22-ц/772/3239/2014Головуючий в суді першої
інстанції Венгрин О. О.Категорія
57Доповідач Медяний В. М.
Апеляційного суду
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:
Головуючого: судді Медяного В.М.,
Суддів : Матківської М.В., Марчук В.С.,
при секретарі : Агеєвій Г.В.,
за участю сторін у справі: позивача
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,
представника відповідача ФОП ОСОБА_4 -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ФОП ОСОБА_4 про зобов'язання здійснити
обмін товару в порядку захисту прав
споживача, відшкодування моральної
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 14 жовтня 2014 року, -
в с т а н о в и л а:
У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ФОП ОСОБА_4 про
зобов'язання здійснити обмін товару в
порядку захисту прав споживача,
відшкодування моральної шкоди.
Посилається на те, що 11-12 березня 2014
року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташований в Торговельному центрі «
8ку Рагк» по вул. Козицького, 51 у м.
Вінниці, він придбав портфель, барсетку
та футляр для окулярів. Вказана
продукція виконана в одному дизайні,
вартістю понад 6200,00 грн. Продавцем
даний товар був упакований у фірмову
упаковку, але з незрозумілих для нього
причин був відклеєний (відірваний)
цінник з ярликів кожного товару.
Придбаним товаром він був задоволений.
Однак, через декілька днів, намагаючись
скласти до портфеля речі, виявив що він
по розмірах малий, а тому він не зможе
використовувати його за призначенням.
Вказаний портфель ним не
використовувався, збережено його
товарний вигляд та ярлики. Проте, в
жодному з товарів він не виявив чек з
датою покупки та ціною на кожний товар.
Оскільки при покупці портфеля він
бачив інший, більший за розмірами, тому
вирішив, що може обміняти його з
відповідною доплатою.
20.03.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до продавця
магазину з проханням обміняти даний
портфель інший такого ж дизайну у
більшому розмірі з відповідною
Однак, заступник директора магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» відмовила йому в обміні
Наступного дня ОСОБА_2 звернувся з
письмовою заявою з таким же проханням
до ФОП ОСОБА_4, який 21.03.2014 р. надав йому
письмову відповідь про те, що не
заперечує факт продажу йому портфеля,
але зазначив, що товар було придбано
ним 19.02.2014 р., тобто, портфель знаходився
у користуванні 30 днів, що перевищує
чотирнадцятиденний строк, в який
можливий обмін товару.
З такими твердженнями відповідача
позивач не погоджується, оскільки
вказані товари (у тому числі портфель)
він придбав саме 11-12 березня 2014 р., а
тому вважає, що має право на обмін
придбаного ним портфеля на інший
такого ж дизайну, більшого розміру та з
відповідною доплатою.
Крім того, позивач вважає, що
відповідачем йому спричинено моральну
шкоду, яку він оцінює в 5000,00 грн., яка
полягає в тому, що він був вимушений
звертатись до інспекції з питань
захисту прав споживачів і до суду. На
ґрунті сильних душевних хвилювань,
пов'язаних з порушенням відповідачем
його прав, погіршився його сон, він став
дратівливим та пригніченим.
Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 14.10.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_4
2500 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній представник позивача у
справі ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов ОСОБА_2 задовольнити
повністю. Посилається на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_6. апеляційну
скаргу повністю підтримали та просили
її задовольнити, посилаючись на
викладені в ній доводи.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_4 -
адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу не
визнала та заперечила проти її
задоволення, посилаючись на її
безпідставність та необґрунтованість.

Колегія суддів перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін у
справі, що з'явилися до суду, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України,
при ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; наявності інших
фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи; правовідносин,
зумовлених встановленими фактами. У
рішенні суду обов'язково повинні бути
зазначені встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для справи.

Відповідно до ч.1-3 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем,
працює на спрощеній системі
оподаткування, є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом
платника єдиного податку від 31.05.2012
року.

19.02.2014 року позивач ОСОБА_2 придбав у
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить
ФОП ОСОБА_4, портфель, артикул 10-3-050-4, що
підтверджується витягом з журналу (а.с.
56), звітом №338 від 19.02.2014 р. (а.с. 14) та
показами допитаних судом свідків
ОСОБА_7 (заступник директора магазину) і
ОСОБА_8 (продавець магазину).

Зокрема, зазначені свідки пояснили, що
19.02.2014 р. позивач ОСОБА_2 придбав в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» портфель
(артикул 10-3-050-4) і футляр для окулярів, а
також отримав картку на 10% знижку, якою
скористався.

Пізніше, 01.03.2014 р. ОСОБА_2 придбав в
даному магазині барсетку (використавши
при цьому картку на знижку), про що
свідчить щоденний журнал записів
продажу товару, який ведеться
продавцями магазину, а також звіт №338,
який є внутрішнім документом, яким
продавці магазину звітують про продаж
товару через програму С1. Чеків на
придбані товари позивач в магазині не
вимагав. З проханням обміняти портфель
позивач звернувся лише 20.03.2014 р., тобто з
пропуском передбаченого ЗУ «Про захист
прав споживачів» чотирнадцятиденного
строку. Крім того, придбаний позивачем
портфель мав ознаки використання (був з
обрізаними ярликами і мав очевидні
пошкодження - подряпини на шкірі). В
зв»язку з цим в обміні товару йому було
відмовлено. Свідок ОСОБА_8 пояснила, що
даний товар (портфель і футляр для
окулярів) позивачу продала саме вона
19.02.2014 р., а 01.03.2014 р. - барсетку. 11.03.2014 р.
нічого в магазині продано не було
взагалі, а 12.03.2014 р. вона не працювала в
магазині (була не її зміна).

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Вінницькій області
перевірялась заява ОСОБА_2 з приводу
порушення його прав як споживача ФОП
ОСОБА_4 при продажу товару в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1», але порушень з цього
приводу виявлено не було, про що
свідчить акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів №0520 від 29.04.2014 р. (а.с. 41-42).

Таким чином, з зазначених вище підстав
відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позов про зобов'язання здійснити обмін
товару в порядку захисту прав
споживача необґрунтований, а тому
задоволенню не підлягає. Також,
оскільки позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди в сумі
5000,00 грн. нерозривно пов'язані з вимогою
про зобов'язання здійснити обмін
товару в порядку захисту прав
споживача, тому суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні і цієї вимоги.

Крім цього, суд дійшов висновку, що
згідно ст. 84 ЦПК України з позивача на
користь відповідача слід стягнути 2500,00
грн. витрат на правову допомогу,
підтверджених документально.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх обґрунтованими
та законними. Заперечуючи проти позову,
відповідач надав суду належні та
допустимі докази, які спростовують
дані позовні вимоги.

Так зокрема, встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем, платником єдиного
податку. В магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
належить відповідачу, на вимогу
покупця видається чек на придбаний
товар.

Позивач ОСОБА_2 19.02.2014 року придбав в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить
відповідачу ФОП ОСОБА_4, портфель
(артикул 10-3-050-4) і футляр для окулярів,
про що свідчить щоденний журнал
записів продажу товару, який ведеться
продавцями магазину, та звіт №338, який є
внутрішнім документом, яким продавці
магазину звітують про продаж товару
через програму С1. Чеків на придбані
товари в магазині ОСОБА_2 не вимагав. З
проханням обміняти портфель на інший
позивач ОСОБА_2 звернувся в магазин
лише 20.03.2014 р., тобто з пропуском
передбаченого ЗУ «Про захист прав
споживачів» чотирнадцятиденного
строку. Крім того, встановлено, що
портфель мав ознаки використання (був з
обрізаними ярличками і мав очевидні
пошкодження - подряпини на шкірі). В
зв'язку з цим цілком обґрунтовано йому
було на законних підставах відмовлено
в обміні даного товару на інший.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що правовідносини, які
виникли між сторонами урегульовані
нормами ЦК України та ЗУ „Про захист
прав споживачів".

Так, відповідно до ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Договір - усний чи письмовий правочин
між споживачем і продавцем (виконавцем)
про якість, терміни, ціну та інші умови,
за яких реалізується продукція.
Підтвердження вчинення усного
правочину оформляється квитанцією,
товарним чи касовим чеком, квитком,
талоном або іншими документами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону
України „Про захист прав споживачів"
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на належну якість
продукції та обслуговування.

Згідно пп. 7 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав
споживачів» належним засобом
доказування факту придбання товару є
розрахунковий документ - квитанція,
товарний чи касовий чек, квиток, талон,
ін.

Відповідно до частини 1 статті 9 ЗУ «Про
захист прав споживачів», споживач має
право обміняти непродовольчий товар
належної якості на аналогічний у
продавця, в якого він був придбаний,
якщо товар не задовольнив його за
формою, габаритами, фасоном, кольором,
розміром або з інших причин не може
бути використаний за призначенням.
Споживач має право на обмін товару
належної якості протягом чотирнадцяти
днів, не рахуючи дня купівлі, якщо
триваліший строк не оголошений
продавцем.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень (ст.ст.10, 60 ЦПК
України).

Відповідно до цієї справи позивач має
довести шляхом надання належних та
допустимих доказів, що він дійсно
придбав у зазначений ним день у
відповідача товар належної якості,
який його не задовольнив за габаритами
та не може бути ним використаний за
призначенням, а тому за законом
протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи
дня купівлі, він має право на
здійснення обміну товару з
застосуванням вказаних у позові
наслідків.

Дійсно встановлено та підтверджується
доказами у справі те, що позивач ОСОБА_2
саме 19.02.2014 року придбав в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить
відповідачу ФОП ОСОБА_4, портфель
(артикул 10-3-050-4) і футляр для окулярів,
про що свідчить щоденний журнал
записів продажу товару, який ведеться
продавцями магазину, та звіт №338, який є
внутрішнім документом, яким продавці
магазину звітують про продаж товару
через комп'ютерну програму С1 «Торгівля
для приватного підприємця", яка
забезпечує облік як оптового, так і
роздрібного продажу.

Належних та допустимих доказів
(квитанції, товарного чи касового чеку),
які б підтверджували те, що позивач
ОСОБА_2 не 19.02.2014 р., а саме 11.03.2014 року
придбав в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» даний
портфель суду не надано. У зв'язку з цим
позивачем також не надано суду і
належних доказів того, що встановлений
ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів»
чотирнадцятиденний термін на обмін
даного товару, не пройшов,

Разом з тим, згідно ч.4 ст.60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Нових належних та допустимих доказів у
порядку, передбаченому ч.2 ст.303 ЦПК
України, апелянтом не надано.

Також відповідно до частин 1,2,4 статті 23
ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Таким чином, з зазначених вище підстав
відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що позовні вимоги про
зобов'язання здійснити обмін товару в
порядку захисту прав споживача
необґрунтовані, тому задоволенню не
підлягають, а тому також з цих підстав
не підлягають задоволенню і позовні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди в сумі 5000,00 грн., які нерозривно
пов'язані з вимогою про зобов'язання
здійснити обмін товару в порядку
захисту прав споживача

Крім цього, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що згідно ст. 84 ЦПК України з
позивача на користь відповідача слід
стягнути 2500,00 грн. витрат на правову
допомогу, підтверджених документально,
які просив суд стягнути відповідач
(а.с.30, 31, 32, 46,50).

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі
взагалі відсутні доводи щодо
неправильності рішення в частині
стягнення з позивача на користь
відповідача судових витрат.

Судова колегія вважає, що в даному
випадку позивач не довів свого позову,
що є його обов'язком відповідно до
засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК
України.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції без змін.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки судом першої
інстанції повно з'ясовані фактичні
обставини справи, які мають істотне
значення для справи в межах наданих
сторонами доказів, правильно визначені
правовідносини, що склалися між
сторонами, їх об'єктивний склад, права
та обов'язки сторін, вірно застосовані
норми матеріального права та не
порушені норми процесуального права, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
достатніх підстав для скасування
рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 14 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: підпис.
В.М. Медяний

Судді: підписи.
М.В. Матківська

В.С. Марчук

Згідно з оригіналом.

Суддя:
В.М. Медяний