Справа № 740/4077/13-ц Провадження №
22-ц/795/1506/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Хандога В. М. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи
Г.П.,суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Позняк О.М., за
участю:представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного підприємства „Транс
Логістик" на рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 12 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до Приватного
підприємства „Транс Логістик" про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди;

- треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПАТ СК
„АХА Страхування";

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПП „Транс
Логістик" просить скасувати рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 12 червня 2014
року, яким позов ОСОБА_6 було
задоволено, та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що оскаржуване рішення суду є
незаконним та необгрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також таким, в якому неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи. Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції в порушення вимог ст. 1188 ЦК
України визначив розмір завданої шкоди
без визначення ступеню вини кожного з
учасників ДТП, а посилання позивача на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду від 16.01.2013 року є безпідставним,
оскільки вона не має преюдиційного
значення в питанні визначення вини.
Також апелянт зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно не застосував
до спірних правовідносин положення ст.
1194 ЦК України. Страховою компанією АТ
„АХА Страхування" було здійснено
страхову виплату за пошкоджений
автомобіль Renault Premium в розмірі 49000 грн.,
однак суд залишив поза увагою той факт,
що страхова компанія АТ „АХА
Страхування" не здійснила виплату за
пошкоджений причіп „Samro", виплата по
якому передбачена полісом АВ/7468492.

В поданих письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги та залишити без змін
оскаржуване рішення суду. ОСОБА_6
зазначає, що в судовому засіданні суду
першої інстанції представник
відповідача не оспорював вину водія
ОСОБА_7 і розмір завданої шкоди. Крім
того, звертає увагу, що страхова
компанія АТ „АХА Страхування"
обгрунтовано не здійснила виплату за
пошкоджений причіп „Samro" на підставі
п.36.3 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", а тому ці кошти
підлягають стягненню з відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з таких
підстав.

Статтею 6 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Статтею 22.1. Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик,
відповідно до лімітів
відповідальності страховика,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. ст. 9.1, 9.2 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" обов'язковий ліміт
відповідальності страховика - це
грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування, відповідно
до умов договору страхування.

По справі встановлено, що 21 грудня 2012
року на автодорозі
Кіпті-Глухів-Бачівськ, водій ОСОБА_7,
керуючи автомобілем марки „МАЗ 630305" з
причіпом „МАЗ 870110", володільцем якого
був ПП „Транс Логістик" на підставі
договору оренди автотранспортного
засобу №256-2011-Т/и (т.1 а.с. 215), перебуваючи
в стані стомленості, заснув за кермом
та виїхав на смугу зустрічного руху, де
допустив зіткнення з автомобілем „RENAULT
Premium" з напівпричіпом „SAMRO-SR 334", який
належав ОСОБА_6 на правах особистої
власності і яким керував водій ОСОБА_8,
в результаті чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Ніжинського
міськрайонного суду від 16 січня 2013
року, 21.12.2012 року на автодорозі
Кіпті-Глухів-Бачівськ, водій ОСОБА_7,
керуючи автомобілем марки „МАЗ 630305",
перебуваючи в стані стомленості,
заснув за кермом та виїхав на смугу
зустрічного руху, де допустив
зіткнення з автомобілем „RENAULT", в
результаті чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження; водія
ОСОБА_7 визнано винним у порушенні
вимог п.2.9 "б", 11.3 ПДР та у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, на ОСОБА_7
було накладено штраф в сумі 425 грн. (т.1
а.с.9).

Оскільки постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення є
обов"язковою для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та вчинені вони цією особою (ч.4
ст.61 ЦПК України), наведені у постанові
Ніжинського міськрайонного суду від 16
січня 2013 року обставини ДТП та винні
дії водія ОСОБА_7, які призвели до
зіткнення з автомобілем „RENAULT", мають
преюдиційне значення та не потребують
доведення. Жодних доказів наявності
вини водія автомобіля „RENAULT Premium", яким
керував водій ОСОБА_8, не надано. Тому
доводи апеляційної скарги щодо
необхідності визначення ступеню вини
кожного з учасників ДТП, не можна
визнати обгрунтованими.

ОСОБА_8 керував транспортним засобом,
виконуючи свої обов'язки за трудовим
договором від 27 листопада 2012 року,
укладеним з позивачем (т.1 а.с.64), а
ОСОБА_7 керував автомобілем з причіпом,
перебуваючи у трудових стосунках з ПП
„Транс Логістик" (а.с.71). Згідно
свідоцтва про реєстрацію транспортних
засобів фургон „МАЗ 630305" з причіпом
„МАЗ 870110", яким керував ОСОБА_7,
належить ТОВ „АТБ ІНВЕСТ"; ПП "Транс
Логістик" експлуатувало вказаний
транспортний засіб на підставі
договору оренди № 256-2011-Т/и від 01 лютого
2011 року (т.1 а.с.214-218); страхувальником
зазначеного транспортного засобу є ПП
„Транс Логістик" як орендар (т.1 а.с. 60-62).

Згідно висновку №558 експертного
автотоварознавчого дослідження
колісного транспортного засобу від
21.01.2013 року, сума збитку від пошкодження
автомобіля „RENAULT Premium", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 120 488
грн. 40 коп. (т.1 а.с.18-33).

Згідно висновку експертного
дослідження №559 колісного
транспортного засобу від 21.01.2013 року,
сума збитку від пошкодження
напівпричепу „SAMRO-SR 334", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, склала 59 488
грн. 14 коп. (т.1 а.с.34-44).

Цивільно-правова відповідальність
власника фургона „МАЗ 630305" та причіпу
„МАЗ 870110", яким керував ОСОБА_7, була
застрахована в ПАТ „Страхова компанія
АХА Страхування", згідно договорів
(полісів) №АВ/7468412, №АВ/7468492, від 27
квітня 2012 р. (т.1 а.с. 60, 61).

27 лютого 2013 року страхова компанія
прийняла рішення про виплату
страхового відшкодування за полісом
АВ/7468412, по тягачу „RENAULT Premium" в сумі 49
000,00 грн. (т.1 а.с.47) і 1 березня 2013 р. дана
сума була перерахована позивачу (т.1
а.с.48). Листом від 12 березня 2013 р.
страхова компанія відмовила позивачу у
виплаті страхового відшкодування за
полісом АВ/7468492 (т.1 а.с.49).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ліміт
відповідальності відповідача за шкоду,
заподіяну майну потерпілого, складає 50
000 грн. При цьому 1000 грн. складає
франшиза. Таким чином, з врахуванням
умов договору, страховиком
відшкодована сума 49 000 гривень.
Зазначена сума перерахована позивачу
страховою компанією, що
підтверджується платіжним документом
(т.1 а.с.46). Суд першої інстанції
зазначив, що у відповідності до ст. 1194
ЦК України, через недостатність
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої шкоди
відповідач як особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність,
зобов'язаний сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою, яка складає 120 794, 55
грн. (допущена описка виправлена
ухвалою від 23.06.2014р. - т.2 а.с.75-76).

Такі висновки суду грунтуються на
повно та правильно встановлених
обставинах справи та вимогах
матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що страхова компанія АТ „АХА
Страхування" безпідставно не здійснила
виплату за пошкоджений причіп „Samro",
виплата по якому передбачена полісом
АВ/7468492, не заслуговують на увагу,
враховуючи наступне.

Пунктом 36.3 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що якщо
дорожньо-транспортна пригода сталася
за участю декількох транспортних
засобів, що перебували у з'єднанні між
собою (у складі одного транспортного
составу або під час буксирування із
застосуванням жорсткого зчеплення чи з
частковим навантаженням буксируваного
транспортного засобу на платформу або
на спеціальний опорний пристрій),
виплата страхового відшкодування
здійснюється страховиком, який уклав
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо тягача, а в разі якщо цей тягач
незабезпечений, регламентна виплата
здійснюється МТСБУ. За таких обставин
страхова компанія АТ „АХА Страхування"
обгрунтовано відмовила позивачу у
виплаті страхового відшкодування за
полісом АВ/7468492. За наведених обставин
позовні вимоги в частині невиплаченого
страхового відшкодування за
пошкоджений причіп були правомірно
задоволені за рахунок ПП "Транс
Логістик" як особи, що була законним
володільцем транспортного засобу
„RENAULT Premium", державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, як його орендар
відповідно до договору оренди №
256-2011-Т/и від 01 лютого 2011 року (т.1
а.с.214-218), та враховуючи те, що ДТП
сталася з вини водія ОСОБА_7, який
керував автомобілем з причіпом,
перебуваючи у трудових стосунках з ПП
„Транс Логістик" (т.1 а.с.71).

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують правильний висновок
суду першої інстанції і не дають
підстав для її задоволення. Тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства „Транс Логістик" -
відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 12
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: