АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2240/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Євтушенко П. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
04 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенка С. В.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника за довіреністю
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 04 липня 2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_6 про стягнення
оплати послуг арбітражного керуючого, -
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2013 року ОСОБА_9 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_6 про стягнення
оплати послуг арбітражного керуючого.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач зазначав, що постановою
господарського суду Черкаської
області у справі № 04/5026/1450 від 09 жовтня
2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Прод Сміла Престиж»
визнано банкрутом та призначено
ліквідатором ОСОБА_9.
Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 04 листопада 2013
року затверджено звіт арбітражного
керуючого ОСОБА_9 про нарахування та
відшкодування витрат в період з 09
жовтня 2012 року по 22 жовтня 2013 року на
загальну суму 34 776,32 грн.
Частиною 3 ст.96 ЦК України допускається
відповідальність учасника (засновника)
юридичної особи за зобов'язаннями
такої юридичної особи у випадках
встановлених законом. А ч.4 ст.50 Закону
України «Про господарські товариства»
та п.2 ч.2 ст.140 ЦК України унормована
солідарна відповідальність учасників
товариства, які не повністю внесли
вклади, у межах вартості невнесеної
частини вкладу кожного з учасників, за
зобов'язаннями такого товариства.
Під час виконання заходів, спрямованих
на пошук, виявлення та повернення майна
банкрута , ліквідатором було
встановлено, що 18 грудня 2008 року до
Статуту ТОВ «Прод Сміла Престиж» були
внесені зміни. Згідно розділу 4 Статуту
в новій редакції статутний капітал ТОВ
становить 3 639 225 грн. і складається з
грошових та майнових внесків його
засновників: ОСОБА_6, ОСОБА_11О, ОСОБА_7 та
ОСОБА_12 Зокрема підпунктами 4.1, 4.2
Статуту передбачено, що вартість
вкладу засновника ОСОБА_6 становить 16,67%
статутного капіталу, що складає 606 658
грн. 80 коп., із них 1292100 грн. - майном та 593
737 грн. 80 коп. - коштами; вартість вкладу
ОСОБА_11- 1 212 953 грн. 70 коп., становить 33,33%
статутного капіталу із них 12 9222 грн. -
майном та 1 200 031 грн. 70 коп. - коштами;
вартість вкладу ОСОБА_7 - 1 212 953 грн. 70
коп., становить 33,33% статутного капіталу
коштами; вартість вкладу ОСОБА_12- 606 658
грн. 80 коп., становить 16,67% статутного
капіталу коштами. Однак учасники ТОВ не
в повному обсязі здійснили внески у
статутний фонд товариства, зокрема
розмір неоплаченого капіталу в
загальній сумі складає 3 538 800 грн.
Оскільки позивач є кредитором першої
черги в розумінні ст.ст. 1, 31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», то він ,
посилаючись на вимоги ч.3 ст.96 , п.2 ч.2
ст.140 ЦК України та ч.4 ст.50 Закону
України «Про господарські товариства»
, просив суд стягнути з учасників
товариства належну йому до виплати
суму винагороди 34 776,32 грн. , пропорційно
до їх частки в статутному фонді
товариства ( в межах розміру статутного
фонду 3 639 225 грн. , з урахуванням
невнесеної частки кожним з
Та крім того, оскільки ОСОБА_9 уклав з
ОСОБА_10 договір поруки від 28 серпня 2013
року, яким остання поручилася за
виконання ОСОБА_6 зобов'язань з
відшкодування витрат та оплати послуг
арбітражного керуючого, вона повинна
відповідати в межах зобов'язань ОСОБА_13
в солідарному порядку .
Відповідно, позивач просив суд
- солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на його
користь кошти на відшкодування витрат
і оплату послуг під час виконання
повноважень ліквідатора ТОВ «Прод
Сміла Престиж» в сумі 5 797 грн. 21 коп. ;
- з ОСОБА_11 на його користь кошти на
відшкодування витрат і оплату послуг
під час виконання повноважень
ліквідатора ТОВ «Прод Сміла Престиж» в
сумі 11 590 грн. 94 коп. ;
- з ОСОБА_7 на його користь кошти на
відшкодування витрат і оплату послуг
під час виконання повноважень
ліквідатора ТОВ «Прод Сміла Престиж» в
- з ОСОБА_12 на його користь кошти на
відшкодування витрат і оплату послуг
під час виконання повноважень
ліквідатора ТОВ «Прод Сміла Престиж» в
сумі 5797 грн. 21 коп.;
- з відповідачів судові витрати в сумі
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04 липня 2014 року
провадження у справі в частині позову
ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про стягнення оплати
послуг арбітражного керуючого закрито.
Рішенням суду першої інстанції від 04
липня 2014 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11,
ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9
кошти на відшкодування витрат і оплату
послуг під час виконання повноважень
ліквідатора ТОВ «Прод Сміла Престиж» в
сумі 5 797 грн. 21 коп.; з ОСОБА_11 - 11 590 грн. 94
коп.; з ОСОБА_7 - 11 590 грн. 94 коп.; з ОСОБА_12 -
5 797 грн. 21 коп.

Сплачений позивачем судовий збір
стягнуто з відповідачів, крім ОСОБА_10 в
сумі по 86 грн. 94 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник за довіреністю
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав
апеляційну скаргу, у якій вказував, що
сплата недонесеної суми в статутний
капітал це обов'язок, який виникає з
корпоративних відносин , а тому спір
про стягнення цих коштів не може
розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Згідно ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
арбітражний керуючий поряд з іншими
першочерговими кредиторами погашає
свої вимоги в пропорційній формі за
рахунок сформованої ліквідаційної
маси до якої входять суми невнесеного
капіталу, в порядку що передбачений
зазначеним Законом і з урахуванням
інтересів товариства та не порушуючи
права інших кредиторів банкрута.

Крім того представник за довіреністю
зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_9 як
звичайного кредитора за зобов'язаннями
боржника, що виникли під час процедури
банкрутства, - можуть бути пред'явлені в
межах ліквідаційної процедури , а не
окремо . Тому, враховуючи, що згідно
норм матеріального та процесуального
права, всі майнові спори до
боржника-банкрута , незалежно до
суб'єктивного складу , вирішує
господарський суд , - просив
скасувати рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 04 липня
2014 року та постановити ухвалу про
закриття провадження у справі з
підстав її непідвідомчості для
розгляду в суді загальної юрисдикції.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення , виходячи з наступного.

Приписами ст. 15 ЦПК України, чітко
визначено компетенцію судів загальної
юрисдикції щодо розгляду цивільних
справ. Так, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Позивачем і відповідачем у цивільному
процесі відповідно до ст. 30 ЦПК України
можуть бути фізичні і юридичні особи, а
також держава.

З позовної заяви вбачається, що
арбітражний керуючий ОСОБА_9
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_11,
ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_6, - як до
засновників юридичної особи ТОВ «Прод
Сміла Престиж» , яке постановою
господарського суду Черкаської
області у справі № 04/5026/1450 від 09 жовтня
2012 року визнано банкрутом і якою
ліквідатором даної юридичної особи
призначено позивача по справі , про
стягнення з відповідачів витрат на
оплату його послуг як арбітражного
керуючого , який є ліквідатором цього
банкрута, визначених ухвалою
Господарського суду Черкаської
області від 04 листопада 2013 року,
пропорційно до частки відповідачів в
статутному фонді цього товариства , в
тому числі з урахуванням частки в цьому
фонді яка кожним з відповідачів не була
внесена до статутного фонду.

А , як порядок і способи оплати послу
та відшкодування витрат арбітражного
керуючого зокрема , так і провадження
у справах про банкрутство загалом, -
відповідно до ст.2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» ,
- врегульовані даним Законом та ГПК
України. А саме , згідно п.2 ч.1 ст.12 ГПК
України , - господарським судам
підвідомчі справи про банкрутство .
При цьому, виключно господарським
судам , відповідно до п.7 ч.1 ст.12 та ст.16
ГПК України , підвідомчі справи у
спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Крім того в п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України надано
роз'яснення, що Законом України від 15
грудня 2006 р. N 483-V ( 483-16 ) "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів" (далі - закон N
483-V) до підвідомчості господарських
судів віднесено справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості
(підсудності) справ цієї категорії
судам необхідно керуватися поняттям
корпоративних прав, визначеним
частиною першою статті 167 ГК ( 436-15 ),
згідно з якою корпоративними є права
особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

У разі якщо суб'єктний склад осіб,
які беруть участь у справі, або
предмет позову не відповідають
визначеним пунктом 4 частини першої
статті 12 Господарсько процесуального
кодексу України ( 1798-12 ) (далі - ГПК)
справам, що виникають із
корпоративних відносин, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статті
1 ГПК ( 1798-12 ) господарським судам
підвідомчі спори щодо захисту
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів
підприємств, установ, організацій,
інших юридичних осіб (у тому числі
іноземних), громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи.

Розглядаючи зазначений спір , суд
першої інстанції не врахував
зазначених процесуальних норм , якими
передбачено ,що зазначений спір
підвідомчий до розгляду господарським
судам та помилково розглянув даний
спір в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

За таких обставин рішення суду першої
інстанцій підлягає скасуванню як таке,
що ухвалені з порушенням норм
процесуального права, а провадження у
справі - закриттю згідно з п. 1 ч.1 ст. 205
ЦПК, оскільки справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а підвідомча до розгляду
господарським судом.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310, 313, 314, 315, ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника за
довіреністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8
на рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 04 липня 2014 року -
задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ,
ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_6 про
стягнення оплати послуг арбітражного
керуючого - скасувати, справу
провадженням закрити .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :