Справа № 528/377/14-ц
Пров. № 2/544/348/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 серпня 2014 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Ралець О.С.,

позивача ОСОБА_1 (фізичної особи),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду по вул. Леніна, 41
справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ
СК «Уніка») про відшкодування майнової
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у березні 2014 року
звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК
«Уніка» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
вказує на те, що він на підставі
доручення ОСОБА_2, посвідченого 30.05.2011
року приватним нотаріусом
Кременчуцького нотаріального округу,
має право на володіння, користування
та розпорядження транспортним засобом
ТАТА д.н.з НОМЕР_1. Даний автомобіль був
переданий ним ОСОБА_3

16 травня 2013 року близько 17 год. на
130 км автошляху Київ-Харків водій
автомобіля Тойота, д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_4,
не врахувавши дорожню обстановку та не
вибравши безпечної швидкості руху, не
маючи перешкод, які б дозволили йому це
зробити, допустив виїзд автомобіля на
суму зустрічного руху, де зіткнувся з
автомобілем Фольцваген Транспортео
під керуванням водія ОСОБА_5, котрий
рухався у зустрічному напрямі та в
послідуючому зіткнувся з з автомобілем
ТАТА д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_3 Внаслідок вказаної ДТП водій
автомобіля Тойота ОСОБА_4 загинув та
кримінальне провадження відносно
нього закрите на підставі п.5 ч.1 ст. 284
КПК України. Цивільна відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ СК
«Уніка». Про дану ДТП складений
страховий акт та представником
страховика позивачу було
запропоновано провести експертизу
вартості відновлювального ремонту.
Відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи від
30.08.2013 року вартість матеріальної
шкоди, завданої власнику автомобіля
ТАТА д.н.з НОМЕР_1 дорівнює вартості
автомобіля на момент ДТП та складає 67
781 грн 45 коп. Висновок був направлений
на адресу страховика, після чого ПрАТ
СК «Уніка» був замовлений звіт про
оцінку вартості збитку, нанесеному
транспортному засобу позивача та який
04.10.2013 був підготовлений ФОП ОСОБА_6
Оцінка збитку проводилася останнім без
огляду автомобіля та без участі
позивача. На підставі вищевказаного
звіту про оцінку вартості збитку
страховик повідомив позивача про суму
страхового відшкодування, яка
становила 30 028 грн, не надавши на його
вимогу даний звіт для ознайомлення та
без обґрунтувань незгоди з оцінкою яку
провів експерт на замовлення ОСОБА_1

На цей час відповідач
перерахував йому страхове
відшкодування у сумі 29 730 грн.
Враховуючи викладене, просив стягти з
відповідача різницю між нарахованою
страховиком сумою та сумою страхової
виплати в розмірі 50 000 грн, що складає 20
270 грн та стягти витрати за проведення
автотоварознавчої експертизи у сумі
700 грн.

У судовому засіданні позивач
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив їх задовольнити з підстав,
викладених у позові. Не погодився із
наданим відповідачем звітом про
оцінку вартості збитків, спричинених
пошкодженням автомобіля, оскільки
зазначена у ньому вартість запчастин,
що підлягають заміні є заниженою,
наведена без урахування ПДВ. Пояснив,
що частина запчастин для проведення
ремонту автомобіля ним була придбана
і до їх вартості включений ПДВ.
Закінчити ремонт авто позивач на
даний час немає можливості через
відсутність коштів.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, направив до суду письмове
заперечення проти позову ОСОБА_1 У
запереченні зазначив, що на замовлення
страховика для встановлення вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу ТАТА д.н.з НОМЕР_1
ФОП ОСОБА_6 була проведена оцінка
вартості завданого збитку, відповідно
до якого вартість відновлювального
ремонту складає з урахуванням зносу 30
028,60 грн. Відповідач не погоджується з
висновком експертного авто
товарознавчого дослідження, наданого
позивачем, який, на його думку, не
відповідає вимогам Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.11.2003 №142/5/2009 (далі -
Методика) в зв'язку з тим, що огляд
пошкодженого транспортного засобу був
проведений оцінювачем без участі
представника страховика. Крім того,
оцінювачем при розрахунку вартості
запчастин, які підлягають заміні, було
нараховано ПДВ, проте позивач не надав
страховій компанії документів
підтвердження факту оплати
проведеного ремонту. Внаслідок цього
сума завданих збитків та розмір
страхового відшкодування визначався
страховиком на підставі звіту ФОП
ОСОБА_6 від 04.10.2013 в розмірі 30 028 грн, які
й були перераховані позивачу. Просив
відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
фактичні обставини справи у межах
наданих письмових доказів, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

Як вбачається з матеріалів
справи, 16 травня 2013 року близько 17 год.
на 130 км автошляху Київ-Харків сталася
ДТП за участю автомобіля Тойота, д.н.з
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля ТАТА д.н.з НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок
вказаної пригоди водій автомобіля
Тойота ОСОБА_4 загинув.

Згідно постанови прокуратури
Гребінківського району Полтавської
області про закриття кримінального
провадження у зв'язку із смертю
підозрюваного, винним у виникненні
даної ДТП визнано ОСОБА_4, який,
рухаючись автомобілем Тойота, д.н.з
НОМЕР_2 на 130 км автошляху Київ-Харків
порушив Правила дорожнього руху, не
врахувавши дорожню обстановку, не
вибрав безпечної швидкості для руху,
хоча не мав будь-яких перешкод
технічного характеру, які б завадили
це зробити (а.с.7-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу ( далі - ЦК ) України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності та інше) володіє
транспортним засобом..., використання
якого створює підвищену небезпеку.

На час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
цивільна відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована в ПрАТ СК «Уніка», поліс
цивільно-правової відповідальності №
АЕ/0542228 від 16 жовтня 2012 року. Страхова
виплата на відшкодування матеріальної
шкоди складає 50000 грн (а.с.6).

Внаслідок ДТП автомобіль ТАТА
LPT613/38, д.н.з НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3
отримав механічні ушкодження. Право
володіння, користування та
розпорядження транспортним засобом
ТАТА д.н.з НОМЕР_1 на підставі
нотаріально посвідченого доручення
належить позивачу ОСОБА_1, який передав
керування автомобілем ОСОБА_3 (а.с.5).

Враховуючи, що відповідно до статей
386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
позивач ОСОБА_1 як законний володілець
транспортного засобу ТАТА д.н.з НОМЕР_1
має право вимагати відшкодування
шкоди, завданої цьому майну.

Про дану ДТП складено страховий
акт №00116603, який затверджено
відповідачем 14.10.2013 та відповідно до
якого вказану подію кваліфіковано як
страховий випадок (а.с.6).

Відповідно до статті 34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик зобов'язаний направити
свого представника (працівника,
аварійного комісара або експерта на
місце настання страхового випадку
та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків. Якщо представник
страховика не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Позивач 18 травня 2013 року
звернувся до страхової компанії ПрАТ
СК «Уніка» із повідомленням про
настання страхової події та
відшкодування матеріальних збитків
внаслідок пошкодження транспортного
засобу. Страхова компанія своїм
правом впродовж 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
направити свого представника на місце
настання страхового випадку для
визначення причин настання страхового
випадку та розміру збитків, не
скористалася та свого представника
для огляду пошкодженого транспортного
засобу не направила. Доказів
звернення до позивача з вимогою щодо
огляду пошкодженого транспортного
засобу відповідачем також не надано.
Вказані дії у відповідності до п. 34.2 ст.
34 вищезазначеного Закону є обов'язком
страховика, невиконання якого і стало
причиною неможливості проведення ним
огляду пошкодженого транспортного
засобу.

Натомість, на замовлення позивача,
19 вересня 2013 року оцінювач ОСОБА_9
здійснив огляд пошкодженого
транспортного засобу без участі
представника страхової компанії. З
огляду на те, що відповідач не вживав
жодних дій для проведення огляду
транспортного засобу за участі його
представника та обов'язок по
встановленню розміру вартості ремонту
пошкодженого автомобіля поклав на
позивача, доводи відповідача про
порушення прав страховика при
проведення автотоварознавчого
дослідження застрахованого
автомобіля, суд вважає неспроможними.

Відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи від
30.08.2013 року, суб'єктом оціночної
діяльності встановлено, що ринкова
вартість самого автомобіля ТАТА LPT613/38
д.н.з НОМЕР_1 , 2004 року випуску, на момент
ДТП , становить 67 781 грн 45 коп., а
вартість відновлювального ремонту,
без урахуванням зносу, становить 68 083,60
грн., при цьому коефіцієнт фізичного
зносу визначений на рівні 0,65%.

Відповідно до положень п.8.2
Методики вартість матеріального
збитку завданого власнику КТЗ,
визначається такою, що дорівнює
ринковій вартості КТЗ на момент
пошкодження якщо, незважаючи на
принципи внеску та найбільш
ефективного використання, вартість
відновлювального ремонту КТЗ не менша
за його ринкову вартість. Виходячи з
викладено, встановлено, що вартість
матеріальної шкоди, завданої власнику
автомобіля ТАТА д.н.з НОМЕР_1 дорівнює
вартості автомобіля на момент ДТП та
складає 67 781 грн 45 коп (а.с. 18-48.).

Даний висновок був направлений
позивачем на адресу страховика для
визначення розміру страхового
відшкодування. Після чого ПАТ СК
«Уніка» був замовлений власний звіт
про оцінку вартості збитку, завданого
пошкодженням автомобіля, який 04.10.2013
був підготовлений ФОП ОСОБА_6 без
проведення безпосереднього огляду
автомобіля оцінювачем та участі в
огляді заінтересованих осіб (а.с.87-104). З
огляду на викладене, даний документ
як доказ у справі, в розумінні
положень ст. 212 ЦПК України викликає
сумніви у його достовірності та
допустимості та не може бути взятий
судом до уваги.

У відповідності до ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик не пізніше 90 днів з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування та виплатити його, або у
разі невизнання майнових вимог
заявника прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування та протягом трьох
робочих днів з дня прийняття
відповідного рішення направити
заявнику письмове повідомлення про
прийняте рішення.

Відповідач перерахував позивачу
суму страхового відшкодування в
розмірі 29 730 грн 16 січня 2014 року (а.с.14).

Статтею 979 ЦК України передбачено,
що за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

За змістом ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно приписів ст. 29 Закону, у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу

з урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того

власника чи законного користувача
транспортного засобу, який керував
транспортним засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України.

Враховуючи викладене та
доведеність позивачем розміру
заподіяного йому збитку в сумі 67 781 грн
45 коп, суд дійшов висновку про
наявність обґрунтованих підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача страхової виплати у вигляді
різниці між сумою страхової виплати
за полісом цивільно-правової
відповідальності в розмірі 50 000 грн та
нарахованою страховиком сумою
страхового відшкодування 29 730 грн , що
складає 20 270 грн.

Безпідставними є доводи
відповідача про порушення ч. 36.2 ст.
36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та
неправомірного включення експертом
оцінювачем ПДВ до суми
відшкодування, оскільки вказана
правова норма регулює порядок
добровільної виплати страховиком
страхової виплати, тобто прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати).
Підстав для невиплати страхового
відшкодування позивачу в розмірі ПДВ
не було, оскільки ПДВ включається до
ціни товарів та послуг і хоча
сплачується платником податку, але за
рахунок коштів покупця.

При цьому відповідач не надав
доказів, що позивач має можливість
придбати матеріали і запчастини для
відновлення свого автомобіля за
вартістю, яка не є базою оподаткування
ПДВ.

З огляду на вищенаведене позовні
вимоги ОСОБА_1 є законними,
обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню.

Позивач просив стягнути з
відповідача 700 грн за проведення авто
товарознавчогодослідження, проте
надав суду докази понесених витрат на
суму 550 грн. З урахуванням викладеного,
вимоги в цій частині підлягають
частковому задоволенню - в розмірі
фактично підтверджених витрат.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягуються
з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 6,10,11, 60, 88, 212, 215 ЦПК
України, на підставі Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004, ст. 979, 1188 ЦК
України суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Уніка» ( юридична адреса: вул.
Саксаганського,70-а, м. Київ-01032,
ідентифікаційний код 20033533, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_3, мешканця АДРЕСА_1, 20 270
(двадцять тисяч двісті сімдесят ) грн.
страхового відшкодування за страховим
випадком, який настав 16 травня 2013 року,
та 550 (п'ятсот п'ятдесят) грн. за
проведення авто товарознавчого
дослідження.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набуває законної сили після розгляду
справи.

Головуючий -

Повний текст рішення виготовлений
18.08.2014