У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Василевича В.С.,
Оніпко О.В.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1, подану його представником
ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського
суду Рівненської області від 29 травня
2014 року у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції Синіцької
Надії Павлівни про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського міського суду
Рівненської області від 29 травня 2014
року задоволено подання державного
виконавця відділу ДВС Рівненського
міського управління юстиції Синіцької
Н.П. та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України.

Вважаючи дану ухвалу незаконною
ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що
державний виконавець до суду не
з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила, про час та місце судового
засідання була повідомлена належним
чином і заяви про розгляд справи за її
відсутністю до суду не надходило, тому
суд був зобов'язаний залишити справу
без розгляду.

В порушення вимог до ч.1 ст. 377-1 ЦПК
України державний виконавець не
погодила подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі
України з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Крім того, будь-яких доказів на
підтвердження факту свідомого
ухилення від виконання своїх
зобов'язань, відомостей про
обізнаність з наявністю відкритого
виконавчого провадження та строками
його добровільного виконання
матеріали справи не містять та
державним виконавцем не було доведено
факту ухилення ОСОБА_1 від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду
по справі щодо сплати виконавчого
збору.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржувану ухвалу
скасувати та постановити нову, якою
відмовити державному виконавцю
відділу ДВС у задоволенні подання про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того,
що заборгованість по виконавчому
провадженню боржником не погашена,
зобов'язання покладене на нього не
виконано, а тому подання є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Проте з таким висновком суду
першої інстанції погодитися не можна,
оскільки в матеріалах справи відсутні
беззаперечні докази про те, що ОСОБА_1
викликався до виконавчої служби і
ухилився від сплати боргу.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, зокрема,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України, яке передбачене
п.18 ч.3 ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження" виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області знаходиться виконавче
провадження з виконання постанови про
стягнення виконавчого збору б/н
виданої 26.11.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 339
069,97 грн.

Доказів, які б свідчили про ухилення
боржника від сплати боргу, як того
вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" та п.
18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", чи про неодноразові
нез'явлення боржника на виклики в ДВС,
суду не подано.

Подання також не відповідає вимогам,
які передбачені Наказом Міністерства
юстиції України "Про затвердження
Інструкції з організації примусового
виконання рішень" №512/5 від 02 квітня 2012
року, зокрема п.11.1.1. розділу ХІ
"Обмеження у праві виїзду за межі
України та заборону в'їзду в Україну":
подання повинно містити підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
своїх зобов'язання.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, проте
державним виконавцем не доведено
необхідність обмеження
конституційного права боржника.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

На підставі викладеного у суду першої
інстанції не було підстав для
задоволення подання.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги
про те, що державний виконавець не
погодила подання з начальником відділу
державної виконавчої служби не
відповідають дійсності, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
подання погоджено начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області Іщук Н.В. 07 травня
2014 року, що підтверджується підписом та
гербовою печаткою ДВС.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала суду першої інстанції є
незаконною і підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 307, 311-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану
його представником ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду
Рівненської області від 29 травня 2014
року скасувати.

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції Синіцької
Надії Павлівни про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий:

С.П. Ковалевич

Судді:

В.С. Василевич

О.В. Оніпко