Справа № 351/795/14-ц
Номер провадження №2/351/447/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бородовського С.О.,

за участі секретаря
Маланчук С.Г.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Безбородька
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства "ПриватБанк" про захист прав
споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

до Снятинського районного суду
Івано-Франківської області звернувся
ОСОБА_3 з позовом до ПАТ "Приватбанк". В
позові вказано, що 20/03/2008 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено споживчий кредитний договір,
за умовами якого позивач отримав
позику в сумі 176750 гривень. Позивач
вказує, що під час укладення даного
договору було допущено порушення,
внаслідок яких він просить визнати
договір недійсним, а саме: відповідач
не надав позивачеві інформацію, яку б
він вважав повною щодо умов позики, не
попередив позивача про те, що в
майбутньому умови договору можуть не
задовольняти позивача, банк самостійно
збільшив ставку за користування
кредитом, позивач вважає, що відповідач
поставив його в невигідне становище,
відповідальність позикодавця не
достатньо вказана в договорі. Позивач
просив суд застосувати двосторонню
реституцію та стягнути з нього грошові
кошти в сумі, яку він вважаю
обґрунтованою.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
задовольнити його з підстав, вказаних в
позові, а також надав пояснення про те,
що спірний договір про іпотечний
кредит він не вважає договором позики.

Представник відповідача подав суду
заяву про розгляд справи без його
участі, просив суд відмовити в позові, в
запереченні на позов вказав на пропуск
позивачем строку на звернення до суду з
даним позовом, однак не подав суду
заяву про застосування позовної
давності.

Судом встановлено, що 20/03/2008 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про іпотечний кредит,
відповідно до умов якого позивач
отримав позику в сумі 176750 гривень на
умовах, вказаних в договорі.

Відповідно до додатку № 1 до договору
розраховано загальну вартість кредиту.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до
договору про іпотечний кредит № 1
сторони погодили зобов`язання щодо
надання позики на суму 176750 гривень та
на споживчі потреби 87211,92 гривень.

Додатком до Додаткової угоди № 1
погоджено таблицю платежів.

В судовому засіданні судом роз`яснено
обов`язок сторін подати суду усі
докази, які у них є та правові наслідки
невиконання вказаного обов`язку.

В ст. 203 ЦК України встановлено загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину.

В п. 1 ст. ст. 215 ЦК України вказано, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Так позивач та його представник не
надали суду жодного доказу
недодержання в момент вчинення
спірного правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Звернення позичальника з позовом про
визнання недійсним договору позики без
належних для цього правових підстав є
способом зловживання цивільними
правами.

Визнання недійсним спірного договору
матиме своїм правовим наслідком
невиконання зобов`язання за позикою та
потягне застосування двосторонньої
реституції, що завдасть шкоди правам та
охоронюваним законом інтересам
позикодавця.

Однак відповідно до п. 2 ст. 13 ЦК України
при здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

В п. 3 ст. 13 ЦК України вказано, що не
допускаються дії щодо зловживання
правом.

В п. 6 ст. 13 ЦК України вказано, що у разі
недодержання особою при здійсненні
своїх прав вимог, які встановлені
частинами другою - п'ятою цієї статті,
суд може зобов'язати її припинити
зловживання своїми правами, а також
застосувати інші наслідки, встановлені
законом.

Так, відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України
суд може відмовити у захисті
цивільного права та інтересу особи в
разі порушення нею положень частин
другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За вказаних обставин позов є
необґрунтованим, а тому не підлягає
задоволенню.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "ПриватБанк"
про визнання неправомірними дій щодо
підвищення процентної ставки за
кредитним договором, визнання
недійсною Додаткової угоди №1 до
договору про іпотечний кредит №
IFA0GI, визнання недійсним договору
про іпотечний кредит № IFA0GI між
ОСОБА_3 та ПАТ "Приватбанк",
застосування реституції як наслідку
недійсності договору про іпотечний
кредит № IFA0GI, шляхом зобов`язання
позивача повернути ПАТ "Приватбанк"
отримані кредитні кошти в сумі 176750
гривень, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду
Бородовський С.О.