Справа № 743/1081/14-ц
Провадження № 2/743/286/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Коваль Т.С.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Ріпки справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та на своє
утримання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_2
аліментів, зазначивши, що від спільного
проживання сторони мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
утримання якої відповідач
матеріальної допомоги не надає.

Таким чином позивач, посилаючись
на ст.ст.84, 180, 182-184 СК України, просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини, в розмірі 516 грн.
щомісячно, а також аліменти на своє
утримання, в розмірі 500 грн. щомісячно,
до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи
їх обставинами, викладеними в заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіславши письмові
пояснення на позов, в яких вказав, що
згоден сплачувати аліменти лише на
утримання доньки, в розмірі 400 грн.
щомісячно.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що на утриманні позивача перебуває
неповнолітня донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про
народження якої батьком зазначено
відповідача.

Позивач, на момент розгляду
справи, перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років та отримує державну
соціальну допомогу, в розмірі 810 грн. 85
коп. на місяць.

Відповідач не оспорював той факт,
що матеріальної допомоги на утримання
доньки він не надає.

Статтею 180 Сімейного кодексу
України передбачено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач на рівні з
позивачем повинен нести витрати на
дитину.

Підстав для звільнення
відповідача від сплати аліметів, в
судовому засіданні не встановлено.

Частиною 1 ст.184 СК України
передбачено, що у випадку коли платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач офіційно не
працевлаштований.
ОСОБА_2 не має інших неповнолітніх
дітей, а також непрацездатних
утриманців.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі та в заявленому нею розмірі, є
обгрунтованою.

В той же час, вимога позивача про
стягнення аліментів на її особисте
утримання, не грунтується на законі.

Частинами 2, 4, 6 ст.84 СК України
передбачено, дружина, з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини, до досягнення
дитиною трьох років, в тому числі після
розірвання шлюбу між батьками дитини.

Частинами 1, 2 ст.77 СК України
визначено, що утримання одного з
подружжя іншим, здійснюється, як
правило, у формі аліментів.

В той же час, виникнення права
дружини на отримання від чоловіка
аліментів на своє утримання, закон
пов»язує з фактом перебування сторін в
зареєстрованому шлюбі та (або) з фактом
розірвання цього шлюбу.

Матеріалами справи
підтверджується, що сторони проживали
однією сім"єю без реєстрації шлюбу. На
час звернення позивача до суду,
фактичні шлюбні відносини між
сторонами припинено.

У відповідності до ч.2 ст.21 СК України,
проживання однією сім'єю жінки та
чоловіка без шлюбу, не є підставою для
виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Оскільки сторони не перебували
в зареєстрованому шлюбі, факт їх
спільного проживання не породжує
обов"язку для відповідача надавати
утримання позивачеві.

Таким чином, в задоволенні вимог
позивача у цій частині, необхідно
відмовити.

У відповідності до ст.88 ЦПК
України, з відповідача підлягає
стягненню в доход держави, судовий
збір.

Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, аліменти на
користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний №
НОМЕР_1) на утримання доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 516 грн. щомісяця,
починаючи з 15.08.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, в доход держави
судовий збір, у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до
апеляційного суду Чернігівської
області, через Ріпкинський районний
суд, протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
у цей же строк, з дня отримання його
копії.

Повний текст рішення складено 05.09.2014
року.

Суддя
Є.А. Жовток