Справа №573/2642/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Свиргуненко Номер
провадження 22-ц/788/1290/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання
-Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Білопільського районного
суду Сумської області від 04 червня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Білопільського районного
суду Сумської області від 04 червня 2014
року позовні вимоги ПАТ КБ
«Правекс-Банк» задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Правекс-Банк» 58 503 гривні 42 копійки
заборгованості за кредитом.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ
КБ «Правекс-Банк» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в дольовому
порядку на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк"
по 249 гривень 80 копійок судового збору з
кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в дольовому
порядку в дохід держави по 42 гривні 68
копійок судового збору.

Стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» в
дохід держави 122 гривні 37 копійок
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
зазначене рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову банку.

При цьому зазначає, що при подачі заяви
про збільшення позовних вимог позивач
не сплатив судовий збір. При ухваленні
рішення суд взяв до уваги розрахунок
заборгованості, згідно з яким
заборгованість за кредитом і за
відсотками списана, починаючи з 26
грудня 2011 року.

Вказує, що умовами кредитного договору
передбачена подвійна відповідальність
за одне й те ж саме порушення
договірного зобов'язання, а тому
стягнення підвищеного розміру
відсотків за користування коштами
банку та пені є незаконним.

Стверджує, що оскільки банк звернувся
до суду з позовом 22 жовтня 2009 року, пеня
має бути розрахована за останні 12
місяців, які передують зверненню до
суду, тобто до 22 жовтня 2009 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача
ОСОБА_2 ОСОБА_4, який підтримав доводи
апеляційної скарги, представника
позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» Пелих
Я.Я., яка заперечувала проти доводів
скарги, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 13
березня 2006 року між АКБ «Правекс-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Правекс-Банк» та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір № 16129-001/06Р, за
умовами якого позичальник отримав
кредит в сумі 47452 грн. зі сплатою 16 %
річних на строк до 13 березня 2010 року, з
метою придбання автомобіля, а також
договір застави № 16129-001/06Р, згідно з
яким відповідач передав у заставу
банку автомобіль марки ГАЗ 31105, 2005 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.
1 а.с. 9 - 14).

Того ж дня між банком та ОСОБА_6
укладено договір поруки, згідно з
умовами якого відповідач зобов'язалася
у разі невиконання або неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором виконати за нього
зобов'язання перед кредитором на
умовах, в порядку і строки, встановлені
кредитним договором від 13 березня 2006
року (т. 1 а.с. 20-21).

У зв'язку із порушенням ОСОБА_3 своїх
договірних зобов'язань перед
кредитором, станом на 13 березня 2012 року
у відповідачів утворилась
заборгованість у розмірі 70732 грн. 70 коп.,
яка складається з основної
заборгованості по кредиту - 21429 грн.,
пені за несвоєчасне погашення кредиту -
19282 грн. 49 коп., заборгованості по
відсоткам - 15645 грн. 42 коп., пені за
несвоєчасне погашення відсотків - 14375
грн. 79 коп. (т. 2 а.с. 169).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ПАТ КБ
«Правекс-Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі своїх
зобов'язань за договором кредиту та
договором поруки не виконують,
внаслідок чого утворилась
заборгованість по кредиту, яка
підлягає стягненню з них в солідарному
порядку на користь банку. Зменшуючи
розмір пені до 21429 грн., що дорівнює
заборгованості по тілу кредиту, суд
виходив з положень ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишалася, та
сплати процентів, належних за
договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Пунктом 1.3 кредитного договору
№16129-001/06Р від 13 березня 2006 року
передбачено, що у кожному випадку
невиконання (неналежного виконання)
позичальником своїх зобов'язань за
договором (відносно строків сплати
відсотків і повернення кредиту і/або
сплати відсотків і/або повернення
кредиту не в повному обсязі), розмір
відсоткової ставки збільшується на 3%
річних, починаючи з розміру,
встановленого в п. 1.2 кредитного
договору. У випадку наступного
невиконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором розмір
процентної ставки збільшується з
урахуванням збільшення процентних
ставок, зроблених раніше, відповідно до
умов даного пункту договору. Новий
розмір процентної ставки
встановлюється від дня, наступного за
днем, в який позичальник повинен був
виконати свої зобов'язання, однак не
виконав їх або виконав не в повному
обсязі.

Відповідно до п. п. 4.4, 4.5 умов цього
договору, позичальник зобов'язується
погашати заборгованість за кредитом
рівними частинами у сумі 989 грн.
щомісяця до 10 числа наступного місяця.
Відсотки за користування коштами
підлягають сплаті позичальником
щомісяця (за час фактичного
користування коштами протягом
календарного місяця) у термін до 10
числа місяця, наступного за місяцем
нарахування відсотків, а також на
момент припинення дії договору,
вказаного у п. 1.2 даного договору.

Згідно з п. 10.1 даного договору за
порушення термінів погашення
заборгованості за кредитом або
внесення відсотків за користування
кредитними коштами позичальник
сплачує пеню за кожен день
прострочення в розмірі подвійної
відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2
даного договору, що діяла в період
прострочення, від суми заборгованості
за весь період прострочення (т. 1 а.с. 9-11).

Як вбачається з банківського
розрахунку загальної заборгованості
по кредитному договору, який
відповідачами не спростований, у
зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за цим договором, в
період з 13 березня 2006 року по 11 жовтня
2008 року ОСОБА_3 збільшена відсоткова
ставка на 3% річних, починаючи з 16% -
розміру, встановленого в п. 1.2
кредитного договору, до 45 %. Разом з цим,
йому нарахована пеня за кожен день
прострочення в розмірі подвійної
відсоткової ставки, передбаченої в п. 1.2
даного договору, що діяла в період
прострочення, від суми заборгованості
за весь період прострочення, починаючи
з 07 грудня 2008 року по 06 грудня 2009 року (т.
2 а.с. 169).

Доводи заявника апеляційної скарги, що
договором встановлена подвійна
відповідальність позичальника за одне
й те ж саме порушення зобов'язання у
вигляді сплати підвищеного розміру
процентів за користування кредитними
грошима та пені, є безпідставними,
оскільки за своєю правовою природою
проценти це плата за користування
грошовими коштами, а неустойка -
відповідальність за невиконання
грошового зобов'язання. Отже, вони є
різними правовими інститутами,
обмеження можливості одночасного
застосування яких законом не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Уклавши договір поруки № 16129-001/06Р,
ОСОБА_2 зобов'язалася нести солідарну
майнову відповідальність перед ПАТ КБ
«Правекс-Банк» за виконання в повному
обсязі зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором від 13 березня 2006 року та
можливих змін і доповнень до нього (т. 1
а.с. 20-21).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову ПАТ КБ
«Правекс-Банк» та стягнення
заборгованості за кредитним договором
з відповідачів, як з солідарних
боржників.

Посилання ОСОБА_2 у скарзі на списання
заборгованості за основним боргом і за
процентами, не є підставою для
припинення вимог банку до позичальника
і поручителя.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що пеня повинна бути розрахована за
останні 12 місяців, які передують
зверненню до суду, тобто до 22 жовтня 2009
року, є помилковими, оскільки як
вбачається зі штампу вхідної
кореспонденції місцевого суду, позовну
заяву одержано 07 грудня 2009 року (т. 1 а.с.
4), а тому позивач не пропустив
встановлену п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
спеціальну позовну давність звернення
до суду з вимогою про стягнення
неустойки за період з 07 грудня 2008 року
по 06 грудня 2009 року.

Підстав для зменшення неустойки
апеляційним судом не вбачається,
оскільки, ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вирішив це питання за заявою
ОСОБА_2 та застосував положення ч. 3 ст.
551 ЦК України, зменшивши її до розміру
заборгованості по тілу кредиту.

Заперечення відповідачів щодо
отримання ОСОБА_3 кредиту саме у
розмірі 47452 грн. через касу банку, як це
передбачено п. 1.4 та п. 4.1 кредитного
договору, спростовується наданим
банком бухгалтерським документом про
отримання останнім кредитних коштів у
розмірі, визначеному кредитним
договором, на підставі заяви від 16
березня 2006 року (т. 2 а.с. 275, 277).

Доводи апелянта відносно несплати
банком судового збору при поданні
заяви про збільшення розміру позовних
вимог, також не заслуговують на увагу,
оскільки рішенням вирішено питання
судових витрат відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
є несуттєвими та не впливають на
правильність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для його зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білопільського районного суду
Сумської області від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -