Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"01" грудня 2014 р.
місто
Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси
у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Омельченко М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду № 22 в
м.Одесі цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Альфа-Банк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби районного
управління юстиції про зняття арешту, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів та просить зняти арешт,
накладений 25.09.2012 року Другим
Приморським відділом державної
виконавчої служби районного
управління юстиції на автомобіль марки
"Chevrolet", модель: "Aveo SF48Y", рік випуску: 2007,
тип ТЗ: легковий сєдан, №кузова шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1, що
перебуває у заставі банку, скасувавши
постанову державного виконавця про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження В-20/1343 від
25.09.2012 року.

У позовній заяві позивач зазначив
прохання задовольнити вимоги,
розглянувши справу за відсутності
представника банку, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, з клопотаннями про
відкладення розгляду справи не
зверталися, заперечень від
відповідачів на позов до суду не
надходило, свою думку щодо позовних
вимог в тій чи іншій формі відповідачі
не висловили.

За таких обставин, підстави для
відкладення розгляду справи, що
передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України,
відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України,
якщо суд не має відомостей про причини
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (ухвалює заочне рішення).

Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК
України та ст.6 Конвенції "Про захист
прав людини та основних свобод",
ратифікованої Законом України 17.07.1997
року, з метою недопущення затягування
розгляду справи, суд вважає за
необхідне розгляд справи провести в
заочному порядку за відсутності
відповідачів, що відповідає положенням
ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

У ході виконавчого провадження про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2, 25.09.2012 року Другим
Приморським відділом державної
виконавчої служби районного
управління юстиції був накладений
арешт на автомобіль марки "Chevrolet",
модель: "Aveo SF48Y", рік випуску: 2007, тип ТЗ:
легковий сєдан, №кузова шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

Разом з тим, зазначений автомобіль
являється предметом застави у
відповідності до п.4 кредитного
договору №700002052 від 09.11.2007 року,
укладеного між позивачем та ОСОБА_1 і на
даний час перебуває у її користуванні.

13.11.2007 року на підставі зазначеного
договору застави було внесено заборону
відчуження до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна.

Згідно ст.16 Закону України "Про
заставу", право застави виникає з
моменту укладення договору застави.

Відповідно до ч.3, 4 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження», для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк"
виникло 09.11.2007 року, а постанова про
накладення арешту - у 2012 році, тобто
після укладення договору застави.

Отже, звернення стягнення на
заставлене майно на користь інших
стягувачів, які не є
заставодержателями, суперечить Закону
та порушує права позивача.

В силу ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини.

За встановлених обставин, суд вважає,
що вимоги позивача щодо зняття арешту з
автомобіля, що є предметом договору
застави, законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК
України, з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача сплачені
ним і документально підтвердженні
судові витрати, що складаються з
судового збору у розмірі 243,60
гривень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 64, 79, 88, 158, 169, 197,
209, 212 - 215, 218, 222, 224 - 228 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби районного
управління юстиції про зняття арешту -
задовольнити повністю.

Зняти арешт, накладений Постановою про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження В-20/1343 від
25.09.2012 року державного виконавця
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби районного
управління юстиції, з автомобіля марки
"Chevrolet", модель: "Aveo SF48Y", рік випуску: 2007,
тип ТЗ: легковий сєдан, №кузова шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
акціонерного товариства комерційний
банк "Альфа-Банк" понесені судові
витрати у розмірі 243,60 гривень.

Копію рішення направити сторонам у
справі.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: