АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
м. Київ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів:
Кабанченко О.А., Махлай Л.Д.,

при секретарі Товарницькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду міста Києва
від 06 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім», третя особа публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра», про стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 06 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» на користь
ОСОБА_1 суму страхового відшкодування
у розмірі 34 813 грн. 65 коп. - страхового
відшкодування, 1912 грн. 91 коп. -
інфляційні витрати, 3296 грн. 27 коп. -
трьох відсотків річних, що разом
складає 40 022 грн. 83 коп. В решті позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просить постановлене у справі
судове рішення в частині відмови в
задоволенні позову про відшкодування
моральної шкоди скасувати, посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без задоволення позовні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
їх безпідставності та
необґрунтованості.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи, таузгоджуються з
нормами матеріального іпроцесуального
права, які судом правильно застосовані.

З матеріалів справи вбачається, що 30
липня 2009 року між ЗАТ «Український
страховий дім», правонаступником якого
є ПАТ «Український страховий дім», та
ОСОБА_1 укладений договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів НТ-09№1818Кв0201,
відповідно до умов якого був
застрахований належний позивачу
автомобіль Dacai Logan, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до умов вказаного договору
страхування страховик взяв на себе
зобов'язання при настанні страхового
випадку, після подання страхувальником
усіх належним чином оформлених
документів, виплатити страхувальнику
страхове відшкодування у строки,
передбачені договором.

08 вересня 2010 року в м. Києві по вул.
Метрологічній, 14 позивач, керуючи
застрахованим автомобілем, не врахував
дорожньої обстановки, та здійснив
наїзд на дерево, внаслідок чого був
пошкоджений автомобіль.

09 серпня 2010 року ОСОБА_1 подано до ПАТ
«Український страховий дім» заяву про
подію, що має ознаки страхового
випадку, а 20 жовтня 2010 року - заяву про
виплату страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач
зазначав, що страховою компанією
безпідставно відстрочувалась виплата
страхового відшкодування, що призвело
до заподіяння йому моральної шкоди.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про
страхування» передбачено, що страховик
несе майнову відповідальність за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати шляхом сплати страхувальнику
неустойки (штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування або законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 21 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» при вирішенні
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, завданої порушенням
страховиком зобов'язань за договором
страхування, суди повинні виходити з
того, що правовідносини сторін за
договором страхування є
зобов'язальними. У випадку порушення
зобов'язання моральна шкода може бути
відшкодована лише тоді, коли це
встановлено договором або законом (ст.
611 ЦК України).

Правильно встановивши фактичні
обставини справи, суд першої інстанції
вірно виходив з того, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, є договірними і приписами
Закону України «Про захист прав
споживачів, на яку як на підставу
позовних вимог у цій частині посилався
позивач, не регулюються.

У разі порушення зобов'язання моральна
шкода може відшкодовуватися лише тоді,
якщо це встановлено договором або
законом ( ст. 611 ЦК України ).

Разом з тим, норми Закону України «Про
страхування», Цивільного кодексу
України та умови договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів НТ-09№1818Кв0201, не
передбачають відшкодування моральної
шкоди у разі порушення зобов'язань,
передбачених цим договором.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
або неправильне застосування норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду від 06
березня 2014 року, в частині залишення
без задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди,
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

В іншій частині рішення Печерського
районного суду міста Києва від 06
березня 2014 року не оскаржується.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308,
п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 06 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий

Судді: