АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3171/2014
Головуючий в І інстанції Постол В.С.
Доповідач: Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.Суддів:Бугрика
В.В. Семиженка Г.В.При
секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 02 жовтня 2014
року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що 20 липня 2014 року з вини
відповідачки ОСОБА_5 було затоплено її
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. При обстеженні її квартири
представниками
житлово-експлуатаційної організації
виявлено, що водою зіпсовано покриття,
стелі, шпалери, пошкоджені меблі, які
втратили товарний вигляд та зіпсовано
інше майно. Посилаючись на те, що
вартість відновлювального ремонту
згідно висновку спеціаліста становить
5409 грн., позивачка просила суд стягнути
з відповідачки зазначену суму
матеріальної шкоди.

Крім того, посилаючись на те, що з
вини відповідача їй заподіяна моральна
шкода, яка полягає в порушенні її
звичайного укладу життя, хвилюваннях
через пошкодження майна та
необхідність його відновлення,
позивачка просила суд стягнути з
відповідачки на її користь у
відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Генічеського районного
суду Херсонської області від 02 жовтня
2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди задоволено частково,
стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
матеріальні збитки у сумі 5409 грн.,
моральну шкоду в розмірі 3000 грн., а
також судові витрати у сумі 487 грн.

В задоволені іншої частини позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати та направити
справу на новий розгляд, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права.

У письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_6 доводи
апеляційної скарги не визнала, рішення
суду просить залишити без змін.

У судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_7 апеляційну скаргу
підтримав з підстав викладених у ній,
просить її задовольнити, рішення суду
першої інстанції скасувати.

Позивач апеляційну скаргу не визнав,
просить її відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою вказаної
статті.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що є малолітня
ОСОБА_8, від імені якої як законний
представник діє її мати ОСОБА_6, є
власником квартири АДРЕСА_2, що
належить їй на підставі договору
дарування від 05.11.2010 року (а.с. 32).

20.07.2014 року позивачкою виявлено факт
затоплення зазначеної квартири, про що
21.07.2014 року спеціалістами комунального
підприємства «Генічеська
житлово-експлуатаційна контора № 1»
складено акт обстеження. Згідно даного
акта, при огляді квартири позивачки
були виявлені пошкодження кухні та
коридору (а.с.5).

Судом встановлено, що залиття квартири
позивачки сталося з вини відповідачки
ОСОБА_5, яка забула закрити
водопровідний кран у своїй квартирі
№14, розташованій на четвертому поверсі
за вказаною адресою. Зазначена
обставина визнається сторонами, а тому
відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягає.

В обґрунтування розміру завданої
матеріальної шкоди позивачка надала
суду технічний висновок за
результатами огляду та оцінки
технічного стану квартири АДРЕСА_2,
який складений ФОП ОСОБА_9, а також
зведений кошторис, згідно якого
вартість поточного ремонту її квартири
складає 5409 грн. (а.с. 22-34).

Відповідачем зазначена сума
матеріальної шкоди не визнається,
проте жодних доказів у порядку,
передбаченому ст.ст. 10,60 ЦПК України на
спростування вказаного розміру шкоди
не надано, клопотання про призначення
судової експертизи як в суді першої
інстанції, так і в апеляційному суді
відповідачкою не заявлено, а тому суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача 5409 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, вірним є і висновок суду про
те, що внаслідок дій відповідачки
позивачці завдана моральна шкода, яка
полягає в порушенні її звичайного
укладу життя, незручностях через
пошкодження майна та необхідність його
відновлення, хвилюваннях через
проживання в пошкодженому приміщенні.

Разом з тим, визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції не врахував вимоги
розумності та справедливості, не
зважив на те, що відповідачка є
пенсіонером, отримує мінімальний
розмір пенсії та іншого заробітку не
має, до неї пред'явлено позови і іншими
власниками квартир, оскільки залиття
мало місце до першого поверху.

Колегія суддів також враховує, що в
позасудовому порядку ОСОБА_6 просила
ОСОБА_5 сплатити їй в рахунок
відшкодування завданої шкоди 2000 грн.,
що вважала достатнім для компенсації в
повному обсязі.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 9 Постанови № 4 від 31.03.1995р., з
послідуючими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат та з урахуванням інших обставин,
зокрема, стану здоров'я потерпілого,
тяжкості вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, часу
та зусиллям, необхідним для
відновлення попереднього стану.

За наведених обставин, керуючись
принципами виваженості та розумності,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення апеляційної скарги, зміни
рішення суду першої інстанції в
частині відшкодування моральної шкоди
та зменшення розміру відшкодування з
3000 грн. до 500 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, ЦПК України,
ст.ст. 23, 1167 ЦК України колегія суддів,

В И
Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного
суду Херсонської області від 02 жовтня
2014 року в частині задоволення позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди змінити.

Зменшити стягнену з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 суму на відшкодування
моральної шкоди з 3000 грн. до 500 грн.

В решті рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді