№ 233/3663/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Міросєді А. І.

при секретарі
Ульянцевій С.А.,

з участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивачки
ОСОБА_2,

відповідачки
--

представника органу опіки та
піклування Карпушина В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Костянтинівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа -
орган опіки та піклування виконкому
Костянтинівської міської ради
Донецької області, «про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
участі в її вихованні», -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_5
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та участі в її вихованні,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідачка безпідставно стала
чинити перешкоди у спілкуванні з
дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьку та
бабі - позивачам у справі. Просили
усунути перешкоди з боку відповідачки
у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши
періодичність спілкування та активної
участі у вихованні дитини батька та
баби кожну неділю з відвідуванням
дитиною місць мешкання батька та баби.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі та просили встановити час
виховання та спілкування батька ОСОБА_1
та баби ОСОБА_4 з сином (онуком) ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, кожної неділі кожного
тижня з 17.00 години до 20.00 години, із
відвідуванням дитиною місць
проживання батька та баби.

Відповідачка ОСОБА_5 до суду надала
заяву з проханням розглянути справу у
її відсутність.

Представник органу опіки та піклування
виконкому Костянтинівської міської
ради Донецької області ОСОБА_3 у
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позову, оскільки
позиція позивачів цілком узгоджується
з позицією органу опіки та піклування,
викладеною у висновку від 18 липня 2014
року.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2,
представника органу опіки та
піклування ОСОБА_3, дослідивши надані
докази по справі, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 18 січня 2013 року
перебуває у шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб (а.с. 13).

Від шлюбу позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_5 мають сумісну
дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 15), і останні вказані у
даному свідоцтві батьками дитини.

Позивачка ОСОБА_4 є бабою малолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що було
доведено учасниками судового
засідання та не заперечувалося.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_5
з початку 2014 року не мешкають однією
сім'єю, спільне господарство не ведуть,
що також було доведено у судовому
засіданні і не заперечувалося
сторонами по справі.

Малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає разом із матір'ю ОСОБА_5

Висновком № 529/12 від 18 липня 2014 року
орган опіки та піклування
Костянтинівської міської ради вважає
доцільним інтересам малолітньої
дитини встановити наступні способи
спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з дитиною
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: систематичні
побачення в середу, суботу та неділю
кожного тижня, тривалістю 3 години в
ранкові та денні часи, за виключенням
часу годування дитини груддю, з
можливістю зустрічей батька та бабусі
з дитиною без участі матері (а.с. 38).

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на особисте виховання дитини. Стаття 153
СК України передбачає право матері,
батька та дитини на безперервне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно до вимог ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею, а той із батьків, з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини,

Згідно ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з того,
що мати і батько як власники права на
виховання дитини, не мають будь яких
переваг один перед одним і під час
розгляду спорів та розбіжностей, що
виникають між ними з приводу виховання
дитини, виступають як рівні суб'єкти
права. Це положення закріплено в ст. 51
Конституції України, відповідно до
якої «Кожен з подружжя має рівні права
і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття».

У ст. 12 Закону України «Про охорону
дитинства» чітко визначені задачі та
напрямки у вихованні неповнолітніх
дітей їх батьками - «Виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного із батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки та
особи, що їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці».

Конвенція про права дитини, виходячи із
рівності прав матері та батька, у
пункті 1 статті 9 проголосила правило,
за яким дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

Як передбачено ст. 257 СК України, баба,
дід мають право спілкуватися зі своїми
онуками, брати участь у їх вихованні.
Батьки та інші особи, з яким проживає
дитина, не мають права перешкоджати у
здійсненні бабою, дідом своїх прав
щодо виховання внуків, якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід має право
на звернення до суду про їх усунення.

Досліджуючи ситуацію, яка виникла між
позивачами та відповідачкою з приводу
спілкування з дитиною та участі у її
вихованні, суд вважає, що відповідачка
дійсно перешкоджає позивачам
спілкуватися та приймати участь у
вихованні дитини із можливістю
відвідування дитиною місць мешкання
позивачів.

Враховуючи вищевикладене, з
урахуванням даних щодо особи позивачів
і відсутності підстав для позбавлення
останніх спілкування з дитиною, а також
інтересів та віку дитини, суд вважає за
доцільне позов задовольнити:
встановити час виховання та
спілкування батька ОСОБА_1 та баби
ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
кожної неділі кожного тижня з 17.00
години до 20.00 години без присутності
матері із відвідуванням дитиною місць
проживання батька та баби.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 141, 150-153, 157, 159, 257
Сімейного кодексу України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа -
орган опіки та піклування виконкому
Костянтинівської міської ради
Донецької області, «про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
участі в її вихованні» задовольнити.

Встановити час виховання та
спілкування батька ОСОБА_1 та баби
ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
кожної неділі кожного тижня з 17.00
години до 20.00 години без присутності
матері ОСОБА_5 із відвідуванням дитиною
місць проживання батька ОСОБА_1 та баби
ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення,
а особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя