Справа № 638/297/14 - Ц
Номер провадження 2/638/1621/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 р.
Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого
Штих Т. В.

за участю секретаря
Кондратюк І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Шоста Харківська державна
нотаріальна контора про оскарження
заповіту та визнання його недійсним,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 15.01.2014 р. до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовною заявою, в якій
просить суд визнати заповіт складений
його матір'ю, ОСОБА_3, та посвідчений
28.04.2010 р. Десятою Харківською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1 - 640 недійсним. Визнати його, ОСОБА_1,
таким що прийняв спадщину після смерті
його матері. Заборонити Шостій
Харківській державній нотаріальній
конторі видачу свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2

В обґрунтування заявленого позову
ОСОБА_1 зазначає, що після смерті своєї
матері він звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, де дізнався про наявність
заповіту не на його користь. Його мати
склала заповіт на ім'я своєї доньки
ОСОБА_2, яка вже тривалий час мешкає в
Італії, не приймала участі ні в
похованні матері, ні в її утриманні.
Оскільки мати заповіла належну їй
частину квартири у спільній сумісній
власності без його згоди своїй доньці,
він вважає заповіт таким, що складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, а тому є нікчемним і
повинен бути визнаний недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка діє на
підставі нотаріальної довіреності від
25.12.2013 р., посвідченою державним
нотаріусом Красноградської державної
нотаріальної контори Харківської
області Мошковою Н. О., зареєстровано в
реєстрі за № 1 - 3024, підтримала позовні
вимоги в повному обсязі, просила
задовольнити позов на тих підставах,
які в ньому викладені.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, причину неявки суду не
повідомила, про дату та час судового
засідання була повідомлена своєчасно
та належним чином.

Третя особа Шоста Харківська державна
нотаріальна контора в судове засідання
не з'явилася, причину неявки суду не
повідомила, про дату та час судового
засідання була повідомлена своєчасно
та належним чином.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у
матеріалах справи вважає, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його
батьками записані: батько - ОСОБА_6, мати
- ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження від 17.10.1979 р. серія
НОМЕР_1.

28.10.1982 р. ОСОБА_3 виданий ордер № 001711 на
родину із чотирьох чоловік на право
зайняття чотирикімнатної квартири,
жилою площею 47,43 кв. м., в квартирі
АДРЕСА_1. Склад сім'ї ОСОБА_1 - син, ОСОБА_7
- син, ОСОБА_2 - донька.

28.04.2010 р. ОСОБА_3, перебуваючи при
здоровому розумі та ясній пам'яті,
усвідомлюючи значення своїх дій та
маючи можливість керувати ними,
розуміючи обставини, які мають для неї
істотне значення, без застосування до
неї фізичного чи психічного тиску з
боку інших осіб, за своєю справжньою
волею, на випадок своєї смерті зробила
таке розпорядження: все свої майно, де б
таке не було та з чого б воно не
складалося, та, взагалі, все те, що буде
їй належати на день її смерті та на що
вона матиме право за законом, вона
заповідає дочці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Заповіт посвідчений Верещакою Г. Л.,
державним нотаріусом Десятої
Харківської державної нотаріальної
контори. Заповіт записаний нотаріусом
зі слів ОСОБА_3. Заповіт до підписання
прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_3 і
власноручно підписаний нею у
присутності нотаріуса.

Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 1 -
640, номер бланку ВМР 575120.

Відповідно до дублікату свідоцтва про
право на власність на житло від 30.05.2007
р., реєстраційний № 1 - 07 - 291508 ОСОБА_3 та
членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності належить
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Дублікат свідоцтва, що має
силу оригіналу зареєстрований під № Д -
55 - 1 - 07 - 291508 від 12.08.2013 р.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 74
років, про що в Книзі реєстрації
смертей 13.03.2012 р. зроблено відповідний
актовий запис за № 64, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 13.03.2012 р. серія НОМЕР_2.

В лікарському свідоцтві про смерть № 82
від 10.03.2012 р. зазначається, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
причина смерті ракова інтоксикація,
рак тонкого кишечника.

Шостою Харківською державною
нотаріальною конторою відкрита
спадкова справа 14.03.2012 р. після смерті
ОСОБА_3 № спадковому реєстрі 52531201,
номер у нотаріуса 160/2012.

В листі Шостої Харківської державної
нотаріальної контори на адресу ОСОБА_1
від 25.09.2012 р. № 2928/02 - 14 зазначається, що
його мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, склала заповіт на
все майно, посвідчений 28.04.2010 р. Десятою
Харківською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 1 - 640 не на
його користь.

Відповідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 від 11.06.2013 р.,
власниками майна є ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_1,

В листі Шостої Харківської державної
нотаріальної контори № 3163/01 - 16
зазначається, що в їхній конторі
заведена спадкова справа № 160/2012 після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3. Із заявою
про прийняття спадщини, згідно
заповіту, посвідченого 28.04.2010 р. Десятою
Харківською державною нотаріальною
контрою, за реєстром № 1 - 640, звернулася
дочка померлої, ОСОБА_2, заява була
зареєстрована в книзі обліку та
реєстрації спадкових справ за № 340 від
14.03.2012 р. Свідоцтво про право на
спадщину не видавалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Зі ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до змісту ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Суб'єкт права спільної
сумісної власності має право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності до її
визначення та виділу в натурі.

За ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

За ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт
має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто. Вчинення
заповіту через представника не
допускається.

За змістом ч. ч. 1 - 3 ст. 1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин. Заповідач може без
зазначення причин позбавити права на
спадкування будь-яку особу з числа
спадкоємців за законом. У цьому разі ця
особа не може одержати право на
спадкування. Заповідач не може
позбавити права на спадкування осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині. Чинність заповіту щодо осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині, встановлюється на час
відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення.

За змістом ст. 1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти,
посвідчені особами, зазначеними у
частині третій цієї статті, підлягають
державній реєстрації у Спадковому
реєстрі в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 1248 ЦК України нотаріус
посвідчує заповіт, який написаний
заповідачем власноручно або за
допомогою загальноприйнятих технічних
засобів. Нотаріус може на прохання
особи записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні вади
не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

За змістом ст. 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Недійсність
окремого розпорядження, що міститься у
заповіті, не має наслідком недійсності
іншої його частини. У разі недійсності
заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

Позивач ОСОБА_1 підставою для визнання
заповіту недійсним вказує, що спірна
квартира перебувала у спільній
сумісній власності нім ним, його
матір'ю та сестрою, відповідачем по
справі. Розпорядження майном, що є у
спільній сумісній власності
здійснюється за згодою всіх
співвласників, він ніякої згоди ні
письмової, ні усної не давав, заповіт
складений з порушенням вимог щодо
форми та посвідчення, а тому є
нікчемним і на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК
України визнається недійсним.

З цим твердженням суд не може
погодитися, оскільки в розумінні ст. 1226
ЦК України частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах. Суб'єкт права
спільної сумісної власності має право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності до її
визначення та виділу в натурі. Тобто
діючим законодавством не передбачено
отримання згоди від співвласників
майна для спадкування частки у праві
спільної сумісної власності.

Інших підстав для визнання заповіту
недійсним позивач не зазначає, тобто в
порушення вимог ст. 60 ЦПК України
позивачем не було надано належних та
допустимих доказів того, що
волевиявлення ОСОБА_3 станом на 28.04.2010 р.
не було вільним чи не відповідало її
волі.

Заповіт ОСОБА_3 складений особою, яка
мала на це право - державним нотаріусом,
будь - які порушення вимог щодо його
форми та посвідчення відсутні, тобто
вимоги позивача не доведені, а тому не
підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 1216 - 1218, 1222, 1223, 1226, 1233,
1234, 1235, 1241, 1248, 1257 ЦК України, керуючись
ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України,
суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Шоста Харківська державна
нотаріальна контора про оскарження
заповіту та визнання його недійсним -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд міста
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: