Справа № 192/2142/14
Провадження № 2/192/531/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -
судді Омелюх В.М.,

при секретарі -
Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
визначених за рішенням суду аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 13
листопада 2014 року, звернувся до суду з
позовом до відповідачки про зменшення
розміру аліментів розміру аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановлення нового
розміру аліментів на утримання доньки
ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
він згідно рішення Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2013 року по справі
№192/139/13-ц зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_5 на
утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 29 січня 2013 року до
досягнення дітьми повноліття.

Посилається на те, що з 01 травня 2014 року
його донька ОСОБА_3, яка досягла
чотирнадцяти років та має право вільно
обирати собі місце проживання,
фактично проживає з ним та його матір'ю
в АДРЕСА_1, де в будинку доньці належить
на праві власності 1/3 частина, і
повністю перебуває на його утриманні,
однак він продовжує сплачувати на
користь відповідачки аліменти на двох
доньок, а тому вважає, що відповідно до
ч. 2 ст. 192 СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду може бути
зменшено у разі зміни матеріального
або сімейного стану, у зв'язку з чим
змушений звернутися з даним позовом до
суду та прохати визначити новий розмір
аліментів на утримання доньки ОСОБА_4,
яка проживає з відповідачкою, в розмірі
1/3 частини від усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, просив їх задовольнити
та зазначив, що донька ОСОБА_3 проживає
з ним з 01 травня 2014 року, а він працює
без офіційного оформлення та отримує
заробіток в розмірі 1500-1800 гривень на
місяць, присуджені рішенням суду
аліменти сплачує на користь
відповідача на її банківську картку. За
рішенням суду про стягнення аліментів
має у розмірі близько 3000 гривень. В
даний час в будинку за місцем
проживання доньки ОСОБА_3 він тимчасово
не проживає, оскільки здійснює ремонт
кімнати, в якій фактично проживає. В
будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані крім
нього, його мами та доньки ОСОБА_3, і
відповідачка, яка фактично в ньому не
проживає, оскільки в даний час з
молодшою донькою та іншим чоловіком
фактично проживає в іншому помешканні.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечувала та пояснила, що
донька ОСОБА_3 до серпня 2014 року
проживала з нею, а з серпня 2014 року
проживає разом з матір'ю позивача,
тобто зі своєю бабусею. За місцем своєї
та доньок реєстрації по АДРЕСА_1 вона не
проживає з 2010 року після розірвання
шлюбу з позивачем, але і позивач
фактично в будинку не проживає, а тому
не може і утримувати доньку, яку
утримує вона та її батьки. Зазначила, що
доньки хворіють, потребують
профілактичного огляду та
відповідного лікування, а позивач, який
має заборгованість по сплаті
аліментів, не приймає участі у цих
додаткових витратах. Також надала і
письмові заперечення проти позову, за
якими позов не визнала та зазначила, що
станом на 28 квітня 2014 року у позивача
мається заборгованість по сплаті
аліментів на суму 3 985 гривень 50
копійок, а сам позивач працює в і
приховує свій реальний заробіток. В
АДРЕСА_1 зареєстрована як вона сама, так
і її неповнолітні діти, а тому
посилання позивача на те, що донька
ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою та
знаходиться на його утриманні не
відповідають дійсності, оскільки
донька з урахуванням віку сама має
право вирішувати де їй проживати.
Надані позивачем в якості доказів
довідка та акт обстеження не є
допустимими та належними доказами,
оскільки вони не містять правдиву
інформацію та спростовуються наданими
нею суду доказами. В якості підстав для
зменшення розміру аліментів позивач
навів ту обставину, що на його
утриманні перебуває старша донька,
проте ч. 1 ст. 192 СК України передбачає,
що розмір аліментів може бути змінено
судом у разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я платника або
одержувача аліментів. Вважає, що така
підстава, як проживання доньки разом з
позивачем не є належною підставою для
зменшення розміру аліментів, оскільки
донька не є новим членом сім??ї
позивача, а інших підстав, визначених
законом для зменшення розміру
аліментів позивач не навів. Визначений
рішенням Солонянського районного суду
від 28 лютого 2013 року розмір аліментів
на утримання неповнолітніх дітей
відповідає вимогам законодавства, а
обставини, наведені позивачем на
підставу зменшення розміру аліментів,
не свідчать про можливість їх зміни в
сторону зменшення, а тому позовні
вимоги не обґрунтовані і безпідставні,
в зв'язку з чим просила відмовити в їх
задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами докази,
приходить до висновку, що в задоволенні
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків встановлених цим законом.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки
зобов'язані матеріально утримувати
своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що сторони мають
двох неповнолітніх дітей: доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які народились у них в
шлюбі, а після розірвання шлюбу за 2010
року проживали з відповідачкою ОСОБА_2

Відповідно до виданого Солонянським
районним судом Дніпропетровської
області виконавчого листа від 28 лютого
2013 року у цивільній справі №192/139/13-ц з
ОСОБА_1, позивача у справі, стягнуто на
користь ОСОБА_5, відповідача у справі,
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини від усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 29 січня
2013 року до досягнення дітьми
повноліття (а.с.8).

28 квітня 2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Солонянського РУЮ прийнято постанову
про закінчення виконавчого
провадження, відповідного до якого
виконавчий лист №192/139/13-ц направлено за
належністю до Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ за місцем
роботи боржника: м. Дніпропетровськ,
вул.Героїв Сталінграда, 35, охоронне
агентство «Мінотавр», а борг станом на
28 квітня 2014 року становить 3 885 гривень
50 копійок (а.с.39).

Також судом встановлено, що згідно
довідок Солонянської селищної ради
№1816, №1817 від 07 серпня 2014 року
неповнолітня ОСОБА_3 проживає АДРЕСА_1
разом зі своїм батьком - позивачем по
справі та його матір'ю - ОСОБА_7, яка є її
бабусею (а.с.6), що також підтверджується
актом підтвердження фактичного місця
проживання від 07 серпня 2014 року (а.с.7).

В той же час, відповідно до довідки
Солонянської селищної ради №442 від 30
жовтня 2014 року (а.с.42), копії домової
книги (а.с.41) відповідачка ОСОБА_2 разом
зі своїми неповнолітніми доньками -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також позивач
ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_7
всі зареєстровані в установленому
законом порядку за однією адресою -
АДРЕСА_1, а неповнолітня ОСОБА_3 з 01
квітня 2014 року по 07 серпня 2014 року
фактично проживала за адресою АДРЕСА_2
разом з матір'ю в найманому житлі, що
також підтверджується актом
підтвердження фактичного місця
проживання від 29 жовтня 2014 року (а.с.42).

Факт проживання неповнолітньої ОСОБА_3
на день розгляду справи судом саме за
адресою - АДРЕСА_1 в судовому засіданні
підтвердили як позивач, так і не
заперечувала відповідачка.

В той же час будь-яких доказів, які б
підтверджували або спростовували факт
перебування неповнолітньої ОСОБА_3 на
утриманні як позивача, так і
відповідача сторони не надали. Більш
того, при розгляді справи судом
поясненнями сторін встановлено, що
позивач ОСОБА_1 зареєстрований, але
фактично на день розгляду справи судом
тимчасово за зазначеною адресою не
проживає.

Частиною 1 ст. 192 СК України
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника
або одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них. Згідно ч. 1 ст. 183 СК
України частка заробітку (доходу)
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

В заяві про уточнення позовних вимог
позивач просить суд змінити розмір
аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей шляхом зменшення
їх розміру та встановити новий розмір
аліментів, визначений законодавством
на утримання однієї доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

В зазначеному позові позивач не
просить звільнити його від сплати
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, а
в такому разі аліменти в розмірі 1/3
частини від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно на одну доньку
будуть не зменшеними, а навпаки
збільшеними, по відношенню того,
розміру, що був встановлений
виконавчим листом Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2013 року у справі
№192/139/13-ц в розмірі 1/3 частини від усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно на
двох неповнолітніх дітей, тобто по 1/6 на
кожну дитину, а відповідно до ч. 1 ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

У зв'язку з наведеним, позовні вимоги не
підлягають задоволенню у зв'язку з їх
необґрунтованістю, а судові витрати
покладають на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.180-182,192 Сімейного кодексу України,
ст.10,11,57, 60,88, 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України,суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру визначених за
рішенням суду аліментів на утримання
неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: суддя