Справа № 136/2276/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" листопада 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виїзд дитини за кордон та оформлення
проїзного документу, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з
позовом про надання дозволу для виїзду
за кордон неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1. Свої вимоги мотивує тим, що
з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
припинено 07 листопада 2000 року. Від
даного шлюбу народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу залишився проживати з позивачкою
та повністю перебуває на її утриманні,
ніяких відносин з відповідачем не
підтримують, у тому числі відсутній
зв'язок відповідача як батька з
дитиною. Відповідач не приймає участі у
вихованні спільного сина, його
матеріальному забезпеченні, не дбає
про його фізичний та духовний розвиток,
про його здоров'я та добробут. На даний
час ОСОБА_3 підріс, активно займається
спортом, а тому виникають проблеми із
його здоров'ям, відтак він потребує
професійного медичного
профілактичного огляду та
оздоровлення, який кваліфіковані ший
саме за межами нашої країни, може
забезпечити своїй дитині різнобічний
культурно-освітній розвиток. Однак
позивачка не може отримати згоди на
поїздки за кордон, оскільки не
підтримує з відповідачем будь-яких
відносин, а за зареєстрованим місцем
проживання ОСОБА_2 відсутній і його
місце перебування на даний час не
відоме. Вказує, що син навчається у
вищому навчальному закладі I рівня
акредитації за спеціальністю
«Будівництво та експлуатація будівель
і споруд», за державним замовленням,
термін навчання до 30 червня 2018 року. В
смт. Турбів ОСОБА_1 має нерухомість,
тобто є матеріально забезпеченою, тому
такі візити сина за кордон носитимуть
тимчасовий характер. Позивач просить
надати дозвіл на вивезення дитини за
кордон без згоди батька та на надання
дозволу на виготовлення проїзного
документу.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримує у повному обсязі та
просить суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, за місцем проживання
відсутній.

Враховуючи положення ст 169 ЦПК
України, суд не вбачає підстав для
відкладання розгляду справи та вирішує
справу на підставі наявних у ній
доказів у порядку визначеному
ст.ст.224-226 ЦПК України здійснюючи
заочний розгляд даної справи

Суд, вислухавши пояснення сторін
та дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 30.09.2000 року до 03.06.2004 року.

Від шлюбу є син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2.

Син проживає з позивачкою, про що
надана довідка від 12 вересня 2014 року за
№ 1881 видана виконкомом Турбівської
селищної ради Липовецького району
Вінницької області.

Згідно з довідкою від 04 вересня
2014 року за № 563 ОСОБА_3, навчається у
Вінницькому коледжі будівництва і
артури КНУБА, вищому навчальному
закладі I рівня акредитації за
спеціальністю 5.06010101 «Будівництво та
експлуатація будівель та споруд» на I
курсі в групі 11 Б-2. Навчається за
державним замовленням, отримує
стипендію, дата закінчення коледжу 30
червня 2018 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
шістнадцятирічного віку, і без згоди та
супроводу другого з батьків може бути
дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року, підписаною Україною 21.02.1990 року,
ратифікована Україною 27.02.1991 року ,
встановлено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла 16 років,
має право на виїзд за межі України за
згодою батьків, піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК визначена
рівність прав та обов'язків батьків
відносно дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією
України та Конвенцією про права дитини,
а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України, документами,
що надають право на виїзд з України і
в'їзд в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, зокрема, є паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, проїзний
документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону,
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків.

Таким чином, виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16 річного віку
у супроводі одного з батьків та при
відсутності згоди другого з батьків,
здійснюється на підставі рішення суду
про надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг 16
річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Відповідно до вище зазначеного, з
метою забезпечення гарантованих
державою прав та інтересів дитини, суд
приходить до висновку про
обгрунтованість вимог позову.

Керуючись ст.ст. 80, 169 , 213, 215 ЦПК
України, с. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з
України та в"їзду в Україну громадян
України", п. 16 "Правил оформлення і
видачі паспортів громадянина України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення", суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3,
дозвіл на оформлення проїзних
документів для виїзду до країн
Євросоюзу неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його
батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період
до досягнення дитиною 18-річного віку.

. Дозволити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3,
супроводжувати в тимчасові поїздки за
межі України до країн Євросоюзу з
неповнолітньою дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу
його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 243,60 гривні на користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Заочне підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з пважних причин і докази, на які
він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Суддя: Г. І. Пороховий