22-ц/775/1374/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Шатілова
Суддя - доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2014 року
м.
Маріуполь

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Кочегарової
Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г.,
Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «В.І. Лісогор»
«Шиномонтаж 5 доріг» про встановлення
факту знаходження у трудових
правовідносинах та зобов'язання видати
довідку про заробітну плату за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 27 лютого 2014 року,

в с т
а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
приватного підприємства «В.І. Лісогор»
«Шиномонтаж 5 доріг» про встановлення
факту знаходження у трудових
правовідносинах та зобов'язання видати
довідку про заробітну плату.

26 лютого 2014 року представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, звернулася до суду з
заявою про залишення позовної заяви
без розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
27 лютого 2014 року позовна заява залишена
без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207
ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною
ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій порушує питання про
скасування ухвали та направлення
справи для продовження розгляду,
посилаючись на порушення норм
процесуального права і обґрунтовуючи
скаргу тим, що висновки суду суперечать
ст. 207 ЦПК України, оскільки вона не була
повідомлена у встановленому порядку
про час розгляду справи і своєї згоди
на залишення позову без розгляду не
давала.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_3, які просили задовольнити
апеляційну скаргу, заперечення
представника відповідача ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.311 ЦПК
України, підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
до неправильного вирішення питання.

Зі справи вбачається, що 28
травня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до «В.І. Лісогор»
«Шиномонтаж 5 доріг» про встановлення
факту знаходження у трудових
правовідносинах та зобов'язання видати
довідку про заробітну плату.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без
розгляду з підстав, суд першої
інстанції виходив з того, що
представник позивачки ОСОБА_2 мала
право на подачу заяви про залишення
позову без розгляду.

Однак, з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки він не
підтверджується матеріалами справи та
суперечить нормам процесуального
права.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.

У зазначеній нормі
закріплений принцип диспозитивності
цивільного процесу, у відповідності до
якого суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України,
представник, який має повноваження на
ведення справи в суді, може вчинити від
імені особи, яку він представляє, усі
процесуальні дії, що їх має право
вчиняти ця особа.

Колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апеляційної
скарги про те, що у суду не було підстав
для залишення позову без розгляду,
відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України,
оскільки заяву про залишення даного
позову без розгляду позивачка не
подавала.

Як вбачається з матеріалів
справи, 26 лютого 2014 року представником
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 дійсно подана заява
про залишення позовних вимог без
розгляду.

При цьому, сама позивачка
ОСОБА_1 не була присутня в судовому
засіданні, даних про те, що вона у
встановленому законом порядку була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, у справі відсутні. З залученого
до матеріалів справи договору про
надання правової допомоги не
вбачається, що ОСОБА_1 надавала ОСОБА_2
повноваження на залишення її позову
без розгляду (а.с.83).

Тим самим суд першої інстанції
спір по суті не вирішив, право
позивачки на судовий захист,
гарантований їй ст. ст. 55, 124 Конституції
України та передбачений ст. ст. 3, 4 ЦПК
України, не забезпечив, свої
процесуальні функції у забезпеченні
змагального цивільного процесу не
виконав.

Отже, викладені обставини не
дають підстав визнати, що суд
обґрунтовано залишив позовну заяву
ОСОБА_1 без розгляду, тому, колегія
суддів вважає, що ухвалу суду не можна
визнати законною і обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження.

За таких обставин, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області
від 27 лютого 2014 року скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.М. Кочегарова

Судді:
Т.Г.Ігнатоля

С.А.Попова