Справа № 149/1169/14-ц Провадження №
22-ц/772/2508/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Робак М. В.Категорія: 59
Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Панасюка О.С.,

при секретарі: Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 на рішення
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 09.07.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Виконавчого
комітету Хмільницької міської ради,
ТОВ "Хмільницький завод залізобетонних
виробів", третя особа Фонд Державного
майна України про визнання недійсними
та скасування рішень Хмільницької
міської ради, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 з позовом до Виконавчого
комітету Хмільницької міської ради,
ТОВ "Хмільницький завод залізобетонних
виробів", третя особа Фонд Державного
майна України про визнання недійсним
та скасування рішення Хмільницької
міської ради.

Позовні вимоги мотивували тим, що
позивачі в різний час працювали на
Хмільницькому заводі ЗБВ та їхнім
сім'ям були виділені квартири в будинку
за адресою: м. Хмільник, АДРЕСА_1.
Позивачі до сьогоднішнього дня
проживають в даних квартирах.
Номінально їхній будинок належав
Хмільницькій міжколгоспній
будівельній організації,
правонаступником якої є Хмільницький
завод залізобетонних виробів. Однак,
при цьому відсутні правовстановлюючі
документи на будинок за адресою м.
Хмільник, АДРЕСА_1. Так, протоколом №11
від 6 червня 1968 року на засіданні
виконкому Хмільницької міської ради
було затверджено Акт прийому житлового
будинку на його введення в
експлуатацію. Однак, довідкою
Державного архіву Вінницької області
від 23 лютого 2012 року встановлено, що
даний акт відсутній. Також даний
документ виявився відсутнім і в
Хмільницькому підрозділі КП «ВООБТІ»
та КП «Хмільницьке ЖЕК». Крім рішення
Хмільницької міської ради, відсутній
жодний документ щодо приналежності
будинку АДРЕСА_1, в м. Хмільник, зате є
декілька рішень, які суперечать одне
одному.

Рішенням Хмільницької міської ради від
30 серпня 2001 року №241 було оформлено
право загальнодержавної власності
Держави в особі Верховної Ради України
на 8-квартирний житловий будинок, та
видано Свідоцтво про право
загальнодержавної власності Державі в
особі Верховної Ради України з
посиланням на лист директора КП
«Хмільницький завод ЗБВ» від 3 серпня
2001 року, який відмовився від
спірного будинку та матеріали
ВООБТІ від 26 червня 2001 року. Пізніше
рішенням Хмільницької міської ради від
21 січня 2002 року було надано право
колективної власності колективному
підприємству «Хмільницький завод
ЗБВ» на 8-квартирний житловий будинок,
та дозвіл видати Свідоцтво на право
колективної власності Хмільницького
заводу ЗБВ на даний будинок. Постановою
Хмільницького міськрайонного суду від
16.12.2010 року рішення виконавчого
комітету Хмільницької міської ради від
21 січня 2002 року скасовано.

Позивачі стверджують, що постановою
суду було доведено, що КП «Хмільницький
завод ЗБВ» не є власником будинку.
Однак, залишилось Рішення Хмільницької
міської ради від 30 серпня 2001 року № 241
про оформлення права
загальнодержавної власності Держави в
особі Верховної Ради України та
Свідоцтва про право власності.

Даний житловий будинок не належить до
сфери управління Регіонального
відділення ФДМУ, тому інформації щодо
його форми власності та причини
відсутності державної реєстрації
немає.

В зв'язку із вищевикладеним, рішення
Хмільницької міської ради від 30 серпня
2001 року №241 про оформлення права
загальнодержавної власності Держави в
особі ВРУ та Свідоцтва про право
власності на будинок - не діють
протягом 12 років, що позбавляє
позивачів можливості ставити питання
про приватизацію даного будинку.
Також в позові зазначено, що спірний
будинок стоїть на земельній
ділянці, яка належала і якою
розпоряджалась Хмільницька міська
рада. Рішенням виконавчого комітету
Хмільницької Ради народних депутатів
від 30 вересня 1998 року за № 200 земельну
ділянку під спірним житловим будинком
було передано в постійне користування
КП "Завод ЗБВ". Однак, не відомо чому
виділили земельну ділянку КП «Завод
ЗБВ», якщо вони не являються власниками
даного будинку, та не зрозуміло під
яким власне будинком виділено 0,2104 га
землі. Технічна документація, яка була
виготовлена 3 вересня 1998 року, тобто до
винесення рішення Хмільницької
міської ради про дозвіл на
виготовлення такої документації
містить в собі ряд неспівпадань. В
пояснювальній записці (лист №3) немає
посилання на рішення Хмільницької
міської ради, згідно з яким
виготовлялась дана технічна
документація. Також в даних
документах відсутні два листи (6 і 7), а
вкладений лист без номера говорить про
виконання робіт по земельній ділянці
гуртожитку по вище зазначеній адресі.
На листку 8 - Акт визначення та
погодження меж землекористування
заводу ЗБВ тер. 8-квартирного житлового
будинку без дати та адреси. Даний лист
не містить підписів землекористувача,
представника виконкому та
представника суміжних
землекористувачів Попель або
Пугачової, так як є один нерозбірливий
підпис. Таким чином, технічна
документація по встановленню
зовнішніх меж землекористування для
видачі Державного Акту на право
постійного користування земельною
ділянкою (як написано на титульній
сторінці « 2-х» квартирного житлового
будинку) не відповідає вимогам
оформлення документів даної категорії,
а тому і незаконно була затверджена
рішенням Хмільницької міської ради для
видачі Державного акту. Тим більше, що
на титульній сторінці вказаного
Державного акту вказано № 002859 серії І
-ВН, а на зворотній сторінці цього ж
Акту вказано серію І-ВН та №002882. У
відповідності до Реєстраційної картки
кадастрового обліку земельних ділянок
- власником землі с ТЗВ «Хмільницький
завод ЗБВ» (невідомо чому), в графі 1.8
(документ на право власності на об'єкт
нерухомого майна) запис відсутній, а в
графі 1.9.(документ на право на земельну
ділянку) посилання на Державний акт на
право постійного користування землею -
серії ВН №0129 та серії ВН №0130 від 11
листопада 1998 року, однак Державних
актів за такими номерами немає. Під
такими номерами є тільки реєстрація в
Книзі Державних актів. В зв'язку з
чим, позивачі вважають, що Хмільницька
міська рада безпідставно надала
Хільницькому заводу ЗБВ земельну
ділянку, оскільки жодних підстав для
цього не було. Крім рішення
Хмільницької міської ради про
затвердження акту введення в
експлуатацію спірного будинку,
відсутній жоден документ щодо
належності спірного будинку хоча б
якійсь організації або юридичній
особі. Таким чином, на думку
позивачів, спірний будинок є
безхазяйним і до даної ситуації
позивачі вважають потрібно
застосувати ст. 335 ЦК України, тобто
визнати його безхазяйним. Дана стаття
передбачає звернення до суду з
відповідною вимогою строком в один рік.
Будинок являється безхазяйним з 1968
року, тобто протягом 36 років, і позивачі
вважають, що цього досить, щоб вирішити
їхнє питання. На неодноразові
звернення позивачів до відповідачів
про надання допомоги у приватизації
квартир, Хмільницький завод ЗБВ
вимагає, щоб позивачі сплатили
вартість будинку, не маючи при цьому на
нього права власності, а Хмільницька
міська рада вказує про те, що будинок їм
не належить. У зв'язку із тим, що питання
про приналежність спірного будинку
стосується кожного з позивачів, а
допомогти у приватизації житла їм
ніхто не бажає, вони вимушені були
вернутись до суду із позовною заявою.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 09.07.2014 року
позов задоволено частково. Визнано
недійсним та скасовано рішення
Хмільницької міської ради №241 від 30
серпня 2001 року про оформлення права
загальнодержавної власності державі в
особі Верховної Ради України на
будівлі та споруди: літ. "А" - 8-ми
квартирний житловий будинок, загальною
площею 336,4 м.кв., літ."З" - хлів; №1 -
огорожа; №2 - огорожа, що перебувають на
балансі КП "Хмільницький завод ЗБВ"
Вінницького обласного об'єднання по
агропромисловому будівництву
"Вінницяоблагробуд" та знаходяться за
адресою: Вінницька область, м. Хмільник,
АДРЕСА_1 та Свідоцтво про право
власності Держави в особи Верховної
Ради України на будівлі та споруди за
номером АДРЕСА_1 у м. Хмільнику,
Вінницької області. В іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

На рішення суду позивачі подали
апеляційну скаргу в якій просять
рішення суду першої інстанції змінити
та ухвалити рішення про залишення в
силі в частині задоволення їхніх
позовних вимог та задовольнити їхні
позовні вимоги в частині визнання
недійсним та скасування Рішення
Хмільницької міської ради від 30.09.1998
року №200 про надання у постійне
користування земельної ділянки
розміром 0,2104 га по АДРЕСА_1,
Хмільницькому заводу ЗБВ; Державного
акту на право постійного користування
землею, а також визнання безхазяйним
будинку та визнання їхнього права на
приватизацію будинку.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
судового засідання, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене рішення не в повному обсязі
відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно довідок про склад сім'ї
позивачі, крім ОСОБА_4, проживають в
спірному будинку по АДРЕСА_1 м.
Хмільник.

Згідно інформації з Державного архіву
Вінницької області - 06.06.1968 року було
затверджено державний акт прийняття в
експлуатацію вище зазначеного
житлового будинку, який належав
Хмільницькій міжколгоспній
будівельній організації. Однак сам Акт
в архіві відсутній.

Відповідно до акту прийому-передачі
активу і пасиву Хмільницького заводу
залізобетонних виробів станом на 01.02.2002
року, згідно рішення зборів
засновників, по пасиву залишкова
вартість 8-ми квартирного житлового
будинку складає - 176,6.

Пунктом 4 рішення №21 від 21.01.2002 року
виконавчого комітету Хмільницької
міської ради вирішено оформити
право колективної власності КП
"Хмільницький завод залізобетонних
виробів Вінницького обласного
об'єднання по агропромисловому
будівництву, в тому числі і на спірний
житловий будинок.

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду від 16.12.2010 року
вищезгадане рішення скасовано.

Рішенням виконавчого комітету
Хмільницької міської ради №241 від
30.08.2001 року вирішено оформити право
загальнодержавної власності державі в
особі Верховної Ради України, в тому
числі і на спірний будинок, та видати
свідоцтво про право загальнодержавної
власності Підставами для прийняття
рішення зазначено матеріали ВООБТІ від
26.06.2001 року та лист директора КП
"Хмільницький завод ЗБВ" .

Згідно відповіді начальника
регіонального відділення Фонду
державного майна України у Вінницькій
області, спірний будинок не
належить до сфери управління
регіонального відділення.

За даними Хмільницького структурного
підрозділу КП ВООБТІ, реєстрація
спірного житлового будинку
підрозділом не здійснювалась.

Пунктом 8 рішення виконавчого комітету
Хмільницької міської ради від 30.09.1998
року №200 Хмільницькому заводу ЗБВ
надано в постійне користування
земельну ділянку площею 54514 м.кв., в тому
числі площею 2104 м.кв. для
обслуговування 8-ми квартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 в м.
Хмільник. На підставі зазначеного
рішення було видано Державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачів, суд першої інстанції вірно
виходив з того, шо ст. 19
Конституції України
передбачено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт і порушення процедури його
прийняття.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення, виконавчий комітет
Хмільницької міської ради,
безпідставно, фактично здійснив
передачу спірного нерухомого майна у
власність держави в особі Верховної
Ради України. Так, процедура передачі
майна в державну власність
регулювалася чинним на той час
Законом України "Про передачу об'єктів
права державної та комунальної
власності", згідно статті 5 якого, лише
об'єкти комунальної власності за
згодою відповідних органів могли бути
передані в державну власність. Тобто,
виконавчий комітет, перевищуючи свої
повноваження, розпорядився майном, яке
не перебувало в комунальній власності,
а рахувалось на балансі колективного
підприємства "Хмільницький завод
залізобетонних виробів "Вінницького
обласного об'єднання по
агропромисловому будівництву
"Вінницяоблагробуд" та без отримання
відповідної згоди передав державі.
Крім того, як зазначено в оскаржуваному
рішенні, підставою для його прийняття
був лист директора КП "Хмільницький
завод ЗБВ" від 03.08.2001 року №56/01. Однак,
досліджуючи матеріали, які стали
підставою для прийняття рішення, судом
вірно встановлено, що вищезазначена
заява директора заводу, адресована
міському голові, стосувалась видачі
свідоцтва про право власності на
спірний будинок та жодним чином не
ставилось питання про оформлення
власності держави на спірне нерухоме
майно. Тобто, виконавчий комітет
Хмільницької міської ради, також
прийняв оскаржуване рішення та видав
свідоцтво про право власності,
безпідставно, жодним чином не
аргументувавши своє рішення.

Відповідно до вище наведеного суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що рішення
виконавчого комітету Хмільницької
міської ради від 30.08.2001 року №241, згідно
якого вирішено оформити право
загальнодержавної власності держави в
особі Верховної Ради України, та видане
на його підставі свідоцтво про право
власності, яке на день розгляду справи
не зареєстровано в установленому
законом порядку та не перебуває на
балансі Фонду державного майна
України, є незаконними, а тому
підлягають до скасування.

В той же час, рішення суду, в частині
відмови у визнанні недійсним та
скасуванні рішення виконавчого
комітету Хмільницької міської ради від
30.09.1998 року № 200 та державного акту,
згідно яких Хмільницькому заводу ЗБВ
надано в постійне користування
земельну ділянку для обслуговування
8-ми квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1, в м. Хмільник, на думку колегії
суддів є незаконним виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в цій частині, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачі є
лише квартиронаймачами, а тому їх прав
як землевласників чи
землекористувачів порушено бути не
може, навіть не зважаючи на зазначені
ними порушення при видачі державного
акту.

Проте, погодитись з такими висновками
суду не можна.

Так, на час прийняття рішення
Хмільницькою міською радою про надання
в постійне користування земельної
ділянки Хмільницькому заводу ЗБВ,
тобто станом на 30.09.1998 року, у
останнього не було жодних
правовстановлюючих документів, що
посвідчують його права на 8-ми
квартирний житловий будинок
розміщений на даній земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_1, м. Хмільник, який
побудований ще у 1968 році.

Хмільницька міська рада передаючи
земельну ділянку, на якій розміщений
8-ми квартирний будинок, у постійне
користування Хмільницькому заводу
ЗБВ, не встановила, кому належить
вказаний будинок, що безпосередньо
впливає на законність прийнятого
рішення.

Не доведено прав на спірний будинок ні
Хмільницького заводу ЗБВ, ні ТОВ
«Хмільницький завод залізобетонних
виробів» і при розгляді даної справи. В
свою чергу ТОВ «Хмільницький завод
залізобетонних виробів» не ініціював і
не довів в судовому порядку свої права,
в тому числі право власності, на
спірний будинок.

При відсутності у Хмільницького заводу
ЗБВ, або ТОВ «Хмільницький завод
залізобетонних виробів», прав на
спірний будинок не можна вважати
законною передачу земельної ділянки
цій особі для обслуговування будинку,
який їй не належить.

З матеріалів справи вбачається, що
технічна документація, на підставі
якої було прийнято рішення про
передачу у постійне користування
земельної ділянки для обслуговування
будинку, також виготовлена лише на
підставі припущень про належність
будинку Хмільницькому заводу ЗБВ та не
містить жодних документів, які
вказують про такі права. Крім того,
технічна документація має чисельні
невідповідності фактичним обставинам,
що не давало права, згідно закону,
оформити право постійного
користування на спірну земельну
ділянку за Хмільницьким заводом ЗБВ.

Таким чином, правових підстав для
прийняття 30.09.1998 року Хмільницькою
міською радою рішення в частині
надання у постійне користування
Хмільницькому заводу ЗБВ земельної
ділянки площею 2104 кв.м. для
обслуговування 8-квартирного житлового
будинку по АДРЕСА_1, не було.

Доводи представника ТОВ «Хмільницький
завод залізобетонних виробів» про
пропущення позивачами строку позовної
давності в цій частині вимог не
заслуговують на увагу, оскільки ним не
доведено, що кожним з позивачів було
отримано спірне рішення міської ради,
або кожний позивач був обізнаний про
його зміст поза межами строку позовної
давності перед зверненням до суду.

Колегія суддів погоджується з
рішенням суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про визнання 8-ми квартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1, в м.
Хмільник безхазяйним, оскільки діючим
цивільним та цивільно-процесуальним
законодавством чітко прописана
процедура визнання майна безхазяйним,
що може мати місце за наявності певних
підстав лише за заявою органу,
уповноваженого управляти майном
відповідної територіальної громади в
порядку передбаченому гл. 8 ЦПК України.

Позовні вимоги в частині визнання
права позивачів на приватизацію
будинку не можуть бути задоволені,
оскільки приватизації, згідно Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", підлягають квартири у
багатоквартирних будинках, а не сам
будинок. Крім того, для отримання права
на приватизацію слід визначитись з
юридичним статусом будинку, від чого
залежить поширення чи не поширення на
проживаючих громадян у такому будинку
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду".

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про надання земельної ділянки
відповідачу в постійне користування не
відповідають обставинам справи, а тому
рішення суду в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
задоволення позовних вимог. В іншій
частині суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі та ухвалив законне рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 - задовольнити
частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 09.07.2014 року
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання недійсними
та скасування рішення Хмільницької
міської ради про надання у постійне
користування земельної ділянки та
державного акту - скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Хмільницької міської ради № 200
від 30.09.1998 року про надання у постійне
користування земельної ділянки
розміром 0,2104 га по АДРЕСА_1
Хмільницькому заводу ЗБВ та державний
акт серії І-ВН № 002859 на право
постійного користування землею.

В іншій частині рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 09.07.2014 року по даній справі
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
О.С. Панасюк

Т.О. Денишенко