Справа №: 343/2424/14-ц
Провадження №: 2/0343/902/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

з участю секретаря судових засідань
- Височанської О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації, третя особа
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
відділ Державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції в Івано-Франківській області
про визнання права власності на
майно і зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3, управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації, третя особа яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
відділ Державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції в Івано-Франківській області
про визнання права власності на майно і
зняття арешту з майна.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві, просив суд його
задовольнити в повному обсязі.
Додатково пояснив, що він самостійно
придбав 13.08.2012 року кольоровий
телевізор «LG 32» в супермаркеті
«Фокстрот», який знаходиться по
вул.Дністровська,26 в
м.Івано-Франківськ, на який в його
розпорядженні є гарантійний талон із
зазначенням прізвища покупця, а також
чек на нього, а м»якуй куток
коричневого кольору розкладний та два
м»які крісла, були ним куплені за
власні кошти на ринку в м.Долина у 2010
році після одруження. Зазначив, що дане
описане та арештоване державним
виконавцем належить йому на праві
особистої приватної власності. В ході
проведення опису та арешту майна його
мати повідомила державному виконавцю
про належність йому вказаних речей
,однак ці пояснення державним
виконавцем не були до уваги взяті.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав та не
заперечив відносно їх задоволення.
Пояснивши, що на підставі виконавчого
листа, виданого Долинським районним
судом Івано-Франківської області від
24.02.2014 року про стягнення з нього на
користь держави 183241,12 грн. збитків,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Долинського РУЮ в Івано-Франківській
області був проведений опис й арешт
майна, що належить його сину - позивачу
по справі.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації в судове засідання не
з»явився, однак подав клопотання до
суду про розгляд справи без участі
представника управління.

Представник відділу державної
виконавчої служби Долинського
районного управління юстиції в
Івано-Франківській області Карбівська
Л.М. в судовому засіданні відносно
позову заперечила та просила суд
відмовити у його задоволенні. При цьому
зазначила, що під час проведення опису
та арешту спірного майна мати позивача
ОСОБА_5 повідомляла, що воно належить її
сину - позивачу по справі ОСОБА_2
особисто, однак жодних підтверджуючих
документів не надала.

Суд заслухавши пояснення сторін,
оцінивши та дослідивши обставини
справи, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення ,
виходячи з наступного.

Матеріалами справи та в
судовому засіданні встановлено про те,
що будинок АДРЕСА_1 належить матері
позивача ОСОБА_5 на праві приватної
власності.

Даний факт також підтвертжується
даними встановленими з Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №13502108 від 08.02.2007 року
Івано-Франківського ОБТІ (а.с.10).

З даних довідки виданої Новоселицькою
сільською радою Долинського району
Івано-Франківської області №761 від
19.09.2014 року,встановлено про те,що в
житловому будинку крім позивача по
справі також зареєстровані та
проживають: його мати ОСОБА_5, батько -
ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2.(а.с.9).

Як встановлено в судовому засіданні,
08.09.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Карбівською Л.М. на виконання
виконавчого листа №343/2675/13-ц, виданого
24.02.2014 року Долинським районним судом
Івано-Франківської області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь держави
183241,12 грн. збитків, описано та
накладено арешт на майно загальною
вартістю 4250,00 грн., яке знаходилося за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії акту опису й арешту
майна від 08.09.2014 року державним
виконавцем ДВС Долинського РУЮ
Івано-Франківської області
Карбівською Л.М. описано майно, а саме:
телевізор кольоровий "LG 32"
вартістю 1200 грн., тумбу під телевізор
вартістю 300 грн., стінку чотирьох
секційну з ДСП вартістю 400 грн., м»який
куток коричневого кольору розкладний
вартістю 1000 грн., два м»які крісла
коричневого кольору розкладні
вартістю 400 грн., комп»ютер вартістю 800
грн., прихожу вартістю 150 грн. (а.с.7-8).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (Рим, 04
листопада 1950 року), що набрала чинності
для України з 11 вересня 1997 року та є
складовою її правової системи
відповідно до вимог статті 9
Конституції України, кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК
України власник майна може пред»являти
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Як визначено в статті 57
Цивільного процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Цивільного
процесуального кодексу України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, встановлено
факт придбання позивачем кольорового
телевізора "LG 32" в супермаркеті
«Фокстрот», який знаходиться по
вул.Дністровська,26 в
м.Івано-Франківськ, оскільки даний факт
підтверджується також гарантійним
талоном із зазначенням прізвища
позивача (а.с.11) та оглянутим в судовому
засіданні оригіналом квитанції на
нього.

Обгрунтовуючи свій позов ОСОБА_2
також зазначив ,що ним були куплені
м»якуй куток коричневого кольору
розкладний та два м»які крісла за
власні кошти на ринку в м.Долина у 2010
році . Однак позивачем на підтвердження
вищевказаного не надано суду жодних
доказів - квитанцій, платіжних доручень
тощо про придбання м»якого куткта та
двох м»яких крісел коричневого кольору
розкладних.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснив,що він своїм
автомобілем перевозив м"який куток з
Долинського ринку в село Новоселицю.
Судом не береться до уваги пояснення
даного свідка на підтвердження
придбання позивачем м"якого кутка
,оскільки свідок не міг пояснити якого
кольору він був та не зазначив, що були
також два м"які крісла. Окрім цього
даний факт повинен бути доказаний
письмовим доказом .

Таким чином, в частині
позовних вимог позивача щодо
звільнення з-під арешту та визнання
права власності на майно, а саме: м»який
куток коричневого кольору розкладний
та два м»які крісла коричневого
кольору розкладні, то суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позову в цій частині, оскільки
безспірних, достовірних доказів, які б
відповідали вимогам ст. ст. 57, 58 ЦПК
України, що вони придбані за власні
кошти позивачем по справі не надано.

З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заявлені
ОСОБА_2 позовні вимого підлягають до
часткового задоволення шляхом
визнання за позивачем права особистої
власності на майно та зняття а решту на
нього, а саме кольорового телевізора "LG
32".

На пiдставi викладеного та ст.ст. 391, 392,
Цивільного кодексу України, керуючись
ст.ст. 213, 215,218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності на телевізор
кольоровий "LG 32" позиція 1 та зняти
арешт на нього, який описаний та
арештований згідно акту опису і арешту
майна від 08.09.2014 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Долинського
районного управління юстиції
Івано-Франкіської області.

В задоволенні позову про визнання
права особистої приватної власності на
м"який куток коричнового кольору
розкладний та м"які крісла коричнового
кольору розкладні в кількості дві
штуки- відмовити за недоведеністю
позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом
десяти днів з часу ознайомлення з
мотивувальною частиною рішення до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Долинський районний суд.

Суддя: