Справа № 462/3777/14
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/5464/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської
Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 03 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 03 липня 2014
року задоволено позов Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_2, третя особа: ЛКП
«Нове», про приведення системи
централізованого теплопостачання
квартири до попереднього стану.

Зобов'язано ОСОБА_2, власника квартири
АДРЕСА_1, за власні кошти привести
переобладнану систему
централізованого теплопостачання
квартири до попереднього стану.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення є незаконним.
Вказує на те, що суд першої інстанції не
взяв до уваги його заперечення на
позовну заяву, неправильно встановив
обставини справи та невірно застосував
норми матеріального права. Вказує на
те, що судом не враховано того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, оскільки про факт від'єднання
його квартири від системи
централізованого теплопостачання
позивачу було відомо ще у 2004 році.
Зазначає, що судом застосовано норми
матеріального права, які не
поширюються на спірні правовідносини,
оскільки такі не діяли у період
від'єднання квартири від системи
централізованого теплопостачання(2003
рік). Вважає, що Залізнична РА ЛМР в
обґрунтування своїх позовних вимог не
надала суду жодних доказів погіршення
технічного стану будинку в цілому та
порушення прав інших споживачів
внаслідок його дій щодо переобладнання
системи централізованого
теплопостачання квартири.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати.

Колегія суддів вважає можливим
розглядати справу у відсутності осіб,
які беруть участь у справі, у тому числі
і апелянта ОСОБА_2, котрі належним
чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК
України повідомлені про час та місце
розгляду справи, але не з'явилися в
судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення не відповідає даним вимогам.

Задовольняючи позов, районний суд
виходив з того, що оскільки відповідач
самовільно, у порушення вимог Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
Правил відключення споживачів від
мережі централізованого опалення та
постачання гарячої води, від'єднав,
належну йому на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_1 від мережі
централізованого теплопостачання, то
повинен за власні кошти привести
переобладнану систему
централізованого теплопостачання
квартири до попереднього стану.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, так як
він зробив його з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Районним судом встановлено, що згідно
розпорядження Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№784 від 20.12.2013 року ОСОБА_2, мешканця
квартири АДРЕСА_1, в термін до 01.04.2014
року зобов'язано привести
переобладнану систему
централізованого опалення квартири до
попереднього стану.

Відповідно до акту ЛКП «Нове» від 16.05.2014
року відповідач ОСОБА_2 розпорядження
Залізничної районної адміністрації
ЛМР не виконав.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 була відключена від
мережі централізованого
теплопостачання ще у 2003 році(а.с.22-27).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
керувався ст.376 ЦК України, Порядком
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року №4 і
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 9 грудня 2005 року за №1478/11758 та
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, які затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотньої дії у
часі, крім випадків, коли він помякшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства. який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обовязків, що
виникли з моменту набрання ним
чинності.

Однак, у порушення вимог цієї статті
районний суд застосував до спірних
правовідносин норми права, які не були
чинними на час їх виникнення, тобто
неправильно застосував норми
матеріального права.

Крім того, суд першої інстанції не дав
жодної оцінки тому факту, що згідно
свідоцтва про право власності №01389-3
від 06.04.1995 року співвласниками квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
(а.с.21).

Відповідно до ст.30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачами і
відповідачами можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Згідно з положеннями цивільного
процесуального законодавства
відповідач - це особа, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами та, на
думку позивача, порушила, не визнала
або оспорила його права, свободи чи
інтереси і тому притягується до участі
у цивільній справі для відповіді за
пред'явленими вимогами.

Суд за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено не
до тієї особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача(ч.1ст.33
ЦПК України).

Відповідно до закріпленого в ст.11 ЦПК
України принципу диспозитивності
цивільного судочинства та за змістом
ч.1 ст.33 ЦПК України залучення судом до
участі у справі особи як
співвідповідача можливе лише як
результат вирішення судом клопотання
позивача про заміну первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом.

Однак, хоча районний суд вирішив
питання про права усіх співвласників
квартири АДРЕСА_1, проте зобов'язав лише
відповідача провести у ній роботи по
відновленню системи теплопостачання, а
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до участі у справі не
були залучені.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, оскільки суд апеляційної
інстанції згідно чинного
законодавства позбавлений на стадії
апеляційного розгляду змінювати
процесуальне положення будь - кого з
учасників процесу та залучати до
участі у справі осіб, які не приймали
участі у справі у суді першої
інстанції, то оскаржуване рішення слід
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради, що не
позбавляє її можливості у подальшому
звернутись з даними позовними вимогами
також до ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 03 липня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_2, третя особа: ЛКП
«Нове», про приведення системи
централізованого теплопостачання
квартири до попереднього стану.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: