Провадження №2/748/673/14
Єдиний унікальний № 748/2336/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський
районний суд Чернігівської області в
складі:

Головуючого судді: Меженнікової
С.П.

при секретарі Гримайло Л.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики ,-

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 та просив
стягнути з відповідача борг за
договором позики в розмірі 10000 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач добровільно відмовляється
виконати взяті на себе зобов'язання.
Крім цього, позивач просить стягнути з
ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення в сумі 1212 грн. 48 коп.,
три процента річних - 199 грн 73 коп. та
понесені ним судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не
з'явився, надав повноваження на
представлення його інтересів своєму
представнику - ОСОБА_1.( а.с.6).

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 позов підтримав та
просив задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала частково, вказуючи на
повернення деякої суми боргу та на те,
що заборгованість у неї перед
позивачем була меншою, чим зазначено в
розписці. Не заперечувала факт
укладення з позивачем договору позики
27.10.2013 року.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши письмові докази у
справі, розглядаючи справу в межах
заявлених позовних вимог та по наданих
суду доказах, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за
договором позики, який згідно зі ст.1047
цього ж Кодексу був укладений
сторонами у письмовій формі, одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов, відповідно до ч.2
ст.1047 ЦК України, може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Факт укладення між сторонами договору
позики та його умов підтверджується
розпискою, яка свідчить про отримання
ОСОБА_2 грошової суми - 10000 грн. від
ОСОБА_3, та зобов»язання повернути борг
до 27 листопада 2013 року. Даний доказ не
був спростований відповідачем в
судовому засіданні.

Отже, між позивачем ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
позики, за яким ОСОБА_3 передав ОСОБА_2
10000 грн., а остання зобов'язалася до 27
листопада 2013 року їх повернути. Доказів
на підтвердження повернення
відповідачем боргу чи його частини,
суду не надано.

Відповідно до ст.ст.526,530 Цивільного
кодексу України, зобов»язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов»язанні встановлений строк (
термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (
термін).

Як встановлено судом, відповідачем
ОСОБА_2 взяті на себе зобов»язання по
поверненню боргу за договором позики
не виконанні. Підстав для звільнення
відповідача від виконання зобов'язань
за договором позики судом не
встановлено. Отже, позовні вимоги
позивача про стягнення основного боргу
за Договором позики в сумі 10 000 грн.,
підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що в суді знайшов
підтвердження факт прострочення
відповідачем ОСОБА_2 грошового
зобов»язання, тому є всі підстави для
захисту права позивача на отримання
сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України,
як відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Суд вважає, що розрахунок суми боргу,
який підлягає поверненню, має бути
проведений в межах заявлених позивачем
вимог із суми 10 000,00 грн. за період з
28.11.2013 року по 27.07.2014 року на підставі
доказів наданих позивачем. Розрахунок
проводиться шляхом множення індексів
інфляції, за визначений позивачем
період
(10000х(100,2/100х100,5/100х100,2/100х100,6/100х102,2/100х103,3/10
0х103,8/100х101,0/100х100,4/100) = 11279 грн. 85 коп. Сума
інфляції, що складає - 1279 грн 85 коп. (11279,85
- 10000) .

Також з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 3
відсотка річних від простроченої суми
в межах заявлених позовних вимог за
період з 28.11.2013 року по 27.07.2014 року 10 000 (
сума боргу) х 3% : 365 х 243 дн. = 199 грн 73 коп.

З урахуванням викладеного, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню 10000 грн. 00 коп.
боргу, 1279 грн 85 коп. встановленого
індексу інфляцій за час прострочення
виплати боргу, відповідно до
наведеного вище розрахунку та 199 грн 73
коп. трьох процентів річних від
простроченої суми за час прострочення
виплати боргу за наведеним вище
розрахунком.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 625, 1046 - 1050 ЦК України,
суд , -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000
(десять тисяч) грн боргу, 1279 (одну
тисячу двісті сімдесят дев'ять) грн 85
(вісімдесят п'ять) коп. - встановленого
індексу інфляції за час прострочення
виплати боргу, 199 ( сто дев'яносто
дев'ять) грн 73 ( сімдесят три) коп. - три
процента річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.П. Меженнікова