Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне) Справа №
695/2539/14-ц

номер провадження 2/695/974/14

28 серпня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого судді
Мозгової О.А.

при секретарі
Матвєєвій О.І.

розглянувши в судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Золотоноша справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області звернулася ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
та моральної шкоди. Свій позов мотивує
тим, що вона являється володільцем т/з
«Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 на підставі
довіреності власника серія ВРМ № 298634
від 01.08.2011 року. 20 серпня 2013 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір підряду про виконання разової
роботи, згідно якого відповідач, як
підрядник, взяв на себе зобов»язання
виконати роботу про проведенню ремонту
вищевказаного автомобіля строком до 20
вересня 2013 року. На виконання умов
договору ОСОБА_1 передала відповідачу
автомобіль, однак він, всупереч умовам
договору, не тільки не приступив до
його виконання, а перебуваючи в стані
алкогольного сп»ягніння, 24.08.2013 року
здійснив ДТП на автомобілі позивачки,
внаслідок чого т/з «Опель Кадет»
отримав механічні пошкодження. 02.09.2013
року ОСОБА_2 було написано розписку,
згідно якої він зобов»язався
відшкодувати позивачу завдану майнову
шкоду, а саме: відремонтувати належним
чином автомобіль в термін двох
календарних тижнів з моменту його
повернення з штраф майданчика
Золотоніського ВДАІ та сплатити
необхідні платежі за повернення
автомобіля. В разі невиконання даного
зобов»язання в натурі - зобов»язався
відшкодувати на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію еквівалентну ринковій
вартості автомобіля в сумі 2 500 доларів
США. Автомобіль «Опель Кадет» було
повернути відповідачу з штраф
майданчика 24.09.2013 року, таким чином він
повинен був його відремонтувати в
термін до 08.10.2013 року. Проте, станом на
15.04.2014 року ОСОБА_2 ремонт автомобіля не
виконав, не виконавши таким чином
зобов»язання в натурі та не
відшкодував на користь позивача
грошову компенсацію. На неодноразові
пропозиції ОСОБА_1 про добровільну
сплату боргу відповідач не реагує, а
останнім часом взагалі не бажає
розмовляти. Крім того, позивач
зазначає, що їй була завдана значна
моральна шкода, яка полягала у фізичних
стражданнях у зв»язку з отриманням
психологічного стресу, оскільки у
зв»язку з неможливістю користуватися
автомобілем, який вона використовувала
для вирішення господарських питань по
перевезенню вантажів, поїздках у
справах вона змушена була докладати
додаткових зусиль для організації та
налагодження звичайного режиму життя.
Тривалий час ОСОБА_1 перебуває в стані
морального пригнічення, оскільки через
протиправні дії відповідача вона
змушена відстоювати свої права у
судовому порядку. Тому, позивачка
звернулася до Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області за захистом свого порушеного
права.

Позивачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явилася, але надала суду
заяву, в якій позовні вимоги
підтримала, проти заочного рішення не
заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
неодноразово не з'явився, про день, час
та місце розгляду справи був
повідомлений судом своєчасно, причини
неявки суду невідомі, тому суд рахує за
можливе провести заочний розгляд
справи.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Так, як у справі достатньо матеріалів
про права та взаємовідносини сторін,
суд, враховуючи те, що позивач не
заперечує проти заочного розгляду
справи, розглядає справу заочно, у
відсутність відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву
позивача, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Згідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 виданого
Золотоніським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України
14.04.2006 року вбачається, що власником
автомобіля «Опель Кадет», д/н НОМЕР_1 є
ОСОБА_3.

Відповідно до довіреності серії ВРМ №
298634 від 01.08.2011 року посвідченої
приватним нотаріусом Золотоніського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 або ОСОБА_1
продати, або обміняти належний йому
автомобіль марки Опель Кадет, 1986 року
випуску, кузов - НОМЕР_4 за
реєстраційним номером НОМЕР_1,
зареєстрований Золотоніським МРЕВ ДАІ
ГУ УМВС України 14.04.2006 року на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3.
Дана довіреність видана з правом
продажу його за встановленим законом
порядком, обміну, страхування (цивільна
відповідальність, повне Авто-КАСКО,
часткове Авто-КАСКО тощо), здачі в
оренду, передачі в позичку, зміни
номерних агрегатів і вузлів, поїздок за
кордон, догляду на митницях.

Згідно договору про виконання разової
роботи від 20 серпня 2013 року ОСОБА_1, як
замовник в порядку та на умовах,
визначених у договорі дає завдання, а
ОСОБА_2 бере на себе зобов»язання
виконати на свій ризик разову роботу по
проведенню ремонтних робіт автомобіля
«Опель Кадет», д/н НОМЕР_1 строком до 20
вересня 2013 року.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій ри
зик виконати певну роботу за завданням
другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Згідно ч.1 ст. 841 ЦК України підрядник
зобов'язаний вживати усіх заходів щодо
збереження майна, переданого йому
замовником, та відповідає за втрату або
пошкодження цього майна.

Відповідно ч 2 ст. 852 ЦК України за
наявності у роботі істотних відступів
від умов договору підряду або інших
істотних недоліків замовник має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов»язковим для виконання
сторонами, одностороння відмова від
виконання зобов»язання не
допускається.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 автомобіль
«Опель Кадет», д/н НОМЕР_1 на виконання
умов договору, однак останній не лише
їх не виконав, а й, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння здійснив, на
ньому ДТП, внаслідок чого транспортний
засіб отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 17.09.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки він
24.08.2013 року о 23-40 год. в м. Золотоноша по
вул. Шевченка, 18, керував транспортним
засобом «Опель Кадет», д/н НОМЕР_1 в
стані алкогольного сп»яніння.

Відповідно до постанови
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 17.09.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він
24.08.2013 року о 23-40 год. в м. Золотоноша по
вул. Шевченка, 18, керуючи транспортним
засобом «Опель Кадет», д/н НОМЕР_1, не
вибрав безпечної швидкості, не
врахував дорожньої обстановки,
внаслідок чого виїхав на смугу
зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з зустрічним автомобілем
НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Як вбачається з розписки від 02.09.2013 року
ОСОБА_2 зобов»язався відшкодувати
ОСОБА_1 завдану майнову шкоду, а саме:
відремонтувати належним чином
автомобіль «Опель Кадет», д/н НОМЕР_1 в
термін двох календарних тижнів з
моменту його повернення з штраф
майданчика Золотоніського ВДАІ та
сплатити необхідні платежі за
повернення автомобіля. В разі
невиконання даного зобов»язання в
натурі - зобов»язався відшкодувати на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
еквівалентну ринковій вартості
автомобіля в сумі 2 500 доларів США.

Згідно ст. 192 ЦК України законним
платіжним засобом, обов'язковим до
приймання за номінальною вартістю на
всій території України, є грошова
одиниця України - гривня. Іноземна
валюта може використовуватися в
Україні у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Суд належним чином з'ясував правову
природу правовідносин, які виникли між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тому приходить до
висновку, що необхідно стягнути
грошову компенсацію вартості
автомобіля на рівні облікової ставки
НБУ.

Курс долара США по НБУ станом на 28.08.2014
рік становить 13.89 гривень.

Тому, суд вважає, що відшкодування
грошової компенсації згідно розписки
від 02.09.2013 року, підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_2 в розмірі 34 725
гривень. (2500* 13,89).

З огляду на те, що суд, визначив розмір
грошової компенсації за офіційним
курсом валют НБУ станом на 28.08.2014 рік,
тому не вважає за необхідне
нараховувати три проценти річних від
простроченої суми з урахуванням
індексу інфляції.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду № 6 від 27 березня 1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
причинний зв»язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

У ст. 1192 ЦК України встановлено, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню, визначається
відповідно до вартості виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду № 6 від 27 березня 1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи втраченого
майна, робіт, які необхідно провести,
щоб виправити пошкоджену річ, усунути
інші негативні наслідки неправомірних
дій, заподіяної шкоди.

Позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає, що
неодноразово намагалася домовитися з
відповідачем, однак від добровільного
вирішення спору ОСОБА_2 відмовляється.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача моральної шкоди, суд
приймає до уваги те, що позивачка
дійсно переживала моральні, оскільки
змушена була пристосовуватися до
життя без транспортного засобу,
обмежена була у пересуванні, що
потребувало додаткових зусиль для
налагодження нормальних, звичних
життєвих зв»язків. Крім того,
позивачка змушена була витрачати час
на відстоювання своїх прав в суді, що
призвело до зайвих хвилювань та
затрати додаткових зусиль, внаслідок
чого вона змушена була порушувати
звичний для неї спосіб життя.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров»я.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода заподіяна фізичній
особі або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди» розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань, характеру
немайнових витрат.

Отже, враховуючи вищевикладене,
виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості суд
вважає, що позов в частині стягнення
моральної шкоди підлягає до
часткового задоволення та стягує з
відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду на
користь позивача в сумі 5000 гривень.

Суд також вважає, що з відповідача
необхідно стягнути судові витрати
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 61, 213-215 ЦПК України,
ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 4 , 5, 22,
28, 29, 33, 35, 38 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу та моральної шкоди - задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором від 02.09.2013 року в сумі
34 725 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243,60 гривень судового збору,
сплаченого при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 103,65 гривень
судового збору на користь держави.

Рішення може бути переглянуте
Золотоніським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
О.А.
Мозгова