позивача ОСОБА_1 до
Білоцерківської сільської ради
Рахівського району Закарпатської
області про внесення змін до договору
про сплату пайових коштів на розвиток
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури населеного пункту -
відмовити.

Витрати по сплаті судового збору
залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ
О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Бліщ О.Б.