Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якого діє ОСОБА_3, на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва

від 13 березня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 29 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи:
Комунальне підприємство з утримання
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, Дніпровська
районна у місті Києві державна
адміністрація, про зміну договору
найму житлового приміщення та
зобов'язання укласти окремий договір
найму; за об'єднаним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_4,
Дніпровський районний відділ
головного управління державної
міграційної служби України в місті
Києві, Комунальне підприємство з
утримання житлового господарства
Дніпровського району міста Києва, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після
смерті ОСОБА_7 не змінено договір найму
жилого приміщення на квартиру АДРЕСА_1,
а ОСОБА_2, ОСОБА_6 добровільно не
погоджуються розділити між ними
житлові кімнати та рахунки з оплати за
комунальні послуги.

На підставі наведеного, уточнивши
позовні вимоги, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили
суд змінити договір найму житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1; виділити
їм одну житлову кімнату площею 22,7 кв. м;
виділити відповідачам дві житлові
кімнати площами 15,7 кв. м та 10,2 кв. м,
місця загального користування
залишити в спільному користуванні та
зобов'язати житлову РЕО № 415 у
Дніпровському районі м. Києва укласти з
ОСОБА_4 окремий договір найму житлового
приміщення і відкрити на її ім'я
окремий особистий рахунок на кімнату
площею 22,7 кв. м в АДРЕСА_1.

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вже
більше шести місяців ОСОБА_5 в спірній
квартирі не проживає, що
підтверджується опитуванням сусідів.

На підставі наведеного, ОСОБА_2 просив
суд визнати

ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня

2014 року у задоволенні позовів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та

ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про задоволення позову.

Змінено договір найму житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Виділено в користування ОСОБА_4, ОСОБА_5
житлову кімнату площею 22,7 кв. м у
квартирі АДРЕСА_1.

Виділено в користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 житлову кімнату площею 10,2 кв. м
та житлову кімнату площею 15,7 кв. м з
балконом, який виходить з кімнати
площею 15,7 кв. м у квартирі АДРЕСА_1.

Залишено в спільному користуванні
сторін місця загального користування:
кухню, ванну кімнату, вбиральню,
коридор, передпокій, вбудовану шафу,
балкон, який виходить з кухні.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах
якого діє ОСОБА_3, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити, а у задоволенні
позову

ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаних
рішень судів першої й апеляційної
інстанцій.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позову, обґрунтовано
виходив з того, що відповідно до п. 16
постанови Пленуму Верхового Суду
України від 12 квітня 1985 pоку № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», суд вправі задовольнити
вимоги члена сім'ї наймача про поділ
жилого приміщення, якщо жилу площу, що
припадає на нього (або з урахуванням
укладеної угоди про порядок
користування жилим приміщенням) може
бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення, яке складається з однієї
або кількох кімнат, розмір якого не
менше встановленого для надання одній
особі.

Крім того, ОСОБА_2 не надано належних та
допустимих доказів щодо визнання
ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування спірною квартирою.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, в інтересах якого діє
ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від
29 травня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє
ОСОБА_3, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи:
Комунальне підприємство з утримання
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, Дніпровська
районна у місті Києві державна
адміністрація, про зміну договору
найму житлового приміщення та
зобов'язання укласти окремий договір
найму; за об'єднаним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_4,
Дніпровський районний відділ
головного управління державної
міграційної служби України в місті
Києві, Комунальне підприємство з
утримання житлового господарства
Дніпровського району міста Києва, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, за
касаційною скаргою на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва

від 13 березня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 29 травня
2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська