Справа № 206/5101/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2014 року Самарський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:
Маймур Г.Я,

за участю секретаря:
Іваненко В.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
Восьма Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту, що має юридичне значення, суд -

в с т а н о в и в:

5 серпня 2014р. до суду надійшла заява
ОСОБА_1, заінтересована особа: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Свої вимоги заявник обґрунтувала тим,
що на підставі державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку ДП Д* №5002, виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів від 18.12.1997р. №1945 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №008367 24 грудня 1997р,
її матері, ОСОБА_2, належала земельна
ділянка площею 0,1 Га. 4 вересня 2002р. її
мати, ОСОБА_2 обміняла паспорт, що було
виготовлено з використанням бланка
паспортів колишнього Союзу РСР, на
паспортний документ нового зразка. В
паспорті, що отримала її мати, в
російській транскрипції було вказано
«ОСОБА_2», проте українською мовою
чомусь було прописано «ОСОБА_2».
ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла. В
свідоцтві про смерть, яке вона
отримала, було вказано, що померла
«ОСОБА_2». У встановлений законом
шестимісячний строк, вона, як єдина
спадкоємиця за заповітом, звернулася з
заявою про прийняття спадщини до
Восьмої ДДНК. Під час звернення,
державний нотаріус оглянула
представлені документи і виявили
невідповідність прізвищ, що вказані у
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку ОСОБА_2,
та у свідоцтві про смерть спадкодавця
від 12.11.2013р. ОСОБА_2. У зв'язку з цим,
державний нотаріус повідомила їй про
неможливість видачі Свідоцтва про
право приватної власності на земельну
ділянку у порядку спадкування.

Вказані обставини стали причиною
звернення заявника до суду із вказаною
заявою, в якій вона просить суд
встановити, що ОСОБА_2, якій на праві
приватної власності на підставі
Державного Акту на право приватної
власності на земельну ділянку серія ДП
Д* №5002, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів від 18.12.1997р. №1945 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №008367 27 грудня 1997р.
належала земельна ділянка площею 0,1га.
у межах згідно з планом, розташована на
території АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі
реєстрації смертей 14 листопада 2013р.
було зроблено відповідний актовий
запис №1020, є однією особою.

В судовому засіданні представник
заявника підтримала заявлені вимоги.

Нотаріус Восьмої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори не
з'явився, надав на адресу суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутністю, заперечень не мав.

Вислухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про те, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

У судовому засіданні було встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 14 листопада 2013р. (а.с.5).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії ДП
Д* №5002 земельна ділянка площею 0,1
Га у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на
підставі рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів. (а.с.6).

Свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом посвідченого державним
нотаріусом Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Хорошманенко Н.С, спадкоємцем
зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2,
1929р.н, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована
за адресою АДРЕСА_2 з урахуванням ?
частки у спадщині, від якої відмовився
ОСОБА_5 (а.с.9).

Аналіз наданих заявником доказів та
отриманих судом під час розгляду
справи додаткові матеріали і
документів, свідчить про наявність
підстав для задоволення вказаної
заяви, та підтверджується системним
аналізом наступних документів: -
свідоцтвом про смерть, постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії та
державним актом на право приватної
власності на землю.

При таких встановлених в судовому
засіданні обставинах, суд вважає, що
подана заява підлягає задоволенню та
встановлення цього факту не суперечить
чинному законодавству і не порушує
чиїх-небудь прав або охоронюваних
законом інтересів.

Керуючись ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88,
208, 209, 212 - 215, 218, 234, 235, 256, 259 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення
юридичного факту - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, якій на праві
приватної власності на підставі
Державного Акту на право приватної
власності на земельну ділянку серія ДП
Д* №5002, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів від 18.12.1997р. №1945 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №008367 27 грудня 1997р.
належала земельна ділянка площею 0,1га.
у межах згідно з планом, розташована на
території АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі
реєстрації смертей 14 листопада 2013р.
було зроблено відповідний актовий
запис №1020, є однією особою.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Самарський
районний суд м. Дніпропетровська.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

С У Д Д Я:
Г.Я. Маймур