Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1857/14-ц

04 вересня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківскої області

в складі: головуючого - судді:
Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко
О.Р.,

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Надвірнянської
райдержадміністрації як представник
органу опіки і піклування про надання
дозволу на виїзд малолітніх дітей за
кордон,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2014 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Надвірнянської
райдержадміністрації як представник
органу опіки і піклування про надання
дозволу на виїзд малолітніх дітей за
кордон.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що з 16.04.2002р. по
19.11.2012р. проживала у зареєстроваому
шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_3
Від спільного проживання у них
народилося троє дітей: ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1

Шлюб розірвано на підставі рішення
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 19.11.2012р.
Згідно рішення суду діти залишені
проживати з матір»ю.

Однак ще до розірвання шлюбу з 2008р. вони
з відповідачем припинили спільне
проживання і з цього часу відповідач
усунувся від участі у вихованні та
догляді дітей. Не цікавиться їх
навчанням та розвитком, не спілкується
з ними, матеріальної допомоги на
утримання та розвиток дітей не надає.

Вона матеріально утримує та належним
чином піклується про здоров'я дітей, їх
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Виїзд дітей за кордон вочевидь
сприятиме розширенню світогляду дітей
та їх кругозору, ознайомленню з
культурою інших народів, стимулювання
вивчення іноземних мов і підготовки до
самостійного життя, та добре
позначиться на їх духовному та
інтелектуальному розвитку, як
особистостей в майбутньому.

Їх син ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2 народився в
м. Монтерей, Французька республіка. Для
того щоб він міг надалі проживати та
навчатись у Франції вони змушені до
настанння чотирнадцятилітнього віку
виїхати до Франції.

Її родичі запросили її та дітей під
час поїздки до Франції відвідати
Німеччину. Оскільки відповідач не
спілкується з дітьми, не підтримує
жодних зв»язків, вона не може отримати
від нього дозвіл на виїзд дітей та на
виготовленння проїздних документів
дітей за кордон.

В судовому засіданнні позивач
підтримала позовні вимоги з підстав
зазначених в позовній заяві та просить
надати дозвіл на оформлення проїзних
документів та виїзд за кордон в
Федеративну Республіку Німеччину та у
Французьку Республіку, з 28 вересня по 30
жовтня 2014 року малолітнім дітям:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом
з їх матір'ю, або іншою уповноваженою
особою без згоди батька ОСОБА_3.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчать відповідні поштові
відправлення, про причини неявки в
судове засідання не повідомив,
письмових заяв чи клопотань до суду не
надав, не спростував позовні вимоги.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК
України суд прийняв рішення про
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів в порядку заочного
розгляду.

Представник третьої особи: Служба у
справах дітей Надвірнянської
райдержадміністрації як представник
органу опіки і піклування, в судовому
засіданні не заперечила проти
задоволення позову, так як не вбачають
порушень прав та інтересів
неповнолітніх дітей у разі задоволення
позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її
представника, дослідивши письмові
докази, надані ними на виконання вимог
ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона
вважає достатніми для обгрунтування і
заперечення своїх позовних вимог,
прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі
громадяни України проживали з 16.04.2002р.
по 19.11.2012р. у зареєстроваому шлюбі. Від
спільного проживання у них народилося
троє дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копіями свідоцтв про
їх народженння.( а.с 4-6) .

Згідно рішення Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 19.11.2012 р. шлюб між сторонами
розірвано, визначено місце проживання
неповнолітніх діти після розірвання
шлюбу з матір»ю. ( а.с 9) Рішенння
вступило в законну силу 30.11.2012р.(а.с.9)

Згідно довідки КП »Надвірнянський
Житловик» від 01.07.2014р. за № 1986р.
неповнолітні діти: ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають з
матір»ю. (а.с.13)

Згідно свідоцтва по народження ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3 він народився в м.
Монтерей Французька республіка, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження, виданого 21.05. 2001р. мерією м.
Монтерей ( а.с. 4)

Як вбачається з акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_1 за №199 від 26.06.2014р., складеного
депутатом Надвірнянської міської ради
вона сама виховує трьох дітей
шкільного віку, аліментів не отримує,
батько не бере участі у вихованні
дітей протягом 6 років.(а.с.10)

Відповідно до приписів ст. 141 СК
України, батьки мають рівні права та
обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.
2 ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Доведено, що позивачка турбуючись про
виховання та утримання дітей, має
бажання та можливість виїзду за кордон
на запрошення її родичів, де може
забезпечити відпочинок і оздоровлення
дітей. (а.с.24)

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" від 21
січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27січня 1995 року № 57 "Про
затвердження правил перетинання
державного кордону громадянами
України", Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із
змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року № 231, з наступними
змінами і доповненнями, за відсутністю
згоди одного з батьків виїзд
неповнолітнього за кордон може бути
дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 27січня 1995 року
№57 із змінами і доповненнями,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

З наведеного також вбачається, що
чинним законодавством передбачена
можливість і необхідність вирішення у
судовому порядку питання про надання
дозволу на виїзд за кордон дитини, якій
не виповнилося 16 років, із зазначенням
конкретної країни, конкретної дати
виїзду (разового), а не надання рішенням
суду дозволу на виїзд дитини за кордон
без зазначення держави перебування та
конкретного періоду такого
перебування, що у порушення ст. ст. 153,
157 СК України фактично позбавить
батька дитини можливості брати участь
у її вихованні та можливості
особистого спілкування з нею.

Ст. 155 СК України передбачено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини (ч.1, 2 ст. 155 СК України).

За змістом ст. ст. 3, 6 Конвенції про
права дитини (20.11.1989р.), ратифікованої
Постановою ВР N 789-ХІІ від 27.02.1991р.,
держави-учасниці забезпечують, що
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини, їй необхідно забезпечити такий
захист і піклування, які необхідні для
її благополуччя, і що держави-учасниці
забезпечують у максимально можливій
мірі виживання і здоровий розвиток
дитини.

Відповідно до змісту ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання чи оспорювання. У преамбулі
Конвенції про права дитини від 20.11.1989
року, яка набула чинності для України з
27.09.1991 року, зазначено, що дитина,в
наслідок її фізичної і розумової
незрілості потребує спеціальної
охорони і піклування, включаючи
належний правовий захист як до, так і
після народження, до досягнення нею
повноліття.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на виїзд
дітей за кордон так як шлюб між
сторонами розірвано, дітей передано на
виховання та проживання разом з
матір»ю, відповідач проживає окремо
від сім»ї , не контактує з ними , а тому
отримати від нього згоду на виїзд дітей
за кордон для позивачки не є можливим, а
також беручи до уваги той факт, що судом
при розгляді даної справи не
встановлено обмежень чи заборон, які
унеможливлюють виїзд неповнолітніх
дитини за межі України для тимчасового
перебування на території Федеративної
Республіки Німеччини та у Французьку
Республіку, суд приходить до висновку
про доцільність задоволення позовних
вимог та надання дозволу на виїзд
неповнолітніх дітей за кордон без
згоди батька та оформлення проїзних
документів.

На підставі викладеного, ст. 313 ч. 3 ЦК
України, ст. 154 СК України, ст. 4 Закону
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України", п.
16 "Правил оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 197, 212-214, 224-228 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон в
Федеративну Республіку Німеччину та у
Французьку Республіку з 28 вересня 2014р.
по 30 жовтня 2014року разом з її
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5- ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_5 народження без
згоди батька ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_9

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8. або
її уповноваженому представнику на
оформлення проїзних документів для
тимчасового виїзду за кордон в
Федеративну Республіку Німеччину та у
Французьку Республіку з 28 вересня по 30
жовтня 2014 року разом з її малолітніми
дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5-
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6- ІНФОРМАЦІЯ_5 без
згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9
.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 08.09.2014
року