Справа № 502/2150/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Кілія.

Кілійський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Кас'яненко О.Я.,

з участю заявника ОСОБА_1, представника
заявника ОСОБА_2, зацікавленої особи
ОСОБА_3, представника зацікавленої
особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кілія цивільну
справу

за заявою

ОСОБА_1

зацікавлена особа

ОСОБА_3

про

встановлення факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю без
шлюбу у певний період часу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського
районного суду Одеської області з
заявою про встановлення факту
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю без
шлюбу, у період часу з 16.03.2005 року по
01.08.2013 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 пояснили
наступне.

Наприкінці 2004 року ОСОБА_1 познайомився
з ОСОБА_3, яка на той час разом з донькою
та сином мешкали у власній квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1. Через
декілька місяців, ОСОБА_1 почав мешкати
з ОСОБА_3, як чоловік та жінка, однією
сім'єю без шлюбу та вести спільне
господарство. ОСОБА_1 виконував усі
обов'язки, які повинен виконувати
чоловік, заробляв гроші, неофіційно
працюючі у будівельній бригаді, які
приносив у сім'ю. У період часу коли
ОСОБА_3 виїжджала за межі району на
заробітки, ОСОБА_1 займався вихованням
її дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4. 16.03.2005 року ОСОБА_1
офіційно зареєстрував своє місце
проживання у квартирі, що належить
ОСОБА_3

У подальшому, приблизно на початку
серпня 2008 року, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 та
її дітьми переїхали мешкати у
приватний будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_2, який також належить
його цивільній дружині. 21.08.2008 року
ОСОБА_1 зі згоди ОСОБА_3 перереєстрував
своє місце проживання з адреси: АДРЕСА_1
на адресу: АДРЕСА_2. Після переїзду,
ОСОБА_1 разом зі своїми колегами зробив
ремонт та перекрив кришу у вказаному
будинку. Будівельні матеріали
оплачувала ОСОБА_3, а усю роботу провів
ОСОБА_1 з колегами.

За час спільного проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на спільні кошти придбали
холодильник, комп'ютер, ДВД програвач,
тюнер та іншу побутову техніку.

У липні 2012 року, коли ОСОБА_5 поїхав
поступати до Ізмаїльського
військово-морського ліцею, ОСОБА_1
їздив разом з ним, при цьому оплатив
вартість форменого одягу та навчання.

У зв'язку з погіршенням стосунків між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 01.08.2013 року заявник
був вимушений піти з родини.

Встановлення факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю без
шлюбу у певний період часу, необхідно
ОСОБА_1 для подальшого вирішення
питання про розподіл спільно нажитого
майна, яки було придбано ним та ОСОБА_3
під час проживання у цивільному шлюбі.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_4 проти задоволення
заяви заперечували та пояснили
наступне.

У 2004 році ОСОБА_3 мешкала разом із сином
та донькою у власній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1. Наприкінці того ж
року, ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_1,
який на той час переїхав мешкати до
села та не мав власного житла. Оскільки
ОСОБА_3 мешкала без чоловіка, вона
дозволила ОСОБА_1 оселитись у її
квартирі, для того, щоб останній
виконував «чоловічу роботу» по дому,
при цьому ніякої плати за проживання
вона не вимагала. Переїхавши до її
квартири ОСОБА_1 став мешкати разом з
ОСОБА_3 та її сім'єю як квартиронаймач,
при цьому ніяких особистих відносин
між ними не було і спільного
господарства не велось. Оскільки
ОСОБА_1 необхідно було зареєструвати
місце проживання у селі, ОСОБА_3 надала
згоду на реєстрацію заявника у власній
квартирі.

У серпні 2008 року ОСОБА_3 разом з сином та
донькою переїхали мешкати у приватний
будинок за адресою: АДРЕСА_2, який також
належить ОСОБА_3. Разом з родиною
ОСОБА_3, у вказаний будинок переїхав і
ОСОБА_1 на тих самих умовах, як і раніше.
У подальшому ОСОБА_1 перереєстрував
своє місце проживання виписавшись з
квартири та прописавшись у будинку.

ОСОБА_3 не заперечує, що у 2013 році ОСОБА_1
разом зі своїми колегами проводив
роботи, пов'язані з ремонтом даху у
будинку, однак усі будівельні
матеріали та вартість самої роботи
були оплачені ОСОБА_3.

Також ОСОБА_3 пояснила, що у зв'язку з
тим, що вона виїжджала за межі району на
заробітки, у липні 2012 року ОСОБА_1 разом
з її сином їздив до м. Ізмаїл, оскільки
останній поступав навчатись до
Ізмаїльського військово-морського
ліцею, та оплатив первісний внесок за
навчання та вартість форменого одягу.
Однак одразу після повернення до дому
ОСОБА_3 повернула заявнику витрачені
ним кошти.

ОСОБА_3 наполягає на тому, що незважаючи
на проживання ОСОБА_1 спочатку у
належній їй квартирі, а після у будинку
ніяких особистих стосунків між нею та
заявником не існувало, спільне
господарство вони не вели, а ОСОБА_1 був
лише квартиронаймачем.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснив, що приблизно з кінця 2005 року
він знайомий с ОСОБА_1, оскільки вони
працювали разом виконуючи різні
будівельні роботи. Також свідок
пояснив що, з моменту знайомства з
заявником він неодноразово бував у
нього в гостях, спочатку у квартирі, а
потім у приватному будинку, які
належать ОСОБА_3 Свідку відомо, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 увесь цей час мешкали
у цивільному шлюбу, вели спільне
господарство, покупали різні речі та
побутову техніку. У 2013 році він разом з
ОСОБА_1 та іншими колегами робили
ремонт даху у будинку ОСОБА_3 та
добудовували навіс. Під час проведення
будівельних робіт усі матеріали
оплачував ОСОБА_1, який також оплатив і
вартість самих будівельних робіт.
Також зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що під
час спільного проживання ОСОБА_3
забороняла заявнику втручатись у
виховання доньки та сина.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали
показання, аналогічні показанням
свідка ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що з середини
2013 року вона мешкає у цивільному шлюбі
з ОСОБА_1 Їй відомо, що з 2005 року по
середину 2013 року ОСОБА_1 співмешкав з
ОСОБА_3, вів з нею спільне господарство
та займався вихованням її дітей.
Вказані обставини відомі їй зі слів
ОСОБА_1 та інших мешканців с.
Приморське.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона
мешкає у АДРЕСА_4. З 2005 року по 2013 рік
вона неодноразово бачила особисто та
чула від інших мешканців села, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають у
цивільному шлюбі та ведуть спільне
господарство.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що приблизно у 2007 році, більш
точно вона не пам'ятає, її мати ОСОБА_3
почала зустрічатись з ОСОБА_1 Через
деякий час ОСОБА_1 переїхав жити до них
у квартиру, при цьому мати сказала їй та
молодшому брату, що ОСОБА_1 буде їх
новим батьком. ОСОБА_1 жив разом з ними,
доглядав за домашньою худобою,
допомагав матері вести господарство,
однак матеріальної допомоги не
надавав. Також у період спільного
проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3
придбали різні необхідні побутові речі
та побутову техніку. Також ОСОБА_1 разом
з матір'ю був присутній на її
випускному вечорі. Також ОСОБА_1 разом з
її молодшим братом ОСОБА_5 їздив до м.
Ізмаїл, коли останні постував
навчатись. Приблизно у середині 2013 року
мати посварилась з ОСОБА_1 і вони
роз'їхались

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав
пояснення аналогічні поясненням
зацікавленої особи ОСОБА_3

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту права, встановлених цивільним
законодавством, є, зокрема, його
визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши надані письмові
докази та розглянувши справу у межах
заявлених позовних вимог, суд
достовірно встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_3 є власницею квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та
приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2.
Даний факт визнається усіма учасниками
процесу і у відповідності до ст. 61 ЦПК
України окремому доказуванню не
підлягає.

У паспорті громадянина України ОСОБА_1
серії НОМЕР_1, виданому Ізмаїльським РВ
УМВС України в Одеській області 06.09.1996
року містяться наступні відмітки:

- зареєстровано місце проживання за
адресою: АДРЕСА_3, 16.03.2005 року;

- знято з реєстраціє місця проживання,
21.08.2008 року;

- місце реєстрації проживання
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2,
21.08.2008 року.

Згідно з довідкою Приморської
сільської ради Кілійського району
Одеської області № 407 від 14.08.2013 року
ОСОБА_1 дійсно мешкав на території
сільської ради в цивільному шлюбу з
ОСОБА_3 з 2005 року по 1 серпня 2013 року (з
16.03.2005 року по 21.08.2008 року по АДРЕСА_1, з
21.08.2008 року по 01.08.2013 року по АДРЕСА_2). На
утриманні знаходились діти ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Згідно з довідкою Приморської
сільської ради Кілійського району
Одеської області № 421 від 20.08.2013 року
ОСОБА_3 має наступний склад родини:
донька ОСОБА_6, син ОСОБА_5, ОСОБА_1 - не
родич.

19.07.2013 року ОСОБА_1 було сплачено 1350,54
гривні та 2760 гривень, за навчання та
формений одяг ОСОБА_5, даний факт
підтверджується меморіальними
ордерами № 24 та № 25.

Також заявником суду були надані копії
гарантійних талонів на побутову
техніку, які суд не може прийняти як
належний доказ підтвердження факту
проживання заявника з ОСОБА_3 як
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
у певний період часу, оскільки вказані
документи не містять відомостей про те,
хто саме придбав та оплатив вказану
побутову техніку.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу и, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у органі
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Суд приходить до висновку, що в
судовому засіданні було достовірно
встановлено факт проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, однією сім'єю без шлюбу, у
період часу з 16.03.2005 року по 01.08.2013 року і
встановлення даного факту судом
необхідно заявнику для подальшого
вирішення питання про розподіл
спільного майна, у зв'язку з чим заява
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
однією сім'єю без шлюбу, у період часу з
16.03.2005 року по 01.08.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд Одеської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан.