Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4200/14
Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 14 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до
Бердянської міської ради, ОСОБА_3, треті
особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
недійсними рішень, визнання договору
недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, який в
ході розгляду справи було уточнено.

В обґрунтування позову ОСОБА_6
зазначав, що 10.07.2008р. рішенням
Бердянської міської ради № 18 (пункт 16.2)
«Про продовження терміну реєстрації
документу, що посвідчує право на
земельну ділянку та терміну розробки
проекту відведення земельної ділянки,
про передачу в оренду земельних
ділянок та надання дозволу на
розроблення проекту відведення»
затверджено проект відведення
земельної ділянки та передано ОСОБА_3 в
короткострокову оренду земельну
ділянку, площею 0,0769 га, розташовану по
АДРЕСА_1, для ведення городництва
строком до 01.06.2013р.

На підставі зазначеного рішення
28.07.2008р. між відповідачами було
укладено договір оренди земельної
ділянки, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 21.10.2008р. за №
89, який 12.07.2013 року було поновлено.

12.07.2013 року рішенням 39 сесії
Бердянської міської ради № 33 «Про
передачу в оренду земельних ділянок»
(пункт 20) поновлено договір оренди
землі від 28.07.2008р., про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від
21.10.2008р. за № 89, межі якої
визначено в натурі (на місцевості) та
без зміни її цільового призначення,
передавши в короткострокову оренду
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0769 га
(кадастровий номер :08:008:0173),
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, для
ведення городництва, строком до 01.07.2018р.

Позивач вважає, що вказані рішення
Бердянської міської ради № 33 «Про
передачу в оренду земельних ділянок»
(пункт 20) від 12.07.2013р. та № 18 «Про
продовження терміну реєстрації
документу, що посвідчує право на
земельну ділянку та терміну розробки
проекту відведення земельної ділянки,
про передачу в оренду земельних
ділянок та надання дозволу на
розроблення проекту відведення» (пункт
16.2) від 10.07.2008р. є незаконними та
підлягають скасуванню, а договір
оренди земельної ділянки від 28.07.2008р. є
недійсним.

Так, позивач є співвласником житлового
будинку по АДРЕСА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 09.07.2013 року, посвідченого
державним нотаріусом Бердянської
державної нотаріальної контори
Запорізької області ОСОБА_7, реєстр. №
1-273. Іншими співвласниками є: ОСОБА_6 та
ОСОБА_5.

Позивач, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийняли
спадщину, що відкрилася після смерті
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
проте, внаслідок тривалих судових
спорів отримали свідоцтва про право на
спадщину за заповітом 09.07.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 09.07.2013 року
позивач є спадкоємцем на 1/4 частку
зазначеного в заповіті ОСОБА_9 майна,
ОСОБА_6 - на 1/4 частку, ОСОБА_5 - на 1/2
частку. Спадщина, на яку в указаних
частках видане зазначене свідоцтво,
складається з житлового будинку
АДРЕСА_2, розташованого на земельній
ділянці площею 1200 кв.м., належного
спадкодавцеві на підставі договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки, виданого
Осипенківською державною нотаріальною
конторою Запорізької області 18 липня
1956 року за реєстр. № 4698,
зареєстрованого в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно
Комунальним підприємством з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради 01.11.2012р. в книзі 22, номер запису 6009,
реєстр, номер майна - 37447858.

05.07.1956 року за договором про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право особистої власності з числом
кімнат від однієї до п'яти включно
згідно рішення виконкому
Осипенківської міської ради депутатів
трудящих № 398 від 06.09.1955 року ОСОБА_9
було надано право безстрокового
користування земельною ділянкою
площею 1200 кв.м. по АДРЕСА_2.

26.10.1955 року за актом № 447 ОСОБА_9
передана в безстрокове користування
земельна ділянка в натурі площею 1200
кв.м. для індивідуального будівництва
за зазначеною адресою, виконана
відбивка меж, встановлені межові знаки.

За життя ОСОБА_9 вилучення раніше
наданої їй у безстрокове користування
земельної ділянки по АДРЕСА_2, не
відбувалося.

До спадкоємців житлового будинку
перейшло право користування земельною
ділянкою, яка виділялася для
розташування та обслуговування
домоволодіння по АДРЕСА_2, та
відповідно право на укладення договору
оренди цієї земельної ділянки.

Крім іншого, спадкоємці, які прийняли
спадщину після померлої ОСОБА_9, межі
земельної ділянки, яка надана у
користування ОСОБА_3, не узгоджували.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд:

1. визнати частково незаконним та
скасувати рішення тридцять дев'ятої
сесії VI скликання Бердянської міської
ради № 33 від 12.07.2013 року «Про передачу в
оренду земельних ділянок» в частині
пункту 20 щодо поновлення договору
оренди землі від 28.07.2008р. та надання в
короткострокову оренду ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0,0769 га
(кадастровий номер :08:008:0173),
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для
ведення городництва, строком до
01.07.2018р.;

2. визнати частково незаконним та
скасувати рішення сорок п'ятої сесії V
скликання Бердянської міської ради № 32
від 10.07.2008 року «Про продовження
терміну реєстрації документу, що
посвідчує право на земельну ділянку та
терміну розробки проекту відведення
земельної ділянки, про передачу в
оренду земельних ділянок та надання
дозволу на розроблення проекту
відведення» в частині пункту 16.2 щодо
затвердження проекту відведення
земельної ділянки та передання в
короткострокову оренду ОСОБА_3
земельної ділянки, площею 0,0769 га,
розташованої по АДРЕСА_1, для ведення
городництва, строком до 01.06.2013р.;

3. визнати недійсним договір оренди
землі від 28.07.2008р., реєстр № 89 від
21.10.2008р. у Державному реєстрі земель,
укладений між Бердянською міською
радою та ОСОБА_3 та поновлений пунктом
16.2 рішення сорок п'ятої сесії V
скликання Бердянської міської ради № 32
від 10.07.2008 року «Про продовження
терміну реєстрації документу, що
посвідчує право на земельну ділянку та
терміну розробки проекту відведення
земельної ділянки, про передачу в
оренду земельних ділянок та надання
дозволу на розроблення проекту
відведення».

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 14 липня 2014
року позов задоволено.

Визнано частково незаконним та
скасовано рішення тридцять дев'ятої
сесії VI скликання Бердянської міської
ради № 33 від 12.07.2013 року «Про передачу в
оренду земельних ділянок» в частині
пункту 20 щодо поновлення договору
оренди землі від 28.07.2008р., та надання в
короткострокову оренду ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0,0769 га
(кадастровий номер :08:008:0173),
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для
ведення городництва, строком до 01.07.2018р.

Визнано частково незаконним та
скасовано рішення сорок п'ятої сесії V
скликання Бердянської міської ради № 32
від 10.07.2008 року «Про продовження
терміну реєстрації документу, що
посвідчує право на земельну ділянку та
терміну розробки проекту відведення
земельної ділянки, про передачу в
оренду земельних ділянок та надання
дозволу на розроблення проекту
відведення» в частині пункту 16.2 щодо
затвердження проекту відведення
земельної ділянки та передання в
короткострокову оренду ОСОБА_3
земельної ділянки, площею 0,0769 га,
розташованої по АДРЕСА_1, для ведення
городництва, строком до 01.06.2013р.

Визнано недійсним договір оренди землі
від 28.07.2008р., реєстр. № 89 від
21.10.2008р. у Державному реєстрі земель,
укладений між Бердянською міською
радою та ОСОБА_3 та поновлений пунктом
16.2 рішення сорок п'ятої сесії V
скликання Бердянської міської ради № 32
від 10.07.2008 року «Про продовження
терміну реєстрації документу, що
посвідчує право на земельну ділянку та
терміну розробки проекту відведення
земельної ділянки, про передачу в
оренду земельних ділянок та надання
дозволу на розроблення проекту
відведення».

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За положеннями п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Так, при розгляді справи встановлено,
що позовні вимоги ОСОБА_6 ґрунтуються
на захисті його прав як співвласника
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
та землекористувача.

За загальним правилом, встановленим
ст.ст. 3 і 15 ЦПК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
в разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Юридична заінтересованість позивача у
цивільному процесі зобов'язує довести
як наявність спірних матеріальних
правовідносин, так і ту обставину, що
його права порушені і вони можуть бути
захищені у визначений ним спосіб.

Зокрема, гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав, а способи захисту права
власності передбачені нормами ст.ст. 16,
386, 391 ЦК України, якими встановлено
право власника звернутися до суду з
вимогою про захист порушеного права
будь-яким способом, що є адекватним
змісту порушеного права, який ураховує
характер порушення та дає можливість
захистити порушене право.

Крім того, відповідно до ст. 152 ЗК
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: а) визнання прав; б) відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав; в)
визнання угоди недійсною; г) визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; ґ) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування
інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, у розумінні
вищезазначених правових норм
вирішення питання щодо судового
захисту права власності або
користування закон пов'язує з
існуванням самого факту порушення
таких прав або перешкоджання у
здійсненні законних повноважень з
розпорядження чи використання власним
або чужим майном з боку інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позов, суд виходив із
того, що при здійсненні порівняння
схематичних планів земельних ділянок,
які обслуговують домоволодіння по
АДРЕСА_2, та АДРЕСА_1, вбачається, що по
співвідношенню до житлового будинку
літ. «А» на території домоволодіння по
АДРЕСА_1, який свого місцезнаходження
не змінював, межі земельної ділянки по
АДРЕСА_1, збільшилися за рахунок
земельної ділянки по АДРЕСА_2. Лінійні
розміри додаткової земельної ділянки
на плані земельної ділянки по АДРЕСА_1,
співпадають з лінійними розмірами цієї
ділянки в матеріалах проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_3 Крім того, з матеріалів
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для городництва
ОСОБА_3 вбачається, що позивач та треті
особи у справі межі земельної ділянки,
яка фактично вилучена та надана у
користування ОСОБА_3 не узгоджували,
підписи у акті встановлення меж в
натурі не ставили.

З огляду на викладене, суд вважав
доведеним, що спірними рішеннями
Бердянської міської ради порушене
гарантоване Конституцією України
право позивача на землю. На підставі
незаконного рішення відповідачами
укладено незаконний договір оренди
земельної ділянки, яким порушуються
гарантовані законом права позивача.

З такими висновками суду погодитися не
можна, оскільки вони не відповідають
фактичним обставинам справи та не
узгоджуються з вимогами матеріального
та процесуального права.

Судом першої інстанції було
встановлено, що рішенням сорок п'ятої
сесії V скликання Бердянської міської
ради № 32 від 10.07.2008 року «Про
продовження терміну реєстрації
документу, що посвідчує право на
земельну ділянку та терміну розробки
проекту відведення земельної ділянки,
про передачу в оренду земельних
ділянок та надання дозволу на
розроблення проекту відведення»
затверджено проект відведення
земельної ділянки та передано в
короткострокову оренду ОСОБА_3
земельну ділянку, площею 0,0769 га,
розташовану по АДРЕСА_1, для ведення
городництва, строком до 01.06.2013р. (п.п. 16,
16.2) (а.с. 8).

28.07.2008р. між Бердянською міською радою
та ОСОБА_3 було укладено договір оренди
землі площею 0,0769 га, що розташована у м.
Бердянську, АДРЕСА_1, у Державному
реєстрі земель вчинено запис від
11.11.2008р. за № 89 (а.с. 27-28).

Рішенням тридцять дев'ятої сесії VI
скликання Бердянської міської ради № 33
від 12.07.2013 року «Про передачу в оренду
земельних ділянок» поновлено договір
оренди землі від 28.07.2008р., про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 21.10.2008р. за № 89, межі якої
визначено в натурі (на місцевості) та
без зміни її цільового призначення,
передавши в короткострокову оренду
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0769 га
(кадастровий номер :08:008:0173),
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, для
ведення городництва, строком до 01.07.2018р.
(п. 20) (а.с. 26).

За договором про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності з
кількістю кімнат від однієї до п'яти
включно від 05.07.1956 року спадкодавцю
ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому
Осипенківської міської Ради депутатів
№ 398 від 06.09.1955 року надано в
безстрокове користування земельну
ділянку по АДРЕСА_2, площею 1200 кв.м. Межі
земельної ділянки встановлені актом №
447 від 26.10.1955 року (а.с. 13-14, 15).

Позивач є співвласником житлового
будинку по АДРЕСА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 26.10.2013 року, посвідченого
державним нотаріусом Бердянської
державної нотаріальної контори
Запорізької області ОСОБА_7,
зареєстровано у реєстрі за № 1-504.
ОСОБА_6 на праві спільної часткової
власності належить 1/4 частина
житлового будинку АДРЕСА_2 у м.
Бердянську Запорізької області (а.с. 10,
11, 12).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 02.07.2002р. між Бердянською міською
радою та спадкодавцем ОСОБА_9 було
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 0,0813 га, що розташована у
м. Бердянську, АДРЕСА_2. Договір
зареєстровано в Книзі записів
договорів оренди землі 10.07.2002р. за № 1630
(а.с. 90-91, 92).

Спадкодавцю ОСОБА_9 10.07.2002р. на підставі
рішення виконкому Бердянської міської
Ради народних депутатів від 20.06.2002р. №
364 п. 1.2 був виданий Державний акт на
право приватної власності на землю І-ЗП
№ 053451, передана у приватну власність
земельна ділянка площею 0,01000 га, яка
розташована по АДРЕСА_2 у м. Бердянську
Запорізької області. У вказаному
Державному акті у графі «Зміни у межах
і розмірах земельної ділянки» зроблено
запис, що площа 0,0355 га вилучено на
підставі договору дарування від
25.07.2002р. № 3-1696 (а.с. 89).

Відповідачу ОСОБА_3 07.11.2002р. на підставі
договору дарування від 25.07.2002р. № 3-1696
був виданий Державний акт на право
приватної власності на землю І-ЗП №
054026, передана у приватну власність
земельна ділянка площею 0,0355 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, у м. Бердянську
Запорізької області (а.с. 71).

Крім іншого, відповідно до акту про
встановлення на місцевості та
погодження зовнішньої межі земельної
ділянки для ведення городництва від
22.11.2007р., землекористувач ОСОБА_3 в
присутності суміжних
землекористувачів (земельна ділянка №
15 - ОСОБА_5.), що пред'явили свої
повноваження, провели встановлення на
місцевості та погодження межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею
0,0769 га. Ніяких претензій при
встановленні зовнішньої межі не
виявлено. (а.с. 34).

14.11.2013р. між Бердянською міською радою
та ОСОБА_3 було укладено угоду про
поновлення договору оренди землі (а.с.
36-37).

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування і подання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За ст. 11 ЦПК України про
диспозитивність цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
ґрунтуються на припущеннях, не
відповідають обставинам справи,
позивач не довів ту обставину, що його
права порушені і вони можуть бути
захищені у визначений ним спосіб.

Зважаючи на викладене, за наслідками
апеляційного розгляду справи судова
колегія дійшла висновку про
обґрунтованість доводів апеляційної
скарги, яка підлягає задоволенню зі
скасуванням рішення суду першої
інстанції з одночасним ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 14 липня 2014
року по цій справі скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: