У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 07 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бориславського міського суду
Львівської області від 03
грудня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
47 943 грн 47 коп. у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 5
000 грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 07 жовтня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково,
рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 03 грудня 2013 року
змінено в частині задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
17 621 грн 52 коп. у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 матеріальної шкоди, а в іншій
частині залишаючи рішення місцевого
суду без змін, правильно встановив
характер правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених вимог на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 07 жовтня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур