Провадження № 2/522/2736/14
Справа № 522/9290/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом заступника прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_1, за участю третьої особи на боці
відповідача без самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_2, та третьої
особи з самостійними вимогами: ОСОБА_3
про виселення з житлового приміщення,
та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за
участю третьої особи на боці
відповідача без самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_2 про виселення та
вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, який уточнив 05.12.2013 року до
ОСОБА_1, за участю третьої особи на боці
відповідача без самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_2, та третьої
особи з самостійними вимогами: ОСОБА_3
про виселення з житлового приміщення, а
саме квартири АДРЕСА_1, та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої
особи на боці відповідача без
самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_2 про виселення з вказаної
квартири та про вселення в квартиру.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначив, що відповідач
мешкає у АДРЕСА_1. Рішенням суду від
28.12.2010 року було визнано недійсним
свідоцтво про право власності на
вказану квартиру, яке було видано на
ім'я ОСОБА_4, та визнані недійсними
договори відчуження квартири. Рішенням
виконкому Центральної райради
народних депутатів № 170 від 07.04.1989 року
ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_3 отримала
для тимчасового проживання, складом
сім'ї на дві особи «вона та донька»,
кімнату, площею 19,48 кв.м. у квартирі
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 разом зі своєю матір'ю
проживала у вказаній квартирі, як член
родини піднаймача, але через шість
років після смерті матері її вигнали з
цього житла. З цього приводу вона
звернулася до органів прокуратури.
Вказане рішення є чинним і не
скасованим. КП «ОМБТІ та РОН» виконало
вищевказане рішення суду та скасувало
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на
вказану квартиру. Правових підстав для
проживання відповідача у квартирі № 2
немає. Проте, ОСОБА_3 не може вселитися в
квартиру № 2, яка передана їй для
тимчасового проживання у зв'язку з
небажанням відповідача виселятися.
Крім того, у вказаній квартирі існує
борг за комунальні послуги в розмірі 3
152,98 грн., який утворився за період з
22.07.2009 року по 09.06.2011 року. Згідно
довідки форми № 1 ОСОБА_2 є основним
наймачем вказаної квартири, однак не
здійснює платежі за користування
житлово-комунальними послугами.

В судове засідання 19.08.2014 року
з'явилася представник Прокуратури
Приморського району м. Одеси - ОСОБА_6
(діє на підставі довіреності від 04.08.14),
яка позов підтримала та просила
задовольнити з підстав зазначених у
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання з'явилася
ОСОБА_3, яка підтримала свої позовні
вимоги та позов прокурора, просила їх
задовольнити зазначивши, що відповідач
ніколи не був власником спірної
квартири, так як квартиру для
проживання надавали її померлій матері
а відповідач лише мешкав разом з
матір'ю і документально не значився.

Представник третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від
06.09.11) в судове засідання не з'явилася,
про час і місце судового засідання була
сповіщена належним чином, причини
неявки суду не повідомила, але в
минулих судових засіданнях пояснила,
що приблизно у 1985-1986 роках у квартиру №
2 заселили ОСОБА_4, так як її чоловік
працював електриком у ЖЕУ на вільних
засадах. В квартирі вони зробили
ремонт. Приблизно о 2000 році чоловік
ОСОБА_4 помер та її з дитиною почали
звідти виселяти через суд, але справа
про виселення була залишена без
розгляду. У той час вона пішла на роботу
двірником та проживала в квартирі № 2.
Квартиру їй порадили взяти під
відновлення, про що є технічні висновки
за 2004 рік. Також, на це були усі дозволи
та рішення ПРА ОМР від 16.08.2004 року про
передачу квартири у власність ОСОБА_4
та під відновлення. До 2005 року за
квартиру не сплачувались комунальні
платежі, так як вона не перебувала на
балансі. 14.03.2005 року ОСОБА_4 отримала
вказану квартиру, яка складалася з
трьох кімнат, кухні та туалету. ОСОБА_4
пускала ОСОБА_3 відвідувати свій
туалет, так як у останньої він був
відсутній. ОСОБА_4 так і не змогла
отримати реєстрацію в квартирі № 2, так
як ПРА ОМР скасувала своє рішення щодо
надання їй цієї квартири. Згодом
почались суди та суддею Приморського
районного суду м. Одеси Загороднюком
В.І. було винесено рішення, яким було
скасовано право власності на квартиру
та визнано недійсними договори по її
відчуженню, але ОСОБА_4 цю квартиру
відновила. ОСОБА_3 ніколи не була
власницею цієї квартири та на цей час у
квартирі проживає ОСОБА_1, вона тобто
ОСОБА_7 та ОСОБА_8. ОСОБА_4 подарувала ?
частину квартири своєму брату ОСОБА_8, а
той подарував по 1/8 частині мені ОСОБА_7,
батьку ОСОБА_9 та матері ОСОБА_9. Згодом
ОСОБА_4 продала ? частину квартири
ОСОБА_2.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, додані до
неї документи приходить до висновку, що
даний позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 без
відповідної реєстрації, також він не
зареєстрований в Одеській області
(а.с.14). Факт його проживання в спірній
квартирі підтверджується поясненнями
третьої особи ОСОБА_3 , представника
ОСОБА_2 ОСОБА_7 та відповідними актами
(а.с.8,208). Його мати ОСОБА_4 була
зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с.13) та яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією актового
запису про смерть №4514 від
04.05.2013р.(а.с.201-202) та витягом з Державного
Реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
смерть за №5 (а.с.203-205).

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 складається з трьох
житлових кімнат, загальної площею 67,8
кв.м., житловою- 50,9 кв.м.

Статетю 60 ЦПК України передбачено,
що Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 28.12.2010р. (справа №2-4187/10)
позовні вимоги заступника прокурора
Приморського району м.Одеси в
інтересах ОСОБА_3 до виконкому Одеської
міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, третя особа-КП
«ОМБТІтаРОН» про визнання свідоцтва
про право власності на квартиру та угод
недійсними, були задоволені та визнано
недійсним свідоцтво про право
власності на кв.АДРЕСА_1 від 14.03.2005р.
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради серія ЯЯЯ №0703310
на ім'я ОСОБА_4; визнано недійсним
договір дарування від 18.05.2005р. на ?
частину кв.АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 і ОСОБА_8;
визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 06.12.2005р. ? частини
кв.АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2;
визнано недійсним договір дарування
від 18.08.2005р. на 3/8 частини кв.АДРЕСА_1 між
ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9. Також
в рішення зазначено, що це рішення є
підставою для зняття власників
кв.АДРЕСА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_9, ОСОБА_2 з реєстрації в КП
«ОМБТІтаРОН» (а.с.3-5). Вказане рішення
суду набрало законної сили.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10.03.2011р. (а.с.214-215) апеляційна
скарга залишена без розгляду.

Як вбачається з рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 28.12.2010р.
судом було встановлено, що рішенням ВК
Центральної районної ради народних
депутатів від 07.04.1989р. №170 матері
ОСОБА_3-ОСОБА_5 було надано для
тимчасового проживання з пропискою за
попередньою адресою на склад сім'ї дві
особи(вона та дочка ОСОБА_3) одну
кімнату пл..19,48 кв.м. кв.АДРЕСА_1, що також
підтверджується копією зазначеного
рішення яке знаходиться в матеріалах
справи (а.с.78-80). В подальшому ця кімната
знаходилась в користуванні ОСОБА_5, а
після її смерті з 1999р. в користуванні
ОСОБА_3 Розпорядженням Приморської
районної адміністрації ОМР №2691 від
16.08.2004р. цю ж квартиру було передано
ОСОБА_4 під відновлення. Іншим
розпорядженням Приморської районної
адміністрації ОМР №316 від 03.02.2005р.
кв.АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію
після відновлювального ремонту. На
підставі розпоряджень Приморської
районної адміністрації ОМР №316 від
03.02.2005р. ОСОБА_4 було видано свідоцтво
про право власності від 14.03.2005р. В
подальшому ОСОБА_4 розпорядилась
вказаною квартирою та 18.05.2005р.
подарувала ? її частину ОСОБА_8 , а іншу ?
частину продала ОСОБА_2 18.08.2005р. ОСОБА_8
подарував згідно договору дарування
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 3/8 частини
вказаної квартири. Розпорядженням
Приморської районної адміністрації
ОМР №3336 від 17.11.2005р. протести прокурора
задоволені та скасовані розпорядження
№2691 від 16.08.2004р. та розпорядження № 316
від 03.02.2005р.

Також в рішення суду зазначено, що
таким чином спірне приміщення, а саме
одна кімната пл.19,8 кв.м. кв.АДРЕСА_1
повернулася в користування ОСОБА_3

Одже ОСОБА_3 має передбачені ст. 64,
92 ЖК України права користування цим
приміщенням

Згідно відповіді КП «ОМБТІтаРОН» від
06.06.2011р.(а.с.6) у Реєстрі прав власності в
майні реєстраційні записи на ім'я
вищезазначених осіб відмінені.

Ухвалою Приморського районного суду
м.Одеси від14 травня 2014р.(справа
№522/31492/13-ц) позовні вимоги ОСОБА_2 до
Одеської міської ради, за участю
третьої особи-Шостої Одеської
державної нотаріальної контори про
визнання права власності залишено без
розгляду.(а.с.256).

Відповідно до довідки 01.01.2013р. (ф.№1) в
спірній квартирі ніхто не
зареєстрований.(а.с.149).

ОСОБА_3 зареєстрована в кв.АДРЕСА_3,що
підтверджується довідкою за ф.№1
видану в грудні 2013р.(а.с.243) заг. пл..13,0
кв.м. та займає житлову площу 10,0 кв.м.

З відповіді виконавчого комітету
Центральної районної ради народних
депутатів від
06.05.1989р.№09-341повідомляється ОСОБА_5(мати
ОСОБА_3), що вивільнена кімната в
комунальній квартирі №2 передана їй
під тимчасове проживання з оплатою
(а.с.241).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української
РСР жилі будинки і жилі приміщення в
будівлях, що належать державі, є
державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР
передбачено, що державний житловий
фонд перебуває у віданні місцевих Рад
народних депутатів (житловий фонд
місцевих Рад) та у віданні міністерств,
державних комітетів і відомств
(відомчий житловий фонд).

Як передбачено ст. 327 Цивільного
кодексу України у комунальній
власності є майно, у тому числі грошові
кошти, яке належить територіальній
громаді. Управління майном, що є у
комунальній власності, здійснюють
безпосередньо територіальна громада
та утворені нею органи місцевого
самоврядування.

Суб'єктами права комунальної
власності є територіальні громади та
утворені ними органи місцевого
самоврядування (ст. 327 ЦК).

Згідно зі ст. 143 Конституції
майном, що є в комунальній власності,
управляють територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування. У ст. 1 Закону від 21
травня 1997 р. N 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні" (далі - Закон N
280/97-ВР) визначено, що представницьким
органом місцевого самоврядування є
відповідна місцева рада, яка
складається з депутатів і відповідно
до закону наділяється правом
представляти інтереси територіальної
громади і приймати від її імені
рішення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Виходячи з того, що квартира
АДРЕСА_1 є об'єктом комунальної
власності Одеської міської ради, на
захист прав якої виступає прокурор, та
те, що у вказаній квартирі проживає
відповідач ОСОБА_1 без законних
підстав, суд вважає що позовні вимоги
прокурора підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Також підлягають частковому
задоволенню і позов ОСОБА_3, так як її
право на проживання в цій квартирі а
саме в кімнаті пл.19,48 кв.м. було порушено
відповідачем та яке підлягає
відновленню. Тому позов підлягає
задоволенню в частині її вселення в
житлову кімнату пл..19,48 кв.м. квартири
АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_1 з цієї
кімнати, а в іншій частині слід
відмовити, так як їй надавалася в
користування лише частина цієї
квартири , а не вся квартира.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3,4,10, 11,15, 57, 60, 61, 88, ст.169, 208-209, 213-215,
218, ЦПК України, с ст. 64, 78, 98, 109 ЖК
України, ст.ст.10,15,16,316-319, 190, 321, 327, 391, 395
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги заступника прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_1, за участю третіх осіб на боці
відповідача без самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_2, та третьої
особи з самостійними позовними
вимогами: ОСОБА_3 про виселення з
житлового приміщення -задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за
участю третьої особи на боці
відповідача без самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_2 про виселення та
вселення- задовольнити частково .

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення, а
саме виселити з кімнаті пл.19,48 кв.м.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1, а
саме вселити в кімнату пл.19,48 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Приморського

Районного суд м.Одеси:
Домусчі
Л.В.

21.08.2014