РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 2-2271/11 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/8249/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Чех
Н.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В.21 серпня 2014
року колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Шебуєвої В.А., Українець Л.Д.,

при секретарі Конику
В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
Головне управління юстиції в м. Києві,
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Дніпровської
районної в м. Києві ради депутатів в
особі ліквідаційної комісії, Київської
міської ради депутатів, третя особа:
Головне управління юстиції у м. Києві, в
якому просив визначити додатковий
строк тривалістю у три місяці для
прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_7.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що
позивач є племінником ОСОБА_7, після
смерті якої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. відкрилася
спадщина, до складу якої входив
житловий будинок, допоміжні
господарські приміщення, земельна
ділянка та інше майно, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1

Позивач вказував, що у встановлений
законом строк із заявою про прийняття
спадщини він не звернувся у зв'язку з
незадовільним станом здоров'я після
ДТП.

Також позивач зазначив, що деякі
документи, які підтверджують його
родинні зв'язки зі спадкодавицею, були
втрачені, і отримання відповідних
дублікатів в органах державної влади
потребувало певного часу.

В судовому засіданні, яке відбулося
27.05.2011 р., до участі в розгляді справи в
якості третьої особи було залучено
ОСОБА_4

Також в ході розгляду справи
відповідачів Дніпровську районну в м.
Києві раду депутатів, в особі
ліквідаційної комісії, та Київську
міську раду депутатів було замінено
відповідачем ОСОБА_4

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 14.04.2014 р. позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: ГУЮ в м. Києві,
задоволено. Позивачу визначено
додатковий строк (три місяці) для
подання заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_7.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, представник ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми процесуального права та
неправильно застосовано норми
матеріального права, неповно з'ясовано
обставини справи. Апелянт зазначав, що
надані позивачем копії медичних
документів датовані 2009 р. та не містять
інформації про стан здоров'я ОСОБА_3 у
період з 22.07.2010 р. по 21.01.2011 р., протягом
якого останній міг звернутися із
заявою про прийняття спадщини.

Також вказував, що зазначені в медичних
довідках дані про хвороби ОСОБА_3 не
свідчать про неможливість останнього
вчинити дії щодо прийняття спадщини.

Крім того, апелянт вважав недоведеним
той факт, що догляд за хворим родичем
ОСОБА_8 перешкоджав позивачу
звернутися до нотаріальної контори.
Враховуючи викладене, просив скасувати
оскаржуване рішення Дніпровського
районного суду м. Києва та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечував проти доводів, викладених
в апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на те, що незадовільний
стан здоров'я, скрутне матеріальне
становище та необхідність догляду за
інвалідами першої та другої групи,
перешкодили йому у визначений нормами
ЦК України шестимісячний строк
звернутися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та письмові докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 31.10.2013 р., залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
18.03.2014 р., встановлено факт, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною тіткою ОСОБА_3 (т.2
а.с.2-4)

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_7, після смерті якої
відкрилися спадщина, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією свідоцтва про смерть. (т. 1
а.с.5)

З наявної в матеріалах справи заяви
ОСОБА_3 вбачається, що до Восьмої
київської державної нотаріальної
контори позивач звернувся 21.03.2011 р. (т. 1
а.с. 67), тобто з пропуском строку,
встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що підстави
пропуску вищезазначеного строку були
поважними, разом з тим, з даним
висновком погодитися не можна виходячи
з наступного.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1
ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272
ЦК України можуть бути застосовані,
якщо у спадкоємця були перешкоди для
подання такої заяви і ці обставини
визнані судом поважними.

Посилання ОСОБА_9 на те, що протягом
визначеного нормами ЦК України строку
від не прийняв спадщину з огляду на
незадовільний стан здоров'я, не
приймаються судом до уваги, оскільки
позивачем не надано суду жодних
доказів, які б вказували, що у період, з
моменту відкриття спадщини і до сплину
шестимісячного строку, він перебував
на лікуванні та за станом здоров'я не
міг вчиняти будь-яких юридично
значимих дій.

Наявні в матеріалах справи медичні
довідки та виписки з історії хвороби
ОСОБА_3 датовані 2009 та 2012 роками, а
відтак, не є належними доказами
незадовільного стану здоров'я позивача
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Відповідно до змісту ст. 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Судом також не можуть бути визнані
поважними такі причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини як відсутність документів, що
підтверджують родинні зв'язки між
спадкодавцем і спадкоємцем, оскільки п.
207 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(яка була чинною на момент відкриття
спадщини) не містить вимог щодо
обов'язково документального
підтвердження даних обставин при
зверненні із заявою про прийняття
спадщини.

Крім того, вказаним вище пунктом
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
також передбачено право спадкоємця
надіслати заяву про прийняття спадщини
поштою, однак таким правом позивач
також не скористався.

Доводи позивача про те, що на його
утриманні перебували інваліди першої
та другої групи, що перешкоджало йому
звернутися із заявою про прийняття
спадщини, також судом до уваги не
приймаються, оскільки матеріали справи
не містять жодних доказів в
обґрунтування вказаних обставин.
Наявні в матеріалах справи копії
пенсійних посвідчень не є
підтвердженням того, що вказані особи
перебували на утриманні позивача та
потребували постійного догляду
останнього.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку
для прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з тим, наведені ОСОБА_3 доводи
поважності причин пропуску строку для
прийняття спадщини не пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Однак, на вказане суд першої інстанції
уваги не звернув та дійшов помилкового
висновку про наявність підстав для
задоволення позову, що, з врахуванням
норм ст. 309 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.218, 303, 307, 309, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа: Головне управління
юстиції в м. Києві, про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаціної скарги.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
В.А. Шебуєва

Л.Д.Українець