Справа № 466/6382/13
Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/6368/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого - судді:
Берези В.І., суддів: Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання: Матяш С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 11 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн.
щомісячно, яка підлягає індексації
відповідно до закону, починаючи з 1
грудня червня 2013 р. до досягнення
дитиною повноліття. Допущено негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів за один місяць. Вирішено
питання судових витрат.

Ухвалою судового засідання від 17.07.2014
року виправлено описку в даному
рішенні, викладено другий абзац
резолютивної частини рішення в такій
редакції: «Стягувати з ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн.
щомісячно, яка підлягає індексації
відповідно до закону, починаючи з 21
серпня 2013 р. до досягнення дитиною
повноліття».

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_5 Просить таке змінити та
призначити розмір аліментів 1/3 від всіх
видів доходів щомісячно, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку.

В апеляційній скарзі вказує на те, що
постійно займався пошуком нових джерел
отримання доходу, а перед розлученням
влітку 2012 року ним було перераховано на
особовий банківський рахунок ОСОБА_3
70000, 00 грн. Дана обставина підтверджує
факт піклування про матеріальний стан
сім`ї. Вказує на те, що ОСОБА_3 продовжує
виїжджати до Італії на роботу, не хоче
займатися сином, планує найняти
державного вчителя. Після отримання
рекомендацій від Органу опіки і
піклування щодо графіку спілкування зі
сином дізнався про те, що його син
знаходиться в психоневрологічному
диспансері на лікуванні, і про це
колишня дружина не розповідала. На
листи та телефонні дзвінки щодо
побачення з сином позивач не
відповідала. Апелянтом скерована заява
до правоохоронних органів про
створення перешкод у спілкуванні з
сином. У апелянта є спільна дитина з
ОСОБА_6, офіційного і постійного місця
роботи на даний час такий не має, дохід
родини складає 2900 грн. У апелята є мати,
яка потребує його уваги та піклування.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта - ОСОБА_6, в
підтримання вимог апеляційної скарги,
представника позивача - ОСОБА_7, щодо
заперечення проти апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
такої.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з копії свідоцтва про
народження, бланк серія НОМЕР_2,
виданого міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції 20.06.2013 року
/а.с. 3/, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - сторони по справі.

Також встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 23.09.2013 року шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 розірвано.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з
листопада 2012 року проживає разом з
позивачем і знаходиться на її повному
утриманні.

Задовольняючи позовну вимогу позивача
та визначаючи розмір стягуваних
аліментів - 800 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не надає кошти на утримання
дитини, хоча як батько повинен таку
утримувати до досягнення повноліття.
Висновок суду першої інстанції
ґрунтується на оцінці доказів про
матеріальне становище сторін, стану їх
здоров`я та обов`язку утримувати
дитину, визначеного чинним
законодавством, а також розміру
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов`язані
утримувати дитину до досягнення
повноліття.

Згідно зі ст.ст. 182-183 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, частка
заробітку (доходу) матері, батька яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

У відповідності до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Доводи апелянта щодо присудження до
сплати суми в розмірі 800 грн. на
утримання сина ОСОБА_4 без урахування
судом сукупного доходу родини апелянта
- 2900 грн., з яких 860 грн. - допомога при
народженні на дитину ОСОБА_11, та
потреби в піклуванні та матеріальній
допомозі матері апелянта, яка є
інвалідом 2 групи та проходить
лікування в онкологічній лікарні, на
увагу не заслуговують.

Так, судом першої інстанції взято до
уваги нерегулярність доходу
відповідача та враховано інші
обставини, які мають істотне значення.
Зокрема, судом надано оцінку наявним в
матеріалах справи копіям медичних
документів, які підтверджують
інвалідність ОСОБА_4 - дитини, на
утримання якої присуджено аліменти.

А тому, визначений розмір стягуваних
аліментів, на думку колегії суддів,
відповідає встановленим судом першої
інстанції обставинам щодо
матеріального стану сторін та
спільного обов`язку утримувати дитину.

Враховуючи наведене, рішення
районного суду ухвалено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
закону, є законним підстав для його
зміни чи скасування немає, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 11 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскарженою в касаційному порядку
протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.