Справа № 315/1109/14-ц
Номер провадження № 6/315/64/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2014 Гуляйпільський
районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді
Каракай Н. Д,

при секретарі
Прокопенко С.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Гуляйполе Запорізької області
цивільну справу за поданням державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Гуляйпільського
районного управління юстиції Налапко
О.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу до
виконання ним своїх зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2014 року до суду
звернувся державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Гуляйпільського районного управління
юстиції Налапко Олександр Петрович з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документу до
виконання ним своїх зобов'язань, яке
було погоджене з в.о. начальника ВДВС
Гуляйпільського РУЮ В.В. Кравченко.

В поданні державний виконавець
посилається на те, що в провадженні
ВДВС Гуляйпільського РУЮ Запорізької
області перебуває виконавче
провадження № 354/01 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2176,
виданого 11 січня 2011 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області щодо стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі 500,00 грн.,
щомісячно, починаючи стягнення з 25.11.2010
року по 28.06.2012 року в зв'язку з її
навчанням у Вищому професійному
училищі № 75, але не довше ніж до
досягнення нею 23 років.

02.02.2011 року державним виконавцем Волох
І.О. у відповідності до вимог ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.
Однак, боржником самостійно рішення не
виконано.

Відповідно до вимог ст. 27 вказаного
Закону було розпочате примусове
виконання рішення суду. Державним
виконавцем було вжито ряд заходів
примусового виконання рішень, а саме:
02.08.2011 року за вих. № 5876 на адресу
боржника направлено попередження про
кримінальну відповідальність. При
цьому боржник до ВДВС не з'явився; 12.12.2013
року за вих. № 8094 на адресу боржника
направлено вимогу державного
виконавця. Боржник до ВДВС не з'явився;
02.07.2014 року державним виконавцем
Клименко Г.В. було складено розрахунок
заборгованості, яка станом на 28.06.2012
року склала 6406,87 грн.; 10.07.2014 року за вих.
№ 5656 на адресу боржника було надіслано
попередження про кримінальну
відповідальність, боржник так і не
з'явився до ВДВС. Заборгованість станом
на 28.06.2012 року складає 6406,87 грн..

Просять суд, тимчасово обмежити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспортного
документу громадянина України, паспорт
серія НОМЕР_1, виданий 23.10.2000 року
Гуляйпільським РВ ГУМВС України в
Запорізькій області, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду щодо
стягнення на користь ОСОБА_4 аліментів
на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в твердій грошовій сумі 500,00 грн.,
щомісячно, починаючи стягнення з 25.11.2010
року по 28.06.2012 року в зв'язку з її
навчанням у Вищому професійному
училищі № 75, але не довше ніж до
досягнення нею 23 років.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності.

В силу ч. 2 ст.377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання без виклику
сторін та інших заінтересованих осіб.

Фіксування судового процесу за
допомогою технічного
звукозаписувального засобу не
здійснювалось, на підставі ч. 2 ст.197 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
02.02.2011 року державним виконавцем ВДВС
Гуляйпільського РУЮ Волох І.О. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (а.с. 3) з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2176,
виданого 11 січня 2011 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області щодо стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі 500,00 грн.,
щомісячно, починаючи стягнення з 25.11.2010
року по 28.06.2012 року в зв'язку з її
навчанням у Вищому професійному
училищі № 75, але не довше ніж до
досягнення нею 23 років (а.с. 2).

Під час примусового виконання рішення
суду за вказаним виконавчим листом
державним виконавцем був складений
розрахунок заборгованості від 02.07.2014
року (а.с. 6) та декілька разів
складалися попередження про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності (а.с. 4, 7). При цьому, в
матеріалах, наданих до подання
відсутні відомості, які б
підтверджували отримання боржником
вказаних документів. Так, само, як немає
відомостей про отримання боржником і
постанови про відкриття виконавчого
провадження та вимоги державного
виконавця (а.с. 5) щодо необхідності
з'явитися йому до ВДВС Гуляйпільського
РУЮ, відповідно до вимог ст. 31 Закону
України «Про виконавче провадження».
Не надано державним виконавцем і копій
відповідей з реєструючих органів щодо
майна боржника.

З розрахунку заборгованості боржника
по аліментах від 02.07.2014 року
встановлено, що з боку ОСОБА_2 мали
місце виплати заборгованості у
добровільному порядку на загальну суму
643,12 грн. ( а.с.6). Станом на 28.06.2012 року
заборгованість становить 6406,87 грн.

На думку суду, державним виконавцем не
було проведено повного та вичерпного
переліку виконавчих дій щодо
примусового виконання рішення суду,
зокрема, в матеріалах відсутні
відомості про місце знаходження
боржника, тобто не надано
підтверджуючих документів про місце
його проживання та реєстрацію за
вказаною у виконавчому листі адресою;
також, не зазначено, якщо його місце
перебування не встановлено чи виникало
питання щодо розшуку боржника;
державним виконавцем не складено
жодного акту за місцем проживання чи
місцем реєстрації боржника; не
прийняті міри щодо виявлення рухомого
чи нерухомого майна, на яке можливо
було б звернути стягнення у
відповідності до вимог, передбачених
главами 4 та 6 Закону України «Про
виконавче провадження»; не зазначені в
поданні і відомості про те, що боржник
має можливість покинути межі України,
наприклад, те, що ним прийняті міри щодо
оформлення будь-яких документів для
зарубіжних поїздок; не надано доказів
щодо обізнаності боржника про розмір
заборгованості; в поданні не вказано чи
працевлаштований боржник на
теперішній час; державним виконавцем
не встановлено чи має боржник інші види
доходу окрім заробітку, наприклад,
отримання орендної плати та інше, так
як мали місце періодичні виплати ним
сум заборгованості.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишити
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, а він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Виходячи з аналізу наведених норм
законодавства можна зробити висновок,
що особу, яка має невиконані
зобов'язання, не можна вважати винною в
ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
"доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. Натомість, державний
виконавець в своєму поданні, не
зазначив у чому ж саме полягає ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань, не надав належних доказів
щодо такого факту та доказів, які б
свідчили про те, що ним вчинені всі,
передбачені законом, виконавчі дії по
примусовому виконанню рішення суду.

Таким чином, подання не підлягає
задоволенню як таке, що не підтверджене
встановленими обставинами і наданими
суду доказами.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.209, 210, 368, 377-1 ЦПК України,
суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Гуляйпільського
районного управління юстиції Налапко
Олександра Петровича про тимчасове
обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу до виконання ним
своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Гуляйпільський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Н. Д. Каракай