АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції: Савлук Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю "Споживчий
центр" про видачу виконавчого листа на
підставі рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
Українських банків від 17 грудня 2013 року
у справі № СЦ 21/13 за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Споживчий центр" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю "Споживчий центр" на
ухвалу судді Дніпровського районного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Дніпровського районного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року в
задоволенні заяви ТОВ "Споживчий центр"
про видачу виконавчого листа на
підставі рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
Українських банків від 17 грудня 2013 року
у справі № СЦ 21/13 за позовом ТОВ
"Споживчий центр" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ ТОВ
"Споживчий центр", посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції і постановити нову
ухвалу про задовольнення його заяви
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду.

Представник ТОВ "Споживчий центр" -
Добренюк А.М. в суді апеляційної
інстанції підтримала апеляційну
скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в суд апеляційної інстанції не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви ТОВ "Споживчий центр"
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду, суд першої
інстанції керувався приписами п. 8 ч. 1
ст. 389-10 ЦПК України та виходив із того,
що Постійно діючим Третейським судом
при асоціації Українських банків не
надано на вимогу суду відповідну
справу.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-7 ЦПК України
питання видачі виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду розглядається судом
за заявою особи, на користь якої
прийнято рішення третейського суду.

Заява про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду розглядається
суддею одноособово протягом
п'ятнадцяти днів з дня її надходження
до суду в судовому засіданні з викликом
сторін. Неявка сторін чи однієї із
сторін, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду заяви.
При розгляді заяви про видачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду за
клопотанням однієї із сторін суд
витребовує справу з постійно діючого
третейського суду, в якому вона
зберігається. Справа має бути
направлена до суду протягом п'яти днів
від дня надходження вимоги. У такому
разі строк розгляду заяви про видачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду
продовжується до одного місяця з дня її
надходження до суду (ч. ч. 1, 2 ст. 389-9 ЦПК
України).

Пунктом 8 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України
установлено, що суд відмовляє у видачі
виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду,
якщо постійно діючий третейський суд
не надав на вимогу суду відповідну
справу.

Як убачається з матеріалів справи, 18
липня 2014 року судом першої інстанції
було направлено запит до Постійно
діючого Третейського суду при
асоціації Українських банків з вимогою
надати матеріали справи № СЦ 21/13 за
позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором для розгляду заяви
ТОВ "Споживчий центр" про видачу
виконавчого листа на підставі рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації Українських банків від 17
грудня 2013 року, ухваленого за
результатами розгляду зазначеної
справи.

На момент постановлення оскаржуваної
ухвали 30 липня 2014 року в матеріалах
справи були відсутні належні докази на
підтвердження отримання третейським
судом вищевказаного запиту суду першої
інстанції.

З доданих до апеляційної скарги
документів убачається, що запит суду
першої інстанції від 18 липня 2014 року
третейським судом було отримано 31
липня 2014 року (а. с. 30). Витребувану
справу третейським судом було
направлено до суду першої інстанції 5
серпня 2014 року, що підтверджується
відбитком реєстраційного штампу
Дніпровського районного суду міста
Києва на копії супровідного листа
третейського суду № 5954 від 5 серпня 2014
року (а. с. 31). Отже, третейський суд
виконав вимоги суду першої інстанції в
межах строку, установленого ч. 2 ст. 389-9
ЦПК України

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність підстав для відмови в
задоволенні заяви ТОВ "Споживчий центр"
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

За таких обставин погодитись з
постановленою ухвалою неможливо, вона
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Оскільки підстави для постановлення
власної ухвали з цього питання
відсутні, то апеляційна скарга
задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Споживчий
центр" задовольнити частково.

Ухвалу судді Дніпровського районного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Судді: