________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/8206/14-ц
Провадження № 2/520/5169/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.

при секретарі - Козловій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на приватизацію земельної
ділянки без згоди співвласника, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до Київського
районного суду м. Одеси з вказаним
позовом, у якому вказуючи на те, що вона
є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1,
та відповідно у її безстроковому
користуванні перебуває відповідна
частина земельної ділянки за тією ж
адресою, посилаючись на намір
приватизації належної їй частини
такої земельної ділянки та
неможливість досягнення згоди між
сторонами щодо приватизації, просила
суд надати їй дозвіл на приватизацію
земельної ділянки по АДРЕСА_1 без згоди
співвласника ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач викладені
у позові обставини та позовні вимоги
підтримала, просила суд їх
задовольнити. Пояснила суду, що в неї
повністю готовий пакет документів для
проведення приватизації земельної
ділянки, однак відповідач не надає
згоду на приватизацію.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково в частині надання дозволу на
приватизацію ? частини земельної
ділянки належної позивачу, проти їх
задоволення не заперечувала, пояснила
суду що позивач не зможе провести
приватизацію належної їй земельної
ділянки, оскільки між сторонами не
визначено порядок користування
земельною ділянкою.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК
України, у випадку, коли відповідач
визнає висунуті до нього позивачем
вимоги, суд, за наявності на це правових
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до пояснень сторін по
справі та наявних у справі доказів
судом встановлені наступні обставини:
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину від 21.04.1970 року, р.№2127, яке
зареєстроване у КП «БТІ» в книзі №116,
на стор. 123, позивач прийняла у спадщину
1/2 частину житлового будинку з
надвірними спорудами, АДРЕСА_1, що
розташовано на земельній ділянці
площею 504,0 кв. м. Власником іншої
частини вказаного житлового будинку з
надвірними спорудами є відповідач -
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, в обсязі, та на умовах,
встановлених до попереднього
землевласника (землекористувача).

Таким чином суд доходить висновку про
те, що набуваючи право власності на 1/2
частину житлового будинку позивач
набула прав землекористувача щодо 1/2
частини земельної ділянки, що
відведена для будівництва та
обслуговування такого будинку.

Відповідно до Земельного кодексу
України, громадяни мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку.

Позивач вказувала, та представник
відповідача не заперечувала, на те, що у
позасудовому порядку відповідач не
приймає пропозицію позивача
приватизувати земельну ділянку.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЗК України
учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній частковій власності,
здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

При цьому суд окремо звертає увагу на
те, що представник відповідача
зазначала про неможливість
приватизації земельної ділянки
позивачем через відсутність
встановленого порядку користування
земельної ділянки, та те, що позивач
наполягала на тому, що в неї повністю
готовий пакет документів для
проведення приватизації. Враховуючи
те, що у сторін виник спір саме з
надання згоди на приватизацію
земельної ділянки, що був визнаний в
судовому засіданні представником
позивача, враховуючи право позивача
вільно обирати належний спосіб
захисту, той факт, що законодавчо
закріплений позасудовий порядок
приватизації земельних ділянок, а на
даний час позивач відмови не отримала,
доказу спорів стосовно меж та розмірів
земельної ділянки суду сторони не
надали - з огляду на зазначене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача є частково обґрунтованими, та
не в повній мірі доведеними, а тому
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 174, 208, 213-215 ЦПК
України, ст. 377 ЦК України, ст.ст. 88, 152 ЗК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на приватизацію земельної
ділянки без згоди співвласника -
задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на приватизацію 1/2
частини земельної ділянки по АДРЕСА_1
без згоди співвласника ОСОБА_2.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області шляхом подання
до Київського районного суду міста
Одеси апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Прохоров П. А.