АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

04 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Прокопчук Н.О., Вербової І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне
рішення Подільського районного суду
м. Києва від 26 березня 2014 року,

встановила:

У листопаді 2013 р. Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» ( надалі - ПрАТ «СК«АХА
Страхування») звернулось до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те,
що 23 грудня 2011 року по вул. Гетьмана,6
у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю застрахованого
автомобіля «Volkswagen», реєстраційний
номер НОМЕР_1, власником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», під керуванням водія
ОСОБА_3 та автомобіля «Volkswagen»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 12.01.2012 р. ОСОБА_1 було
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

На виконання умов договору
добровільного страхування №2053-а/10-01
від 31.12.2010 р., на підставі страхового
акту №2011/ М/ОМОD15417/VESKO610 від 12.01.2012 р.,
рахунку-фактури № АВК2-0255 від 26 грудня
2011 р. та розрахунку суми страхового
відшкодування ПрАТ «СК «АХА
Страхування» перерахувала
страхувальнику страхове
відшкодування в сумі 8655,07 грн.

Оскільки на момент вчинення даної ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «НФСК
«Добробут» за полісом №АА/6862102
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, 10.10.2012 р. ПрАТ «СК«АХА
Страхування» звернулось до останнього
з вимогою про виплату страхового
відшкодування, яка виконана не була.

За таких підстав вважає, що позивач
отримав право вимагати відшкодування
заподіяних збитків в порядку
регресу саме з винуватця ДТП, яким є
відповідач, відповідно до положень
ст.1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України.
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд позов задовольнити.

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 26 березня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК«АХА
Страхування» суму страхового
відшкодування в розмірі 8655,07 грн. та
судовий збір в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 просить скасувати
вказане рішення суду та закрити
провадження у справі.

Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права.

Свої доводи мотивує тим, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована в ПрАТ
«НФСК «Добробут». Доказів того, що
страховик відмовив позивачу у
виплаті страхового відшкодування
матеріали справи не містять. Не
взявши до уваги цей факт та
розглянувши справу без участі ПрАТ
«НФСК «Добробут» суд допустив
неповний судовий розгляд та ухвалив
незаконне рішення.

В судовому засіданні представник ПрАТ
«СК«АХА Страхування» Макєєв  В.М.
просив апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що 23 грудня 2011 року по вул. Гетьмана,6
у м. Києві сталася ДТП за участю
застрахованого автомобіля «Volkswagen»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля
«Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_1

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 12.01.2012 р. ОСОБА_1 було
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ НФСК
«Добробут» відповідно до договору
добровільного страхування наземного
транспортного засобу №2053-а/10-01.

31 грудня 2010 р. між АТ «СК «АХА
Страхування» (Київська філія)
(страховик) та ПАТ «Укрсоцбанк»
(страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу №2053-а/10-01, на
виконання умов якого 12.01.2012 р.
страховик склав страховий акт та 16.01.2012
р. перерахував страхове відшкодування
за ремонт автомобіля «Volkswagen»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, у розмірі
8655,07 грн.

10.10.2012 р. позивач, у відповідності до
ст.29 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.27 Закону
України «Про страхування»,
ст.993,1166,1188,1191 ЦК України звернувся до
ПрАТ НФСК «Добробут» з претензією про
відшкодування заподіяної шкоди в
добровільному порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відносини, які склались між сторонами,
регулюються ст. 993 ЦК України та ст.27
Закону України «Про страхування», які
визначають, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Оскільки позивач пред'явив вимогу до
страховика, яка задоволена не була,
суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність покладення обов'язку
відшкодування заподіяної шкоди саме
на винну в ДТП особу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки останній
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Заперечення відповідача в тій частині,
що завдана позивачу шкода підлягає
відшкодуванню страховою компанією, з
якою ним було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, а саме ПрАТ НФСК «Добробут»,
є необґрунтованими.

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (далі -
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності) і
спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України.

Суб'єктами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
страхувальники, страховики, особи,
цивільно-правова відповідальність
яких застрахована, Моторне
(транспортне) страхове бюро України та
потерпілі (стаття 4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно із п. 33.1. та 33.1.4. ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний, зокрема,
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідач не довів свої заперечення
щодо можливості отримання позивачем
страхового відшкодування за рахунок
страховика, з яким він уклав договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Доказів того, що відповідач
повідомив страхову компанію про
настання страхового випадку у строки,
визначені ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суду також не надано.

Враховуючи викладене, у зв'язку з
невиконанням відповідачем,
відповідальність якого була
застрахована, обов'язку письмового
надання страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

За відсутності підстав для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика, не
притягнення ПрАТ «НФСК «Добробут» до
участі в справі не може бути підставою
для відмови в позові до заподіювача
шкоди у відповідному розмірі.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Подільського
районного суду м. Києва від 26 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/9928/2014

Головуючий у суді першої інстанції :
Декаленко  В.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.