АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7704/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 639/4142/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 24» листопада 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Черепаха
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 29 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дітей,-

в с т а н
о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що з 19.07.1997 року вона з
ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом із нею
та знаходяться на її утриманні.
Зазначила, що відповідач проживає
окремо від них та не допомагає їй
матеріально у вихованні дітей. Просила
стягнути аліменти з ОСОБА_4 на її
користь у розмірі 1/3 частини всіх видів
його заробітної плати щомісяця на
утримання двох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
досягнення ними повноліття.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 29 травня 2014 року
позов ОСОБА_2 - задоволено, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання їх неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки
заробітку (доходу) відповідача, але не
менш 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з
15.05.2014 року і до досягнення повноліття
дітей; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід
держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 26 серпня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення суду - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій просив заочне рішення - скасувати,
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. При цьому
посилався на неповне з`ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважав, що суд не надав належної оцінки
доказам у справі, не звернув уваги на
те, що він дбає про дітей; діти багато
часу проводять з його батьками, які
мешкають в сусідній квартирі; кожного
місяця він передає певну суму грошей на
утримання дітей.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційну скаргу
ОСОБА_1 необхідно відхилити, заочне
рішення суду - залишити без змін. При
цьому судова колегія виходить з
наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з того, що
оскільки ОСОБА_1 ухиляється від
утримання дітей, з нього на користь
позивачки на утримання дітей необхідно
стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки
заробітку (доходу) відповідача, але не
менш 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони з 19.07.1997
року перебувають у шлюбі. Від шлюбу
мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які мешкають разом із нею в АДРЕСА_1 та
знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180, ч.3 ст. 181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 СК України передбачено, що
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1
працює і проживає в м. Богодухові
Харківської області. Він щомісячно
передає позивачці певну суму грошових
коштів на утримання дітей. Позивачка до
відповідача ніяких матеріальних
претензій не мала, тому вважав, що це є
підставою для відмови в задоволенні
позову.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказів того, що сторони уклали мирову
угоду щодо урегулювання спору або
позивачка відмовилась від позову, а суд
першої інстанції прийняв цю відмову,
матеріали справи не містять і в суді
апеляційної інстанції їх не надано.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, дослідивши обставини справи
повно, надавши доказам у справі належну
оцінку, дійшов обґрунтованого висновку
щодо обґрунтованості позову ОСОБА_2

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст.
308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 29 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді колегії