У х в а л а

08 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Писаної Т.О.,Мазур Л.М.,
Штелик С.П.,розглянувши заяву ОСОБА_6
про перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про захист прав споживача та
застосування наслідків недійсного
правочину,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Авто
Просто» про захист прав споживача та
застосування наслідків недійсного
правочину.

Рішенням Барського районного суду
Вінницької області від 04 листопада 2013
року позов задоволено. Визнано угоду
від 16 березня 2010 року, укладену між
ОСОБА_6 та ТОВ «Авто Просто» недійсною.
Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь
ОСОБА_6 32 167,54 грн сплачених на виконання
недійсного правочину. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 19 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено,
рішення апеляційного суду Вінницької
області від 19 грудня 2013 року
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд зазначеної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
статей 1, 4, 34 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
що призвело до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 жовтня 2012 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надана для порівняння ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 жовтня 2012 року не може бути
прикладом неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, оскільки правові
висновки зазначені у цьому судовому
рішенні та в ухвалі, про перегляд якої
подано заяву, ґрунтуються на різних
фактичних обставинах, встановлених
судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживача та застосування
наслідків недійсного правочину до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана
С.П. Штелик