Справа № 370/593/14-ц Головуючий у І
інстанції Оберемко В.О.Провадження №
22-ц/780/4548/14 Доповідач у 2 інстанції
ЯворськийКатегорія 49
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді:
Яворського М.А.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:
Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом у
відповідності до норм ст.199 Сімейного
кодексу України та просив стягнути з
відповідачки на його користь аліменти
на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ?
частини її доходу, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 24.02.2014 р.
і до досягнення сином двадцяти трьох
років.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що від зареєстрованого шлюбу з
відповідачкою мають двох синів -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н., який проживає
з матір'ю та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з позивачем та знаходиться на
повному утриманні батька, оскільки
сторони проживають окремо.

З 01.09.2013 р. сина ОСОБА_3 зараховано
студентом Національного транспортного
університету, у зв'язку з чим йому
необхідна додаткова матеріальна
допомога для харчування, придбання
навчальної літератури за майбутньою
спеціальністю.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення
районного суду як незаконне та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на те, що
суд першої інстанції не правильно
застосував норми матеріального права,
так як позивач невзмозі повністю
матеріально забезпечувати сина
коштами на додаткові витрати, оскільки
сплачує аліменти ще на сина ОСОБА_4,
який проживає з відповідачкою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися до
судової зали, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення суду
першої інстанції.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
неповне з'ясування та недоведеність
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосуванням норм матеріального або
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони від зареєстрованого шлюбу
мають двох синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6
р.н., який проживає з відповідачкою на
її утриманні та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає з позивачем та
знаходиться на повному утриманні
батька (а.с.5-6).

Відповідно довідки №06/02 від 27.08.2013 р.
ОСОБА_3 являється студентом першого
курсу автомеханічного факультету
денної форми навчання терміном з 01.09.2013
р. по 31.05.2017 р. (а.с.9).

Згідно довідки від 03.04.2014 р. за вих.№06
ОСОБА_7 отримує заробітну плату в
розмірі від 1069,30 до 1115,60 грн щомісячно
та враховуючи її максимальний та
мінімальний показник, має кредитну
картку, сума заборгованості по якій
становить 4891,02 грн (а.с.34-35).

Згідно довідок від 08.04.2014 р. за №№ 2315, 2316
відповідачка та неповнолітній син
ОСОБА_4 перебувають на обліку у лікарів
та потребують неодноразового
санаторно - курортного оздоровлення
(а.с.23-24).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем не подано належних
та допустимих доказів потреби
додаткової матеріальної допомоги.

Колегія суддів не може погодитися із
вказаним висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
або інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами. Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

В силу вимог ч.ч.1,3 ст.199 Сімейного
кодексу України, якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом та ст. 61
цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в
Національному транспортному
університеті на денній формі навчання
на бюджетній формі оплати навчання з
отриманням стипендії в розмірі 730,00 грн,
що підтверджується довідкою про доходи
№73 від 24.04.2014 р. (а.с.37).

З довідки, що видана Національним
транспортним університетом,
вбачається, що ОСОБА_3 сплачує за
проживання в гуртожитку суму в розмірі
850,00 грн.

Згідно довідки про склад сім'ї ОСОБА_3
проживає з батьком, позивачем по
справі. Також вбачається, що другий син,
ОСОБА_4, який нібито проживає з матір'ю,
насправді теж проживає з батьком.

Тому, так як відповідачка являється
матір'ю,дитина якої проживає не з нею,
на неї було покладено судом згідно
рішення Макарівського районного суду
Київської області обов'язок сплати
аліментів на сина, який проживає з
батьком, однак оскільки ОСОБА_4 досяг
повноліття, позивач правомірно
звернувся до суду в інтересах свого
сина на його утримання з надання
додаткової матеріальної допомоги до
досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох
років.

Тож, враховуючи викладені обставини,
колегія суддів вважає рішення суду
незаконним та таким, що ухвалене без
дотриманням вимог матеріального та
процесуального законодавства, отже
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 182, 185, 199 СК України,
ст.ст. 10, 57, 60, 61, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
проживає за адресою АДРЕСА_2 08000,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
проживає за адресою АДРЕСА_1, аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
у розмірі 1/4 частини всіх доходів
відповідача щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку починаючи з 11
березня 2014 року на період навчання, але
не більш як до досягнення сином 23
річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в розмірі 344 грн. 10 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв