Справа № 727/1848/14-ц
Провадження № 2/727/702/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці

у складі: головуючого судді
Чебан В.М.

при секретарі Руснак Р.О.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

з участі відповідачки ОСОБА_2

з участю представника відповідача ЧМР -
Шиби О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Чернівецької міської ради, де третьою
особою без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача є
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області, про визнання
права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовною заявою про визнання
права власності на нерухоме майно до
ОСОБА_2, ЧМР, де третьою особою без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача є Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області,
посилається на те, що вона - ОСОБА_4
перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 з 1987 року
по 20 березня 2006 року. Від цього шлюбу у
них народилась донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка одружившись 08.06.2012
року, взяла прізвище чоловіка
ОСОБА_2, та являється відповідачкою по
даній справі.

Як зазначає позивачка, під час
спільного проживання в 1989 році на
прізвище чоловіка було отримано
земельну ділянку розміром 0, 06 га. по
АДРЕСА_1 для будівництва житлового
будинку.

Як вказує позивачка, розлучившись з
чоловіком у березні 2006 року між ними
було досягнуто згоди щодо розподілу
спільного майна, а саме йому було
придбано за кошти позивачки житловий
будинок в АДРЕСА_2, а позивачці
залишився недобудований будинок в
АДРЕСА_1. Однак оформити будинок в
місті Чернівці позивачка не змогла,
оскільки будуючи його, вона
відступила від затвердженого проекту
та замість житлового будинку з
верандою розміром 11,6 х 9,0 м. було
збудовано житловий будинок з верандою
10,0 х 10,1 м. загальною площею 115,30 кв.м. в
тому числі житловою площею 53,40 кв.м.,
літня кухня та сарай.

Як зазначено в позовній заяві, в
період з 2006 року по даний час
позивачка перебуває в Італії.
ІНФОРМАЦІЯ_2 колишній чоловік
позивачки - ОСОБА_5 помер, його єдиним
спадкоємцем є відповідачка по справі
ОСОБА_2

З приводу спірного будинку
позивачка звернулася до нотаріуса,
проте їй було відмовлено. Збудований
позивачкою будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1
відповідає вимогам
архітектурно-будівельних,
санітарно-технічних та протипожежних
норм, що підтверджується технічним
висновком. Згідно зведеного
оціночного акта дійсна вартість
будинку складає 81242 гривні.

У відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК
України - на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинне
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

На основі викладеного, а також,
враховуючи, що проведене позивачкою
будівництво відповідає встановленим
будівельно-технічним, санітарним та
пожежним нормам, не порушує нічиїх
інші права, позивачка просить визнати
за нею ОСОБА_4, право власності на
самовільно перебудований будинок № 19
-в (літера А) загальною площею 115,30 кв.м.,
в тому числі житлова 53,40 кв.м., літню
кухню (літера Б), сарай (літера В),
вбиральню (літера Г), криницю (літера К),
огорожу ( № 1-3) по АДРЕСА_1

Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі і дав пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала та
не заперечувала проти їх задоволення.

Представник відповідача ЧМР в
судовому засіданні позовні вимоги
визнав, не заперечував проти їх
задоволення, вважаючи, що задоволенням
даного позову не порушуються будь-чиї
права та інтереси, в тому числі і ЧМР.

Представник третьої особи
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області - в судове
засідання не з'явились, проте від них
до початку судового засідання надійшла
заява про розгляд даної справи в їх
відсутність, вирішення даної справи
залишають на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 з 1987 року
по 20 березня 2006 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
розлучення. ( а.с. 16). Від цього шлюбу у
них народилась донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження ( а.с. 14), яка
одружившись 08.06.2012 року взяла
прізвище чоловіка ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження. ( а.с. 15).

Під час спільного проживання
позивачки з чоловіком ОСОБА_5 в 1989 році
на ОСОБА_5 було отримано земельну
ділянку розміром 0,06 га по
АДРЕСА_1 для будівництва житлового
будинку, що підтверджується копією
витягу рішення №30214 від 17.10.89 року та
копією типового договору про надання
у безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку ( а.с. 9-11).

Після розлучення позивачка з
чоловіком у березні 2006 року ОСОБА_7
було придбано житловий будинок в
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі продажу від 18.04.2006
року ( а.с.13), а позивачці залишився
недобудований будинок в АДРЕСА_1.
Зазначені обставини підтвердила в
судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2

А згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 29.01.2014 року
відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємицею
після смерті її батька - громадянина
ОСОБА_5

Будуючи будинок в АДРЕСА_1 позивачка
відступила від затвердженого
проекту та замість житлового будинку
з верандою розміром 11,6 х 9,0 м. було
збудовано житловий будинок з верандою
10,0 х 10,1 м. загальною площею 115,30 кв.м., в
тому числі житловою площею 53,40 кв.м.,
літня кухня та сарай, що
підтверджується копією інвентарної
справи та технічним висновком. ( а.с.
24-40).

В період з 2006 року по даний час
позивачка перебуває в Італії, що
підтверджує копією пермессо. ( а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 колишній чоловік
позивачки - ОСОБА_5 помер,
його єдиним спадкоємцем є
відповідачка по справі ОСОБА_2,
викладене підтверджується копією
свідоцтва про смерть та копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.01.2014 року. ( а.с. 17-18).

З приводу оформлення права
власності на спірний будинок позивачка
звернулася до нотаріуса, проте вона
отримала відмову та відповідне
роз'яснення з приводу того, що спори,
які виникають при оформленні права
власності на нерухоме майно,
вирішуються в судовому порядку.( а.с. 23).

Також судом встановлено, що
збудований позивачкою будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 відповідає вимогам
архітектурно-будівельних,
санітарно-технічних та протипожежних
норм, що підтверджується технічним
висновком. Об'єкт рекомендовано для
здачі в експлуатацію. ( а.с. 24-35). Згідно
зведеного оціночного акта дійсна
вартість будинку складає 81242 гривні. (
а.с. 37).

Згідно із ст. 325 Цивільного кодексу
України, суб'єктами права приватної
власності є фізичні та юридичні особи,
які можуть бути власниками будь-якого
майна. Відповідно до вимог ч.2 ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом
та вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Крім того, ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від 1
липня 2004 року, підставою для державної
реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно є
рішення суду стосовно речових прав на
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

Відповідно до положень ст.376 ЦК
України - житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самовільним будівництвом,
якщо вони збудовані на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту або з
істотними порушення будівельних норм
та правил. Відповідно до п.3 вказаної
статті, право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнано за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, яка не була
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі уже під
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати
право власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудовано на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Відповідно до п. 16 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року про практику застосування судами
ст. 376 ЦК України, позов особи, яка
самочинно збудувала нерухоме майно на
земельній ділянці, власником або
користувачем якої є інша особа, про
визнання права власності на цю
нерухомість може бути задоволено судом
на підставі ч.3 ст. 376 ЦК України, якщо
буде встановлено, що власник або
користувач земельної ділянки не
заперечує проти цього, будівництво не
порушує права інших осіб і відповідає
будівельним, архітектурним,
санітарним, екологічним та іншим
нормам і правилам, державним
стандартам.

Згідно зі ч. 2 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно
з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Таким чином, оскільки вищевказаний
самочинно збудований житловий
будинок, відповідає технічним,
санітарним та пожежним нормам, права та
свободи інших громадян цим
будівництвом не порушуються,
збудований на земельній ділянці, що
була відведена під будівництво
житлового будинку, відповідачі не
заперечують щодо задоволення позову,
суд вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими, у зв'язку з чим слід
визнати за ОСОБА_4, право власності па
самовільно перебудований будинок № 19
-в (літера А) загальною площею 115,30 кв.м.,
в тому числі житловою 53,40 кв.м., літню
кухню (літера Б), сарай (літера В),
вбиральню (літера Г), криницю (літера
К), огорожу ( № 1-3) по АДРЕСА_1

На підставі викладеного та
ст.ст. 16, 181, 325, 328, 331, 376 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 213, 214-215,217-218,
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Чернівецької міської ради, де третьою
особою без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача є
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області, про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на
самовільно перебудований будинок № 19
-в (літера А) загальною площею 115,30 кв.м.,
в тому числі житловою 53,40 кв.м., літню
кухню (літера Б), сарай (літера В),
вбиральню (літера Г), криницю (літера
К), огорожу ( № 1-3) по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м. Чернівці протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: