АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5810/14
Справа № 646/6031/14-ц
Головуючий 1 інстанції Сорока О.П.
Категорія: договірні
Доповідач: Овсяннікова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Червонозаводського районного суду
міста Харкова від 09 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоарт», третя
особа- Закрите акціонерне товариство
«ОТП Банк» про визнання договору
купівлі - продажу недійсним та визнання
права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автоарт»,
третя особа- Закрите акціонерне
товариство «ОТП Банк» про визнання
договору купівлі - продажу недійсним та
визнання права власності на
автомобіль.

В обґрунтування позову вказав, що він
придбав автомобіль «Тайота Камрі» для
власних потреб. Однак, оскільки
автомобіль куплено в кредит, а Банк
кредит йому, як особі похилого віку, не
видавав, тому і кредитний договір, і
договір купівлі-продажу було оформлено
на його сина ОСОБА_2 24 жовтня 2007 року.

Під час укладання цього договору він
вніс в касу ЗАТ «ОТП Банк» грошові
кошти в розмірі 15,01% вартості
автомобілю для оплати першочергового
внеску. Також між сином і Банком був
укладений договір застави для
забезпечення виконання зобов'язань
перед Банком.

11 грудня 2007року ОСОБА_2 уклав з ТОВ
«Автоарт» договір купівлі- продажу
автомобілю «Тайота Камрі», 2007 року
випуску, чорного кольору.

Вказує, що починаючи з 10 грудня 2007 року
своєчасно і в повному обсязі виконував
всі умови кредитного договору та робив
щомісячні платежі безпосередньо у
приміщенні відділення ЗАТ «ОТП Банк»
за адресою: м.Харків, вул.Єнгельса, 21, що
може бути підтверджено представниками
цього відділення банку.

Згідно п.3 та п.4 Кредитного договору
щомісячне погашення Кредиту
відбувалось рівними частинами з
нарахуванням процентів на залишок
заборгованості по кредиту зі сплатою
відсотків у вигляді 10,49% річних
терміном на 7 років з датою остаточного
повернення кредиту - 11 грудня 2014 року.

Так, у 2008 році ним в рахунок погашення
заборгованості за кредитом було
сплачено 6692 долара США, що в
еквіваленті склало 31647,88грн. та
підтверджується виданими Банком
квитанціями з підписами зробленими
власноручно позивачем; у 2009 році ним
було сплачено 46452,72 грн.; у 2010 році - 55965,56
грн.; у 2011 році - 56277,77 грн.; у 2012 році -
51590,04 грн., що також підтверджується
виданими йому Банком квитанціями, а
також платіжними дорученнями в
іноземній валюті від 11 грудня 2012р., 11
вересня 2012р., 24 жовтня 2012р., відповідно
до яких погашення кредиту
здійснювалось за рахунок списаних з
його рахунку коштів.

У 2013 році ним було сплачено 51349,29 грн., що
підтверджується виданими йому Банком
квитанціями, а також платіжними
дорученнями в іноземній валюті від 10
січня 2013р. 11 березня 2013р., 11 квітня 2013р.,
13 травня 2013р., 11 липня 2013р., 12 серпня 2013р.,
відповідно до якого погашення кредиту
здійснювалось за рахунок списаних з
його рахунку коштів.

У 2014 році ним сплачено 30361 грн.

Всього ним було сплачено власних
коштів в рахунок погашення кредиту за
автомобіль «Тайота Камрі» в сумі
323644,26грн.

Відповідно до вищевикладеного вважає,
що угода купівлі-продажу автомобілю є
удаваною, оскільки дійсним покупцем
спірного автомобілю є він і автомобіль
був придбаний за його особисті кошти.

Факт погашення безпосередньо кредиту
позивачем підтверджується також
квитанціями на здійснення
валютно-обмінних операцій валюти,
оформлених на його ім'я на день платежу,
які додаються.

З 2007 року автомобіль знаходився у його
користуванні, зберігався на стоянці
біля будинку, що можуть підтвердити
сусіді та охоронці автостоянки.

23 травня 2014р. він звернувся до Банку з
проханням переоформити кредитний
договір на його ім'я, так як початковий
внесок та подальші платежі робились за
рахунок його власних коштів.

31 травня 2014р. син викрав автомобіль
біля будинку № 29 по вул.Клочківській
м.Харкова, про що він написав письмову
заяву в Дзержинський РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області р.№ 10690.

В останні часи, коли він фактично
виплатив всю суму за кредитом, син
почав погрожувати тим, що коли він
зробить останній платіж він забере
автомобіль та не виконає своїх
обіцянок щодо переоформлення на його
ім'я автомобілю .

03 червня 2014р. від представників Банку
він дізнався, що відповідач погасив
решту богу за кредитом і зняв заставу.

На теперішній час син відмовляється
переоформити даний автомобіль на
нього, у зв'язку з чим він вимушений
звертатися до суду.

Просить вказаний договір вважати
удаваним, оскільки фактично він
придбав автомобіль, а не син, та саме
він погашав заборгованість за
кредитним договором.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримали, надали
аналогічні пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечував.
Пояснив, що договір купівлі-продажу
автомобіля укладався ОСОБА_2, тому саме
він є його власником та саме він для
купівлі автомобілю отримав кредит,
який достроково повернув.

Відповідач ТОВ «Автоарт» в судове
засідання не з'явився , надав заяву про
розгляд справи у відсутності їх
представника.

Третя особа ЗАТ «ОТП Банк» в судове
засідання не з'явився , надав заяву про
розгляд без їх участі.

Рішенням Червонозаводського районного
суду міста Харкова від 09 липня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги, оскільки судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
судом не взяті до уваги усі обставини
по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи 24 жовтня 2007 року між
ТОВ «Автоарт» та ОСОБА_2 укладено
договір купівлі-продажу автомобіля
«Тойота Камрі» за суму 198 300 грн.

Перший внесок - 10 000 грн.; другий 188 300
грн.

11 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_2 укладено договір кредиту № СL
507-703/277/2007 на суму 33 359,77 доларів США для
купівлі автомобіля «Тойота Камрі» з
остаточним строком повернення кредиту
- до 11 грудня 2014 року з наступним
укладенням договору застави.

Відповідно до п.1.7.2 кредитного договору
Кредит надається однією сумою згідно з
Кредитною заявкою Позичальника, в
безготівковій формі, шляхом
перерахування кредитних коштів на
Поточний рахунок Позичальника,
зменшених на утриману комісію Банку у
відповідності до умов цього Договору,
та подальшого перерахування на
поточний рахунок Продавця за
реквізитами, вказаними Позичальником в
платіжному дорученні. Позичальник
вважається таким, що отримав Кредит,
після зарахування Банком кредитних
коштів на Поточний рахунок
Позичальника.

Кошти було перераховано на рахунок
продавця.

Відповідно до вимог ст. ст. 217,235 ЦК
України недійсність окремої частини
правочину не має наслідком
недійсності інших його частин і
правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що
правочин був вчинений сторонами для
приховання іншого правочину, який
вони насправді вчинили, відносини
сторін регулюються правилами щодо
правочину, який сторони насправді
вчинили.

Вказуючи, що даний правочин є удаваним,
позивач посилається на те, що насправді
покупцем є він, оскільки всі кошти
вносив він, що свідчить про удаваність
правочину .

Колегія не погоджується з таким
доводом.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними » за удаваним
правочином сторони умисно оформляють
один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. На відміну від
фіктивного правочину, за удаваним
правочином права та обов'язки сторін
виникають, але не ті, що випливають зі
змісту правочину.

Сторонами договору купівлі - продажу є
відповідач ОСОБА_2, та ТОВ «Автоарт» і
підстав вважати, що між ними насправді
встановлюються інші правовідносини
або вони при укладенні цього договору
мали на увазі іншій договір - не можна.

Той факт , що, як вказує ОСОБА_1,
насправді є покупцем він , не свідчить
про удаваність договору купівлі -
продажу, укладеного між ТОВ «Автоарт»
та ОСОБА_2, оскільки вони укладали саме
той договір, який і договорилися
укласти.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду не вбачається .

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права; доводи
апеляційної скарги висновки суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду міста Харкова від 09 липня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: