Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар
О.В.

суддів - Кеміня М.П.,
Куштана Б.П.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

з участю - представників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 28 лютого 2014
року справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
в якому, посилаючись на неналежне
виконання останнім своїх зобов'язань
за кредитним договором № 214-Св-05 від
02.12.2005 р. і своє право вимоги, надане
йому договором від 30.06.2010 р. про
передачу активів ТОВ "Укрпромбанк",
просило, на підставі ст.1050 ЦК України
достроково стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість за
вказаним кредитним договором, яка з
урахуванням уточненого розрахунку (а.с.
53) станом на 09.12.2013 р. становить 274 727,64
грн., з яких 193 485,35 грн. (24 206,85 доларів
США) - заборгованість за кредитом, 81 242,29
грн. (10 164,18 доларів США) - заборгованість
за відсотками.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 28 лютого 2014
року уточнені позовні вимоги
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 214-Св-05 від 02.12.2005 р. в розмірі 274 727,64
грн., з яких 24 206,85 доларів США, що згідно
курсу НБУ еквівалентно 193 485,35 грн. - сума
заборгованості по тілу кредиту; 10 164,18
доларів США, що згідно курсу НБУ
еквівалентно 81 242,29 грн. - сума
заборгованості за відсотками; судовий
збір в розмірі 2 747,28 грн.

В апеляційній скарзі, прохальна
частина якої була уточнена в судовому
засіданні, ОСОБА_3 просить рішення
Ужгородського міськрайонного суду
скасувати, як таке, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
неправильним застосуванням норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким у позові відмовити.

Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» не має
права вимоги до нього, оскільки договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань не є договором факторингу,
на підставі якого одна сторона передає
другій стороні права первісного
кредитора в порядку визначеному главою
73 ЦК України, а є трьохсторонньою
угодою, за якою НБУ виступає
відчужувачем майна, переданого в
забезпечення НБУ за кредитами
рефінансування та стабілізаційними
кредитами. За таких обставин позивач
набув права вимоги до нього виключно на
суму переданих зобов'язань, яка
зафіксована в додатку до договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань; права щодо нарахування
відсотків за користування кредитними
коштами у позивача відсутні.

Вказує на те, що про заміну кредитора
його повідомлено не було.

Крім того, зазначає, що судом першої
інстанції були порушені його права,
передбачені ст.27 ЦПК України, зокрема, в
судовому засіданні 28.02.2014 року він та
його представник були позбавлені
можливості ознайомитися з доказами,
якими позивач обґрунтовував свої
вимоги, та надати їм належну правову
оцінку.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.12.2005 р. між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 214-Св-05, за умовами якого останній
отримав кредит в сумі 30 000,00 доларів США
на придбання нерухомості, зі сплатою 12 %
річних за користування кредитом, з
кінцевим терміном повернення кредиту -
01.12.2025 р. (а.с 5-8).

30.06.2010 р. між ТОВ «Дельта Банк», ТОВ
«Український промисловий банк» та
Національним банком України був
укладений договір про передачу Активів
та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку
на користь Дельта Банку, за умовами
розділу 4 якого Укрпромбанк передає
(відступає) Дельта Банку в порядку, в
обсязі та на умовах визначених цим
договором, права вимоги за кредитними
та забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого
Дельта Банк замінює Укрпромбанк як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях.

Внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржників повного
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Пунктом 4.3 договору про передачу
активів і кредитних зобов'язань
передбачено, що Дельта Банку у
власність переходять (відступаються)
права вимоги за зобов'язаннями, в
обсязі і на умовах, що існували на
момент передачі договорів.

З наданого представником позивача
витягу з додатку № 2 до договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань Укрпромбанку на користь
Дельта Банку від 30.06.2010 р. вбачається, що
фактичний розмір невиконаного
відповідачем грошового зобов'язання за
кредитним договором № 214-Св-05 від 02.12.2005
р. станом на 01.06.2010 р. складає 25 656,57
доларів США (а.с. 74, 75, 79). Відповідно до
розрахунку заборгованості станом на
01.07.2010 р. за відповідачем існувала
заборгованість за кредитом в розмірі 24
206,85 доларів США та відсотками в розмірі
1 688,47 доларів США. Повернення кредиту та
сплату процентів за користування ним у
передбачені кредитним договором
строки відповідач не здійснював.
Згідно розрахунку позивача, станом на
09.12.2013 р. утворилась заборгованість за
кредитом в розмірі 24 206,85 доларів США (193
485,35 грн.) та за відсотками - в розмірі 10
164,18 доларів США (81 242,29 грн.).

Відповідно до п.4.8. договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань Дельта Банк та Укрпромбанк
зобов'язані письмово повідомити
боржників про передачу Укрпромбанком
Дельта Банку відповідних прав вимоги
шляхом направлення їм рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або цінним листом з описом вкладення
спільного повідомлення за формою
узгодженою Дельта Банком та
Укрпромбанком в усіх істотних аспектах
впродовж 5 робочих днів з дати
укладення цього договору.

ПАТ «Дельта Банк» надав суду спільний
лист, без зазначення номера та дати,
яким Укрпромбанк та ПАТ «Дельта Банк»
повідомляють відповідача про заміну
кредитора у зобов'язанні з 01.07.2010 р. та
про необхідність здійснювати платежі
безпосередньо у відділеннях АТ «Дельта
Банк», список згрупованих поштових
відправлень рекомендованих листів з
рекомендованим повідомленням №
6490-310-227, з відбитку календарного
штемпелю на якому вбачається дата 09
липня 2010 р. та одним із адресатів
зазначено ОСОБА_3 (а.с.77), а також
досудову вимогу за вих. № 31.4-08/3743/12 від
29.03.2013 р., якою ПАТ «Дельта Банк»
повідомляло відповідача про наявність
станом на 25.02.2013 р. загальної
заборгованості в розмірі 33 416,02 доларів
США та про відступлення
«Укрпромбанком» прав вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами на користь ПАТ «Дельта
Банк», внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
стає новим кредитором у зазначених
зобов'язаннях (а.с. 16). З реєстру
поштових відправлень № 08.04.2013/01
вбачається, що вказана вимога внесена
до реєстру для надіслання відповідачу
(а.с. 17-18).

Однак дані документи не можуть бути
прийняті до уваги як докази належності
повідомлення відповідача про перехід
права вимоги з огляду на таке.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 березня 2009 року № 270, реєстроване
поштове відправлення - поштове
відправлення, яке приймається для
пересилання з видачею розрахункового
документа, пересилається з
приписуванням до супровідних
документів та вручається одержувачу
під розписку; рекомендоване поштове
відправлення - реєстрований лист,
поштова картка, бандероль, секограма,
дрібний пакет, мішок "M", які приймаються
для пересилання без оцінки
відправником вартості його вкладення.

Згідно з п. 91 цих Правил підлягають
доставці додому: рекомендовані поштові
картки, листи, секограми, рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень, поштових переказів.

Виходячи з вищезазначеного, боржник
вважається належним чином
повідомленим про заміну кредитора у
зобов'язанні в тому разі, коли банком не
лише направлено на адресу такого
боржника лист про зміну умов
кредитного договору, а й доведено факт
його вручення адресатові під розписку.

Позивач не надав суду доказів про
вручення адресату згаданого листа, а
відповідач заперечує факт його
отримання.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Пунктами 2.1, 2.5, 2.7 кредитного договору
сторони погодили, що повернення
кредиту здійснюється шляхом
безготівкового перерахування коштів з
поточного на позичковий рахунок №
НОМЕР_2 в Закарпатській філії ТОВ
«Укрпромбанк», МФО 312602 або шляхом
внесення готівки до каси банку.
Нараховані проценти сплачуються
позичальником на рахунок НОМЕР_3 в
Закарпатській філії ТОВ «Укрпромбанк»,
МФО 312602.

Всі зміни та доповнення до кредитного
договору вносяться в письмовій формі
шляхом укладення додаткових угод про
внесення змін і доповнень, або шляхом
надіслання банком позичальнику
повідомлення рекомендованим листом з
повідомленням про доставку (пп. 6.1, 7.4
договору) і вступають в силу з дати
підписання сторонами.

На порушення вказаних умов договору
позивач не уклав з відповідачем
додаткових договорів, та не повідомив
його в установлений договором спосіб
про зміну умов (пунктів) договору щодо
зміни реквізитів для повернення коштів
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні.

Таким чином, невиконання позивачем
умов кредитного договору створило
відповідачу перешкоди у виконанні
зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків (ч.1 ст.516 ЦК України).

Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні
(ч.2 ст.517 ЦК України).

Якщо кредитор не вчинив дій, що
встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку, кредитор вважається таким,
що прострочив виконання (ч. 1 ст.613 ЦК
України).

Враховуючи наведене, в даному випадку
мало місце прострочення кредитора, а не
боржника. Тому, кредитор не має права на
підставі ч.2 ст.1050 ЦК України вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права є підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення.

Частиною 1 статі 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені витрати. З
наданої відповідачем квитанції
вбачається, що за подання апеляційної
скарги ним було сплаячено1 373,63 грн.
судового збору (а.с. 91), які підлягають
стягненню з позивача на його користь.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, ст.ст. 517,
518, 613, 1050 ЦК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 28 лютого 2014 року скасувати.

В позові Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (юридична
адреса: м.Київ, вул.Щорса, 36-б; , р/р 373980009, МФО 380236) на користь
ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1. судовий
збір за подання апеляційної скарги в
розмірі 1 373,63 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Куштан Б.П.