У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору
дарування квартири недійсним та
визнання особи недієздатною,

за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 7
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
договору дарування квартири недійсним
та визнання особи недієздатною.

Посилалася на те, що 25
липня 2005 року ОСОБА_6, яка є тіткою
позивачки, уклала договір дарування з
ОСОБА_7, відповідно до якого подарувала
йому квартиру АДРЕСА_1. Однак
висновками експертів встановлено, що
на момент підписання договору
дарування квартири ОСОБА_6 не могла
розуміти значення своїх дій, віддавати
їм звіт та розумно керувати ними.
Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 21 вересня 2009 року
ОСОБА_6 визнано недієздатною та
встановлено над нею опіку. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_7, після його смерті до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини звернулась його
дружина, відповідачка по справі.
Оскільки договір дарування укладався
недієздатною особою, позивачка
просила визнати його недійсним, а
ОСОБА_6 визнати недієздатною.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 7 серпня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений 25 липня

2005 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 грудня
2013 року рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 7 серпня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи
частково позовні вимоги суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_6 за своїм
психічним станом, під час укладання
договору дарування 25 липня 2005 року, не
могла розуміти значення своїх дій і
розумно керувати ними, що
підтверджується висновком
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи від 13 червня 2008 року № 380 та
повторним висновком від 24 липня 2009 року
№ 419, і відповідачка не надала доказів,
які б спростовували висновки
експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги,
письмові заперечення на касаційну
скаргу, які надійшли від ОСОБА_4, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 7
серпня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 7
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору
дарування квартири недійсним та
визнання особи недієздатною, залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:
О.І.
Євтушенко

Н.А. Горелкіна

Ю.Г. Іваненко