АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року про
повернення заяви по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа: ОСОБА_5 про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 21.07.2014 заяву ОСОБА_2 про
витребування цивільної справи за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_5 про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння, з
Ялтинського міського суду АР Крим -
повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду. Вказує, що у суду
першої інстанції були відсутні
підстави для повернення заяви,
оскільки підсудність даної справи
Деснянському районному суду м. Києва
була визначена судом апеляційної
інстанції, а тому у відповідності до
ухвали апеляційного суду та Закону
України «Про забезпечення прав і
свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території» суд
першої інстанції був зобов'язаний
витребувати справу з Ялтинського
міського суду АР Крим і розглянути її у
відповідності до чинного
законодавства України.

Апелянт в судове засіданні не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином за відомою
суду адресою. Колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу за
відсутності апелянта, оскільки його
неявка не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду про
повернення заяви.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції повертаючи заяву
виходив з того, що у провадженні
Ялтинського міського суду АР Крим дана
справа вже не перебуває, оскільки
ухвалою від 10.06.2014 позовну заяву було
залишено без розгляду.

З вказаним висновком суду погодитись
не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.06.2014 ОСОБА_2 відповідно до положення
ст. 12 Закону України «Про забезпечення
прав і свобод громадян та правовий
режим на тимчасово окупованій
території» звернулася до Апеляційного
суду м. Києва із заявою про
витребування з Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим
цивільної справи № 121/460/14 ц (2/121/875/14) за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_5 про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння та
встановлення підсудності вказаної
цивільної справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
19.06.2014 визначено підсудність
Деснянському районному суду м. Києва
цивільної справи за № 121/460/14 ц за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_5 про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння.

01.07.2014 на адресу Деснянського районного
суду м. Києва з Апеляційного суду м.
Києва надійшли письмові матеріали
заяви ОСОБА_2 про визначення
підсудності справи та витребування з
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим вказаної цивільної
справи.

З письмових матеріалів заяви
вбачається, що ухвалою Ялтинського
міського суду АР Крим від 17.01.2014 було
відкрито провадження к справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_5 про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння.

02.07.2014 на адресу Ялтинського міського
суду АР Крим Деснянським районним
судом м. Києва було направлено запит
електронною поштою про направлення
вказаної цивільної справи на адресу
Деснянського районного суду м. Києва.

21.07.2014 на адресу Деснянського районного
суду м. Києва надійшла ухвала
Ялтинського міського суду від 10.06.2014,
якою позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4. третя особа: ОСОБА_5 про
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння було залишено
без розгляду у зв'язку з повторною
неявкою позивача в судове засідання.

При цьому, слід наголосити, що
Ялтинський міський суд АР Крим відкрив
провадження у даній справі у
відповідності з нормами Цивільного
процесуального кодексу України,
натомість залишаючи позов без розгляду
суд керувався вимогами Цивільного
процесуального кодексу Російської
Федерації.

У відповідності до Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території» Україна згідно з
Конституцією України є суверенною і
незалежною державою. Суверенітет
України поширюється на всю її
територію, яка в межах існуючого
кордону є цілісною і недоторканною.
Перебування на території України
підрозділів збройних сил інших держав
з порушенням процедури, визначеної
Конституцією та законами України,
Гаазькими конвенціями 1907 року, IV
Женевською конвенцією 1949 року, а також
всупереч Меморандуму про гарантії
безпеки у зв'язку з приєднанням України
до Договору про нерозповсюдження
ядерної зброї 1994 року, Договору про
дружбу, співробітництво і партнерство
між Україною і Російською Федерацією
1997 року та іншим міжнародно-правовим
актам є окупацією частини території
суверенної держави Україна та
міжнародним протиправним діянням з
усіма наслідками, передбаченими
міжнародним правом.

Основою гуманітарної, соціальної та
економічної політики держави Україна
стосовно населення тимчасово
окупованої території України є захист
і повноцінна реалізація
національно-культурних, соціальних та
політичних прав громадян України, у
тому числі корінних народів та
національних меншин.

Статтями 1, 2 вказаного Закону
визначено, що тимчасово окупована
територія України є невід'ємною
частиною території України, на яку
поширюється дія Конституції та законів
України. Цей Закон визначає статус
території України, тимчасово
окупованої внаслідок збройної агресії
Російської Федерації, встановлює
особливий правовий режим на цій
території, визначає особливості
діяльності державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій в умовах цього
режиму, додержання та захисту прав і
свобод людини і громадянина, а також
прав і законних інтересів юридичних
осіб.

У відповідності до частин 1-3 ст. 9 цього
ж Закону державні органи та органи
місцевого самоврядування, утворені
відповідно до Конституціїта законів
України, їх посадові та службові особи
на тимчасово окупованій території
діють лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та
службові особи на тимчасово окупованій
території та їх діяльність вважаються
незаконними, якщо ці органи або особи
створені, обрані чи призначені у
порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ),
виданий органами та/або особами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, є недійсним і не створює
правових наслідків.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території» у зв'язку з неможливістю
здійснювати правосуддя судами
Автономної Республіки Крим та міста
Севастополя на тимчасово окупованих
територіях, змінити територіальну
підсудність судових справ, підсудних
розташованим на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя
судам, та забезпечити розгляд:
цивільних справ, підсудних місцевим
загальним судам, розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя, - місцевими
загальними судами міста Києва, що
визначаються Апеляційним судом міста
Києва.

З огляду на вищезазначені положення
спеціального Закону у суду першої
інстанції були відсутні належні
правові підстави для висновку про те,
що витребувана цивільна справа не
перебуває в провадженні Ялтинського
міського суду АР Крим у зв'язку з
постановленням ухвали про залишення
позову без розгляду, оскільки дана
ухвала є недійсною і не створює
правових наслідків, в розумінні
положень Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території».

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене та враховуючи
зміст заявлених апеляційних вимог,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги, а саме скасування оскаржуваної
ухвали з передачею питання про
витребування справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, оскільки
вимоги апеляційної скарги про
направлення справи до суду першої
інстанції для розгляду, не ґрунтуються
на вимогах процесуального закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року про
повернення заяви - скасувати, а питання
витребування справи передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді