Номер провадження: 22-ц/785/8114/14
Головуючий у першій інстанції Бондар
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» Руденко А.О., представника
ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах
ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 24 січня 2012
року, -

встановила:

26 лютого 2010р. Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Просили стягнути з ОСОБА_5 загальну
суму заборгованості за кредитним
договором 435232,20 грн. та судовий збір.

При цьому посилалися на те, що між
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір №
014/0044/73/84616 від 19 жовтня 2007р., відповідно
до якого АТ "Райффайзен Банк Аваль"
надало ОСОБА_5 кредит на суму 322000 грн.
терміном з 19.10.2007р. по 19.10.2014р. під 13,5
відсотків річних з погашенням кредиту
та відсотків за користування кредитом,
щомісячно, згідно графіку погашення
кредиту та відсотків.

Відповідачка порушила умови
повернення суми кредиту, відсотків
річних за користування кредитом, та
інших платежів, згідно умов, положень
та графіку погашення кредиту.

Станом на 10 лютого 2010р. загальна
сума заборгованості за кредитним
договором склала 435232,20 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явилась, про час і місце була
повідомлена, поважних причин неявки
суду не представила.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 10 листопада
2010р. позовні вимоги Банку задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 435 232,20 грн. та судові витрати.

29 серпня 2011р. ОСОБА_5 звернулася до суду
з заявою про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 10 листопада 2010р.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 09 вересня 2011р. заява ОСОБА_5
про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 10 листопада 2010р. задоволена та
справа призначена до слухання.

24 жовтня 2011р. Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
подали заяву про уточнення позовних
вимог, посилаючись на те, що станом на 17
жовтня 2011р. загальна сума
заборгованості за кредитним договором
склала 997 007,74 грн., яку позивач просив
стягнути з ОСОБА_5

Представник позивача в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримала та просила суд задовольнити
їх у повному обсязі, також уточнила
назву позивача - Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль», у
відповідності до нової редакції
Статуту АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, про час і місце була
повідомлена, поважних причин неявки
суду не представила.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 24 січня 2012р.
позовні вимоги позивача задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№014/0044/73/84616 від 19.10.2007р. у розмірі 997 007,74
грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5 просить скасувати
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 24 січня 2012р., ухвалити
нове рішення, яким скасувати пеню за
прострочення тілу кредиту у розмірі 280
894,07 грн. та пеню за простроченими
відсотками за кредитом у розмірі 311 151,03
грн., посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. При цьому посилалися на те, що
справа розглянута у їх відсутність,
заборгованість не відповідає
дійсності, оскільки згідно квитанції
ОСОБА_5 сплачувала заборгованість.
Також зазначає, що пеня за прострочення
тіла кредиту стягнута у розмірі 280 894
грн., пеня за прострочення відсотків у
розмірі 311 151 грн., що перевищує тіло
кредиту, з пропуском строку позовної
давності, більш ніж за рік.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5 підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити. При цьому просив
зменшити розмір пені, яка нарахована
відповідачу, посилаючись на те, що
ОСОБА_5 хворіє, не має доходів, що
підтверджено декларацією про майновий
стан та , що розмір нарахованої пені
значно перевищує тіло кредиту.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
Руденко А.О. просила апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість заочного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, вислухавши пояснення сторін,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції
посилався на те, що позивач свої
зобов'язання виконав у повному обсязі,
надав 06 червня 2007р. відповідачу
ОСОБА_5 споживчий кредит у розмірі 322
000 грн. на придбання автомобілю.
Відповідач ОСОБА_5 не здійснювала
оплату по кредиту й нарахованих
відсотках, на претензію банку про
існування заборгованості по кредиту не
відреагувала, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість за
кредитним договором у розмірі 997 007,74
грн., яка підлягає стягненню з
відповідача на користь банку.

Колегія суддів повністю не
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між
сторонами 06 червня 2007р. був укладений
кредитний договір № 014/0044/73/84616,
відповідно до якого ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" надало ОСОБА_5 кредит на
споживчі цілі у розмірі 322000 грн. з
терміном повернення з 19.10.2007р. по
19.10.2014р. під 13,5 відсотків річних з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом, щомісячно,
згідно графіку погашення кредиту та
відсотків.

Однак, відповідачка ОСОБА_5 порушила
умови повернення суми кредиту, та інших
платежів, згідно умов, положень та
графіку погашення кредиту.

Таким чином, заборгованість
відповідачки ОСОБА_5 станом на 17.10.2011р.
за кредитом склала - 997 007,74 грн., а саме :

- заборгованість за кредитом - 290
358,40 грн.;

- заборгованості за нарахованими
відсотками - 114 604,24 грн.;

- пеня за прострочення тілу
кредиту 280 894,07 грн.;

- пеня за простроченими
відсотками за кредитом - 311 151,03
грн.(а.с.81-89).

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625
ЦК України - договір є обов'язковим до
виконання; порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання; боржник вважається таким,
що прострочив, якщо не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором та
не звільняється від відповідальності
за неможливості виконання ним
грошового зобов'язання.

Таким чином, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору у
встановлений договором строк, як
закріплено нормами статей 526, 530 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України, виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, яка надана позивачем,
заборгованість відповідача за
кредитом складає 290 358,40 грн., пеня за
прострочення тілу кредиту нарахована
у розмірі 280 894,07 грн., пеня за
простроченими відсотками за кредитом
нарахована у розмірі 311 151,03 грн.

Разом з тим, в рішенні Конституційного
Суду України від 11 липня 2013р. по справі
№7-рп/2013 піддано
конституційно-правовому аналізу
правовідносин зі сплати пені що
виникають між фізичними особами -
споживачами та банками і іншими
фінансовими установами у
правовідносинах споживчого
кредитування, в якому зокрема робиться
висновок про те, що вимога про
нарахування та сплату неустойки за
договором споживчого кредиту, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у пункті 6 статті 3,
частині третій статті 509 та частинах
першій, другій статті 627 Кодексу
засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Конституційний Суд України вважає, що з
огляду на приписи частини четвертої
статті 42 Конституції України участь у
договорі споживача як слабкої сторони,
яка підлягає особливому правовому
захисту у відповідних правовідносинах,
звужує дію принципу рівності учасників
цивільно-правових відносин та свободи
договору, зокрема у договорах про
надання споживчого кредиту щодо сплати
споживачем пені за прострочення у
поверненні кредиту.

Цей висновок узгоджується з
положеннями Резолюції Генеральної
Асамблеї ООН "Керівні принципи для
захисту інтересів споживачів" № 39/248
від 9 квітня 1985р. в якій наголошено:
визнаючи, що споживачі нерідко
перебувають у нерівному становищі з
точки зору економічних умов, рівня
освіти та купівельної спроможності,
принципи захисту інтересів споживачів
мають, зокрема, за мету сприяти країнам
у боротьбі зі шкідливою діловою
практикою усіх підприємств на
національному та міжнародному рівнях,
яка негативно позначається на
споживачах.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки (штрафу, пені)
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує суму збитків,
та за наявності інших обставин, які
мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема,
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (наприклад,
відсутність негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання).

Як вбачається з матеріалів
справи, загальна сума неустойки
становить 592 045 грн.10 коп., а
заборгованість по сплаті тіла кредиту
складає 290 358грн.40 коп., тобто розмір
неустойки значно перевищує суму
збитків.

Таким чином, з врахуванням
вищевказаних обставин, майнового та
сімейного стану відповідача ОСОБА_5 до
визначеного банком розміру неустойки в
частині пені підлягає застосуванню ч. 3
ст. 551 ЦК України, оскільки нарахований
банком розмір пені значно перевищує
заборгованість за кредитом, тому
розмір пені за прострочення тілу
кредиту підлягає зменшенню до 100000 грн.,
розмір пені за простроченими
відсотками за кредитом підлягає
зменшенню до 100000 грн. Такий розмір
неустойки відповідає вимогам закону і
засадам розумності та справедливості.

Доводи апелянта щодо позовної
давності відносно нарахування пені та
відмову у позові з цих підстав на
увагу не заслуговують, оскільки
відповідно до п.12.7 кредитного
договору, для всіх правовідносин,
пов'язаним з укладанням та виконанням
цього договору, застосовується
загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки(ст.ст.257,259 ЦК
України) (а.с.18).

Вказаний пункт договору
сторонами у судовому порядку не
оспоренний.

Таким чином, необхідно стягнути з
ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» заборгованість за
кредитним договором № 014/0044/73/84616 від 19
жовтня 2007р. станом на 17.10.2011р у розмірі
604 962грн.64коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 290 358
грн.40 коп.;

- заборгованості за нарахованими
відсотками - 114 604грн.24 коп.;

- пеня за прострочення тілу
кредиту 100 000 грн.;

- пеня за простроченими відсотками
за кредитом 100 000 грн.

В іншій частині вимог банку
відмовити, в зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції необхідно змінити.

Доводи представника апелянта про
відмову у задоволенні вимог щодо
стягнення пені у повному обсязі не
підлягають задоволенню, оскільки
спростовуються умовами кредитного
договору та вищевказаними вимогами
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» необхідно стягнути судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1820 грн.

Керуючись ст.ст.209,303,307 ч.1
п.3,309,316,317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5 -задовольнити
частково.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 24 січня 2012 року -
змінити, виклавши резолютивну частину
в новій редакції.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 014/0044/73/84616 від 19 жовтня 2007р. станом на
17.10.2011р у розмірі 604 962(шістсот чотири
тисячі дев'ятсот шістдесят дві
)грн.64коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 290
358(двісті дев'яносто тисяч триста
п'ятдесят вісім) грн.40 коп.;

- заборгованості за нарахованими
відсотками - 114 604(сто чотирнадцять
тисяч шістсот чотири ) грн.24 коп.;

- пеня за прострочення тілу
кредиту 100 000(сто тисяч) грн..;

- пеня за простроченими відсотками
за кредитом 100 000(сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» судовий збір
у розмірі 1820(одна тисяча вісімсот
двадцять) грн.

В іншій частині вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л.Троїцька

В.П.Фальчук