Справа № 694/835/14-ц
провадження 2/694/269/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н
И

26.11.2014 року
м. Звенигородка

Звенигородський
районний суд Черкаської області

в складі:
головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при
секретарі Літвін Н.М.

з
участю:позивача
ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Звенигородки цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідачів про зменшення розміру
аліментів, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що постановою Гайсинського
районного суду Вінницької області від
27 червня 2001 року з позивача на користь
ОСОБА_4 стягуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина сторін
ОСОБА_7 в розмірі ? частини всіх видів
доходів, але не нижче ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. За рішенням Звенигородського
районного суду Черкаської області від
14 листопада 2007 року з позивача на
користь ОСОБА_3 також стягуються
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх
видів доходів, але не нижче 30 %
прожиткового мінімуму доходів
громадян.

Позивач вважає, що при винесенні
постанови та рішення судами не було
враховано стан здоров'я та матеріальне
становище дітей сторін та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інших обставин, що мають істотне
значення, відповідно до ст 182 СК
України. Тому за рішеннями судів з
позивача стягується 50 % всіх видів його
доходів.

З аналогічним позовом він звертався до
Звенигородського районного суду і
рішенням суду від 15.01.2013 року в
задоволенні позову було відмовлено,але
на даний час виникли нові підстави для
задоволення позову про зменшення
розміру аліментів.

Позивач вказав, що він працює в іншому
населеному пункті,а саме в
смт.Катеринопіль,Черкаської області,
де немає житлової площі, тому змушений
щоденно їздити ,на що витрачаються
значні коштина дорогу та харчування та
змушений проживати у будинку своїх
батьків у м. Звенигородка. Мати
позивача є інвалідом 3 групи, тому
позивач витрачає кошти на її
лікування,а в 2013 році її була проведена
операція по видаленню жовчного
міхура,внаслідок чого він несе
додаткові витрати на лікування. Крім
того, позивач також часто хворіє і
перебуває на обліку у лікарні з приводу
артеріальної
гіпертензії,гіпертонічної хвороби II
ст. кардіо-церебральна форма лікується
амбулаторно та стаціонарно,внаслідок
чого несе значні витрати на лікування
та придбання медичних ліків та
препаратів.

Враховуючи наведене, позивач просив
суд зменшити розмір аліментів, які
стягуються з нього на користь
відповідачів на утримання
неповнолітніх дітей з ? частини доходів
позивача до 1/6 частини його доходів, але
не нижче 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну
дитину.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала,
заперечувала проти його задоволення та
надала до суду письмове
заперечення,зокрема,пояснила суду, що
вважає безпідставними позовні вимоги
позивача, оскільки надані ним
документи не підтверджують зміну його
матеріального становища чи стану
здоров'я.

Належним чином повідомлена про дату,
час та місце розгляду справи,
відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання
не з’явились.ОСОБА_4 направила суду
заперечення проти задоволення позову,
в якому вказала, що на її думку надані
позивачем докази не є достатніми для
задоволення позову та просила суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1

За ухвалою суду справу розглянуто у
відсутності відповідачки ОСОБА_4

Судом встановлено, що:

на підставі постанови Гайсинського
районного суду Вінницької області від
27.06.2001 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
стягуються аліменти на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше ? частини неоподаткованого
мінімуму доходів громадян на кожну
дитину, починаючи з 19.06.2001 року і до
повноліття дитини (а.с. 4).

На підставі рішення Звенигородського
районного суду Черкаської області від
14.11.2007 року з позивача ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 стягуються аліменти на
утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі ? частини від доходу
відповідача щомісячно, але не менше 30 %
від прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 09.11.2007
року і до повноліття дитини (а.с. 3).

Позивач ОСОБА_1 проживає у м.
Звенигородка разом з батьками (а.с. 17).

За період з грудня 2013 року по березень
2014 року позивач отримав заробітну
плату в розмірі 33615,56 грн. (а.с. 6).

Неповнолітні діти сторін ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 проживають з відповідачками,
позивач не надає допомогу на їх
утримання, крім аліментів, що
стягуються з нього за рішеннями судів.
Даний факт сторонами не
заперечується,зокрема сина ОСОБА_7
взагалі не бачив жодного разу,що і
підтвердив в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав:

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду,
може бути згодом зменшений за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Під зміною сімейного стану розуміється
з'явлення у сім'ї платника або
одержувача аліментів осіб, яким вони за
законом зобов'язані надавати
утримування і які фактично знаходяться
на їх утриманні.

Відносно платника аліментів
враховується також зміна складу осіб,
які зобов'язані за законом надавати
утримування.

Поява у складі сім'ї одержувача
аліментів осіб, які являються по
відношенню до нього
аліментнозобов'язаними особами
(батьки, подружжя, повнолітні діти) може
бути враховано за вимогою платника
аліментів як обставина, що спричинила
зниження сплачуваних ним аліментів.

Погіршення або поліпшення стану
здоров'я платника або одержувача
аліментів враховується судом як
підстава для зміни розміру аліментів.
Таким чином, особа, яка сплачує
аліменти - платник аліментів, вправі
звернутися до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів на дитину
у тих випадках, коли погіршилося його
матеріальне становище, сімейний стан
чи стан його здоров'я або ж покращилося
матеріальне становище, сімейний стан
чи стан здоров'я одержувача аліментів.

На думку суду, позивач не надав суду
доказів, що підтверджують зміну
(погіршення) його матеріального,
сімейного становища чи стану здоров'я.
Так, надані ним ксерокопії медичної
картки не підтверджує факту зміни
стану здоров'я позивача, а лише вказує,
що він звертався за медичною допомогою
до лікарні без зазначення дати
звернення, періоду лікування тощо
(а.с.13-14),суду не відомо взагалі кому
саме належать ксерокопії медичної
картки та хто саме купував ліки,які
призначалися лікарем згідно квитанції
для лікування (а.с.7-8),також суду не
відомо, чи звертався позивач до лікарні
за наданням медичної допомоги на час
стягнення з нього аліментів, тому
неможливо встановити, чи погіршився
стан здоров'я позивача з 2001 року по
даний час.

Посилання позивача на те, що він
змушений витрачати кошти на лікування
своєї матері, яка є інвалідом 3 групи, не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи, оскільки в матеріалах
справи відсутні будь-які докази того,
що вона потребує лікування ,позивачем
надані лише виписки з історії хвороби
його матері (а.с.10-12) та саме позивач
надає їй матеріальну допомогу на її
лікування,оскільки відповідно до
довідки управління Пенсійного Фонду
України його мати ОСОБА_9 перебуває на
обліку в управлінні ,як пенсіонер за
віком з 12.01.2003 року станом на 01.08.2014 року
розмір пенсії становить 2511,28 грн.,а тому
вона може забезпечити себе
ліками.Батько позивача-ОСОБА_10
перебуває на обліку в управлінні,як
пенсіонер за віком з 21.02.2007 року станом
на 01.08.2014 року розмір пенсії становить
1127,67 грн.(а.с.94)

Твердження позивача,що він витрачає
значні кошти на оплату комунальних
послуг не знайшли свого підтвердження
в суді,оскільки ним не надано,жодного
підтверджуючого
документу.Спростовуються також і його
твердження відносно придбання ним дров
на суму 1960.00 грн. згідно накладної
(а.с.16),оскільки згідно довідки
Звенигородського управління по
експлуатації газового
господарства,будинок АДРЕСА_1,який
належить батьку позивача ОСОБА_10 на
підставі свідоцтва про право власності
від 16.01.1992 року,був газифікований
природним газом 5 травня 2003 року і в
будинку було встановленогазове
обладнання (а.с.87).

Суд також враховує той факт, що під час
розгляду справ про стягнення з
позивача на користь відповідачів
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, позивач визнавав позовні вимоги
та погоджувався із розміром стягнених
аліментів, рішення судів не оскаржував.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст.180-184, 192 СК України,
керуючись ст.ст. 10, 33, 59-61,208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
- відмовити.

Повний текст рішення
виготовлений 01.12.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя