Ухвала

іменем україни

02 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення
зобов'язання, повернення грошових
коштів та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду із зазначеним вище позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що вона є суб'єктом
підприємницької діяльності, та
займається рекламуванням та
реалізацією продукції торгівельної
марки «ДОЮАНЬ». В середині 2010 року до
неї звернулись відповідачі з
пропозицією стати незалежними
розповсюджувачами продукції
торгівельної марки «ДОЮАНЬ», які
починаючи з вересня 2010 року до жовтня
2012 року брали у неї для реалізації
продукцію, та які тільки частково
повернули грошові кошти за продукцію. У
зв'язку із зазначеним просила суд позов
задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 23 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
відсутності правових підстав які б
посвідчували наявність зобов'язання
між сторонами.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
припинення зобов'язання, повернення
грошових коштів та відшкодування
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ