Справа №591/5197/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бурда Б. В.Номер провадження
22-ц/788/1522/14 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової
Л. О.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Зарічного районного
суду м. Суми від 18 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Комунального підприємства "Сумижитло",

треті особи: ОСОБА_4,

про визнання незаконним звільнення,
скасування наказу про звільнення та
зміну формулювання причини звільнення,
стягнення заборгованості по заробітні
платі, компенсаційним та іншим
виплатам, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
вихідної допомоги,

в с т а н
о в и л а :

Ухвалою суду від 18 липня 2014 року позов
повернутий позивачу для подання його
до належного суду з тих підстав, що
справа не підсудна Зарічному районному
суду м. Суми.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали судді і
направлення справи до того ж суду для
подальшого розгляду з тих підстав, що
судом були порушені та невірно
застосовані норми процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

Ухвалою судді Зарічного районного суду
м. Суми від 03 березня 2014 року було
відкрите провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до КП "Сумижитло"
Сумської міської ради про визнання
незаконними наказів про притягнення до
дисциплінарної відповідальності і
звільнення, поновлення на роботі,
видачу дублікату трудової книжки,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди (справа
№ 591/1311/14-ц, провадження № 2/591/860/14,
головуюча суддя Сидоренко А.П.).

16 липня 2014 року ОСОБА_3 були подані
доповнення та уточнення до раніше
поданої позовної заяви, яка
розглядається у справі справа №
591/1311/14-ц, провадження № 2/591/860/14.

В цей же день, тобто 16 липня 2014 року,
ухвалою судді Зарічного районного суду
м. Суми Сидоренко А.П. відмовлено у
прийнятті заяви про уточнення позовних
вимог та передано її в канцелярію суду
для реєстрації, оформлення і передачі
судді в порядку ст. 11-1 ЦПК України.

Оскаржуваною ухвалою судді Зарічного
районного суду м. Суми від 18 липня 2014
року позовну заяву ОСОБА_3 до КП
"Сумижитло", 3-я особа: ОСОБА_4 про
визнання незаконним звільнення,
скасування наказу про звільнення та
зміну формулювання причин звільнення,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсаційним та
іншим виплатам, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та вихідної допомоги, -
повернуто позивачці для подання її до
належного суду (справа № 91/5197/14-ц,
провадження № 2/591/1969/14, головуючий
суддя Бурда Б.В.).

Як на підставу для повернення позовної
заяви суддя послався на те, що позивач
зареєстрована у АДРЕСА_1, тобто на
території Ковпаківського районного
суду м. Суми; відповідач також
знаходиться на території
Ковпаківського району м. Суми, оскільки
юридичною адресою відповідача (яка й є
місцем знаходження відповідача
юридичної особи) є м. Суми вул. Горького,
21. Приймаючи до уваги наведене та
керуючись ст.ст. 109 та 110 ЦПК України,
суддя прийшов до висновку про те, що
такі позови мають подаватися до суду за
зареєстрованим місцем проживання
(знаходження) позивача чи відповідача,
в той же час підстав для подачі позову
до Зарічного районного суду м. Суми
суддя не знайшов.

Проте з такими висновками судді
погодитися не можна, оскільки він
дійшов їх без повного з'ясування
обставин, які мають відношення до
розглянутого питання та з порушенням
норм процесуального права. При цьому
колегія суддів виходить з наступного.

До апеляційної скарги ОСОБА_3 додала
ксерокопію свого паспорта, з якого
вбачається, що вона з 2004 року
зареєстрована по АДРЕСА_2, яка
знаходиться на території Зарічного
району у м. Суми.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_3 пояснила, що у
поданих 17.07.2014 р. до суду "доповненнях та
уточненнях до позовної заяви від 28
лютого 2014 року" вона зазначила адресу
по АДРЕСА_3 з метою зручності
листування з нею за цією адресою.
Зокрема, по АДРЕСА_3 проживає її мама,
яка має поштовий ящик; в той же час за її
місцем проживання - по вул.
Г.Кондратьєва, 143/238 - поштовий ящик
відсутній.

Таким чином вбачається, що позивачка
постійно проживає та зареєстрована на
території Зарічного району м. Суми, а
тому відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України
мала право звернутись до Зарічного
районного суду м. Суми з "доповненнями
та уточненнями до позовної заяви" .

Крім того, заслуговують на увагу і інші
доводи апеляційної скарги. Зокрема.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Статтею 93 ЦК України передбачається, що
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

З наведених норм права вбачається, що
законодавець (на відміну від судді) не
ототожнює поняття юридична адреса та
місцезнаходження відповідача і при
вирішенні питання підсудності справи
вирішальне значення віддає
місцезнаходженню відповідача, яким є
місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Таким чином ототожнення суддею
юридичної адреси відповідача та місця
знаходження відповідача з точки зору
додержання вимог ч.2 ст. 109 ЦПК та ст. 93 ЦК
являється помилковим.

З офіційних сайтів КП "Сумижитло" та
Сумської міської ради в мережі
Інтернет вбачається, що КП "Сумижитло"
розташоване на 4-му поверсі буд. 70 по
вул. Петропавлівській у м. Суми.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що КП "Сумижитло"
розташоване по вул. Петропавлівська, 70,
зокрема, за вказаною адресою
знаходиться і саме підприємство, і
директор, і заступник директора ОСОБА_5,
і начальник відділу по роботі з
населенням ОСОБА_6 - безпосередній
керівник позивачки, і відділ кадрів, і
бухгалтерія, і юридичний відділ та
раніше знаходилась за вказаною адресою
колишній директор КП "Сумижитло" -
ОСОБА_4, яка залучена до зазначеної
справи як третя особа. Позивачка
посилається на те, що саме за вказаною
адресою вона двічі була звільнена,
двічі притягувалась до дисциплінарної
відповідальності .

З наведеного вбачається, а також є
загальновідомим, що фактичним місцем
ведення діяльності та розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю та здійснюється
управління КП "Сумижитло", являється
адреса вул. Петропавлівська, 70, яка і є,
відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК та ст. 93 ЦК, -
адресою місцезнаходження КП
"Сумижитло".

За наведених обставин вбачається, що
оскаржувана ухвала судді постановлена
з порушенням вимог діючого
законодавства, а тому підлягає
скасуванню .

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 311,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
.

Ухвалу судді Зарічного районного суду
м. Суми від 18 липня 2014 року скасувати, а
справу з матеріалами позовної заяви
надіслати до Зарічного районного суду
м. Суми для їх розгляду зі стадії
відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -