Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/5136/14 Головуючий у 1
інстанції: Мінаєв І.М.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 19» листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 жовтня 2014 року про
забезпечення позову по справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно набутого майна, в якій
просила стягнути з відповідача на її
користь 25000 доларів США за офіційним
курсом Національного банку України на
момент прийняття рішення, що станом на
25.09.2014 року складає 323764,30 грн. та 8000 грн.,
а всього 331764,30 грн., судові витрати
покласти на відповідача.

Зазначила, що ОСОБА_3 одержала від неї
грошові кошти для придбання 1/2 частини
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
на ім'я неповнолітньої доньки ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

26 листопада 2013 року ОСОБА_3 придбала
вказаний житловий будинок, який
оформила на своє ім'я. В подальшому
переоформити 1/2 частину будинку на ім'я
ОСОБА_6 або повернути отримані гроші
відмовилась, повідомила про те, що
збирається продати житловий будинок.

25 вересня 2014 року ОСОБА_4 подала заяву
про забезпечення позову, в якій просила
вжити заходи із забезпечення позову
шляхом накладення арешту житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 не має іншого майна, яке може
забезпечити повернення отриманих
коштів, невжиття заходів забезпечення
може зробити неможливим виконання
рішення суду по даній справі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 07 жовтня
2014 року заяву ОСОБА_4 задоволено.
Накладено арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1, який згідно договору купівлі -
продажу від 26.11.2013 року належить на
праві власності ОСОБА_3

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що позивачем не надано доказів щодо
існування між сторонами спору та
існування загрози невиконання або
утруднення виконання можливого
рішення суду, судом першої інстанції не
перевірено наявність у неї іншого
майна, вартість будинку перевищує суму
позовних вимог, просить ухвалу
скасувати та ухвалити нову про відмову
в задоволенні заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов
може забезпечуватися накладанням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходиться у
нього або в інших осіб.

Згідно пунктів 4, 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з вищезазначених
положень, питання задоволення заяви
сторони у справі про застосування
заходів забезпечення позову
вирішується судом в кожному
конкретному випадку виходячи з
характеру обставин справи, що
дозволяють зробити припущення про
утруднення чи унеможливлення
виконання рішення суду у випадку
невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, вирішення питання про наявність
чи відсутність вищезазначених
обставин, що є підставою для
задоволення чи відмови у задоволенні
заяви про вжиття таких заходів, є
прерогативою суду першої інстанції,
який досліджує ці обставини в повному
об'ємі.

Суд забезпечив позов шляхом накладення
арешту на будинок АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_3 та зареєстрований за
нею (а.с. 15). Спосіб забезпечення позову
судом обрано відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152
ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність спору с ОСОБА_4 є
неприйнятними. Позовні вимоги ОСОБА_4
до ОСОБА_3 обґрунтовані розпискою від
26.11.2013 р. про отримання ОСОБА_3 від
ОСОБА_4 25000 доларів США та 8000 грн. ( а.с.5).

Предметом позову у даній справі є
стягнення з відповідачки 331764,30 грн.
Зважаючи на значний розмір позовних
вимог, накладення арешту на будинок
співвідносяться з метою даного
забезпечення і є передумовою виконання
рішення суду у випадку ухвалення
позитивного для позивачки рішення.
Разом з тим, відповідачка не надала в
суд апеляційної інстанції доказів
наявності у неї будь-яких джерел для
реального виконання рішення у разі
ухвалення рішення про задоволення
позову.

Обраний судом спосіб забезпечення
позову не перешкоджає володінню,
користуванню об'єктом нерухомості.

Посилання в апеляційній скарзі на
придбання будинку під час перебування
у шлюбі та порушення прав ОСОБА_7 не
ставлять під сумнів законність ухвали.
У тому випадку, коли особа, яка вважає,
що майно, на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові, вона (а не
боржник) може звернутись до суду з
позовом про визнання права на майно та
про звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, постановляючи ухвалу про
вжиття заходу забезпечення позову за
заявою позивачки, суд правильно
застосував процесуальні норми, обравши
захід забезпечення позову, який
перебуває у необхідному правовому
зв'язку із позовними вимогами, їх
предметом та відповідає положенням ЦПК
України

Разом з тим,м на час постановлення
ухвали суд не мав даних про вартість
будинку.

Частиною 3 ст.152 ЦПК передбачено, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами. До апеляційній скарги ОСОБА_7
додала технічний паспорт на будинок, в
якому вартість будинку зазначено 732826
грн. а інвентаризаційна -526452 грн. ( а.с.34
звор.).

Таким чином вартість будинку перевищує
розмір позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

З урахуванням наведеного оскаржена
ухвала підлягає зміні з зазначенням, що
арешт на будинок накладено в межах
331764,30 грн.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу судді Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 жовтня 2014 року змінити,
доповнивши, що арешт на будинок
накладено в межах 331764 грн.30 коп.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: