Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0610/2-991/12
Головуючий у 1-й інст. Коренюк
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.

при секретарі судового

засідання Лук'янчуку
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про поділ спільного майна
подружжя, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя. В
обґрунтування позовних вимог
зазначала, що перебуваючи у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_3 в період з 14.02.2008
року, вони за спільні кошти придбали
наступне майно: - легковий автомобіль
марки "Опель Астра", державний номерний
знак НОМЕР_1, вартістю 70000 грн., колісний
трактор, державний номерний знак
НОМЕР_2, вартістю 15000 грн. Добровільно
розподілити спільне майно вони не
змогли. Оскільки відповідно до чинного
законодавства зазначене майно, що
набуте подружжям за час шлюбу, належать
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності, тому
вважає, що вказане майно може бути
розділеним, а саме відповідачу слід
виділити автомобіль та трактор, а їй
половину вартості цього майна. Під час
розгляду справи було залучено до
участі у справі як співвідповідачів:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Враховуючи
вищенаведене, та з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
стягнути з відповідача - ОСОБА_3 на її
користь 50% вартості автомобіля та
трактора в сумі 43419 грн. та 1800 грн. за
проведення судової товарознавчої
експертизи.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Розділено спільне
майно подружжя ОСОБА_2, виділивши у
власність ОСОБА_3 автомобіль марки
"Опель Астра", 2001 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 та
колісний трактор самостійно зібраний,
державний номерний знак НОМЕР_2 (шасі
НОМЕР_4). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2: - 43419 грн. компенсації за
половину вартості спільного майна
подружжя ОСОБА_2; - 1800 грн. за проведення
судової товарознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з
14.02.2008 року. За час перебування у шлюбі
вони за спільні кошти придбали
легковий автомобіль марки "Опель
Астра", 2001 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1. Також за час
перебування у шлюбі відповідачем -
ОСОБА_3 самостійно зібрано колісний
трактор, який в подальшому було
поставлено на реєстраційний облік та
видано державний номерний знак НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що за
договором купівлі- продажу №325 від
05.07.2012 року ОСОБА_3 продав автомобіль
"Опель Астра" своїй матері ОСОБА_4
за 43 294 грн. 73 коп., а колісного трактора
09 липня 2012 року продав своєму батькові
ОСОБА_5 за 3200 грн.

З повідомлення Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області №01/5159 від 05.12.2013
року вбачається, що самозібраний
трактор 2011 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2, що належав на
праві приватної власності ОСОБА_3,
знятий з обліку в інспекції
Держтехнагляду Житомирської
облдержадміністрації 09.07.2012 року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 23 Постанови № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно з ч. 3 ст. 65 СК України для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена.

У п. 30 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що у випадку коли при розгляді вимоги
про поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

В силу ст.60 ЦПК України ОСОБА_3 не
надав суду належним чином оформленої
згоди ОСОБА_2 на продаж автомобіля
"Опель Астра" та колісного трактора,
матеріали справи таких доказів також
не містять.

За таких обставин висновок суду
першої інстанції про те, що спірні
транспортні засоби були продані під
час шлюбу без взаємної згоди позивачки
ОСОБА_2 ґрунтуються на матеріалах
справи та вимогах закону. Тому суд
першої інстанції правильно вважав, що
ОСОБА_6 в передбаченому ст.71 СК України
порядку, має право на грошову
компенсацію половини вартості майна.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з розміром грошової
компенсації, який визначений судом
першої інстанції.

Розмір грошової компенсації, який
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь
позивачки, визначений судом першої
інстанції на підставі висновку
приватного підприємства
«Україна-Експерт-Центр».

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим і не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Висновком приватного підприємства
«Україна-Експерт-Центр» від 20.01.2014 року,
визначена ймовірна можлива ринкова
вартість без ПДВ автомобіля "Опель
Астра", державний номерний знак НОМЕР_1,
яка становить - 63780 грн., а трактора
колісного, державний номерний знак
НОМЕР_2, становить - 23058 грн. Зазначений
висновок зроблений оцінювачем ОСОБА_7
без огляду транспортних засобів.

На виконання ухвали апеляційного суду
Житомирської області від 20.05.2014 року
по даній справі була проведена
судово-товарознавча експертиза. За
висновком судово-товарознавчої
експертизи від 10 червня 2014 року
дійсна вартість автомобіля марки
"Опель Астра", реєстраційний номер
НОМЕР_1 становить 49 025 грн. 76 коп., а
трактора (саморобний, складений з
вузлів трактора), реєстраційний номер
НОМЕР_3 - 33 177 грн. 69 коп.

З огляду на наведене рішення суду
першої інстанції підлягає зміні, із
зменшенням розміру грошової
компенсації стягнутої на користь
ОСОБА_2 з 43 419 грн. до 41 101 грн.73 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачка понесла витрати по оплаті
судово- товарознавчої експертизи від
20.01.2014 року в сумі 1800 грн., судово-
товарознавчої експертизи від 10.06. 2014
року в сумі 1700 грн. та сплатила судовий
збір при пред'явленні позову в сумі 425
грн. Тому колегія суддів вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_2 половину вартості
оплати за судові експертизи та
судовий збір пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог ( 900 грн. + 850
грн. + 410 грн.). У зв'язку з наведеним
судові витрати підлягають збільшенню
з 1800 грн. до 2160 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 квітня 2014 року змінити,
зменшити розмір грошової компенсації з
43 419 грн. до 41 101 грн. 73 коп., та збільшити
розмір судових витрат з 1800 грн. до 2160
грн. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді