Дата документу 03.11.2014
Справа № 501/2450/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року Іллічівський
міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі - Покровській С.Л.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Іллічівського
міського суду Одеської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (третя особа Служба у справах
дітей Іллічівської міської ради
Одеської області) про визначення місця
проживання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду
Одеської області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 в якому просить
визначити місце проживання їх сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її
мешкання: АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що з відповідачем вони
проживали однією сім'ю з 2004 року по
січень 2013 року, за період сумісного
проживання у них народився син ОСОБА_3.
Після розірвання стосунків між
батьками ОСОБА_3 проживав в сім'ї
матері, але в теперішній час проживає в
сім'ї батька. Позивач стверджує, що
після того, як дитина опинилася в сім'ї
батька їх син почав пропускати заняття
в школі, успішність його значно
знизилась, батько дитини, ОСОБА_2, не
виконує належним чином свої
батьківські обов'язки, не дбає про сина,
створює перешкоди для її спілкування з
сином, залякує хлопчика. Крім того
житлові умови, де проживає дитина не є
задовільними, відповідач не працює,
вживає алкогольні напої, чим ставить
під загрозу належне утримання,
виховання та розвиток їх сина. На
неодноразові прохання повернути
дитину до дому відповідач категорично
відмовлявся, у зв'язку з чим позивач
була вимушена звернутися до суду з
вказаним позовом (а.с.3-5).

В судовому засіданні позивач
підтримала вимоги позову та просила
його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував,
просив суд визначити місце проживання
дитини за місцем його мешкання,
зазначив, що дитина почуває себе з ним
комфортно та хоче з ним жити, а з матір'ю
зустрічатися та проводити вільний час.
При цьому відповідач не заперечує
проти зустрічей сина з матір'ю.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась, надала заяву
про розгляд справи без її участі (а.с.26),
рішення просила ухвалити з урахуванням
прав та інтересів дитини, підтримала
наданий висновок від 22 липня 2014 року
(а.с.22-23) щодо доцільності визначення
місця проживання дитини за місцем
проживання матері.

Вислухавши думку сторін, допитавши
свідка, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу. Від спільного життя сторони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с.12).

Після розірвання стосунків між
батьками ОСОБА_3 проживав в сім'ї
матері, а на теперішній час проживає в
сім'ї батька за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки №1297 від 29.04.2014
року ОСОБА_1 проживає за адресою:
АДРЕСА_1, до складу сім`ї входять батько
ОСОБА_5, брат ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно довідок Полікліники №1
Іллічівської басейнової лікарні на
водному транспорті №77 та №79 від 25.04.2014
року, ОСОБА_1 на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не стоїть (а.с.14).

Як вбачається, ОСОБА_1 зверталась до
служби у справах дітей Іллічівської
міської ради Одеської області з заявою
про визначення місця проживання
дитини. Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області №196 від 29 травня 2014 року
визначено місце проживання дитини
ОСОБА_3, 2004 року народження, за місцем
проживання його матері ОСОБА_1 (а.с.24).
Але ОСОБА_2 не виконав дане рішення та
не передав дитину на проживання в сім'ю
матері.

Відповідно до характеристики, наданої
директором Олександрівської
загальноосвітньої школи, дитина
ОСОБА_3, 2004 року народження, має багато
порушень дисципліни, без поважних
причин пропускає заняття в школі, на
уроках неуважний, неактивний, потребує
з боку батьків допомоги у навчанні,
проживаючи з батьком домашні завдання
не виконує. Батько не в змозі оплатити
додаткові зошити та підручники,
необхідні для навчання дитини, надає
неправдиві пояснення щодо пропусків
занять сина. Мати не має впливу на
виховання та навчання свого сина, але
школу відвідує, цікавиться поведінкою
та навчанням сина підтримує зв'язок з
класним керівником, не має можливості
допомогти сину в навчанні так як батько
дитини перешкоджає їй (а.с.25).

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 05.05.2014 року,
складеного комісією Олександрівської
селищної адміністрації, ОСОБА_1
створила належні умови проживання для
сина ОСОБА_3, у хлопчика є окрема
кімната, яка обладнана всім необхідним
для виховання і розвитку дитини (а.с.15).

Актом обстеження житлово-побутових
умов від 28.04.2014 року, складеного
комісією Олександрівської селищної
адміністрації, встановлено, що умови
проживання дитини в сім'ї батька
незадовільні, хлопчик не має окремого
ліжка, місця для навчання та
відпочинку. Крім того ОСОБА_2 веде себе
агресивно, на бесіду до адміністрації
селищної ради не з'явився (а.с.16).

Відповідно до наданої Іллічівським МВ
ГУМВС України в Одеській області
інформації, ОСОБА_2 у період з 2005 по 2010
рр. неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст.ст.173, 173-2, 178 КУпАП (а.с.34).

Згідно наданого висновку №1-17-646 від 22
липня 2014 року (а.с.22), виконавчий комітет
Іллічівської міської ради Одеської
області, як орган опіки та піклування,
вважає за доцільним визначити місце
проживання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання
матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 підтвердив, що відповідач не
виконує належним чином свої
батьківські обов'язки щодо виховання
та навчання свого неповнолітнього
сина, не дбає про сина, створює
перешкоди для спілкування матері з
сином.

Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу
України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно.
Відповідно до ст.160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік

дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до роз'яснень п.24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 1998 року №16 «Про
застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України»,
вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо (у тому числі в одній
квартирі), про те, з ким із них і хто саме
з дітей залишається, суд, виходячи із
рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинен
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

При вирішенні спору щодо місця
проживання сина сторін, суд бере до
уваги встановлені у судовому засіданні
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, вік дитини,
стан її здоров'я, наявність у матері
житла, можливість розвитку додаткових
здібностей.

Також суд враховує вимоги принципу 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року, в якій вказано, що малолітня
дитина не повинна, крім тих випадків,
коли є виключні обставини, бути
розлучена зі своєю матір'ю.

Також суд зазначає, що батьки мають
рівні права на виховання дитини та
спілкування з нею. Батьківські права не
можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини. Той з батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні та має право на спілкування з
нею. Той з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, якщо
таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

Враховуючи викладене суд дійшов до
висновку, що обставини, які суперечать
інтересам малолітньої дитини та
підстави для розлучення дитини з
матір'ю - відсутні, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243,60
грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Іллічівський міський суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особам, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час його
проголошення, - протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя