АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8613/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2697/14
Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 2 жовтня
2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди та
стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
розірвати договір оренди майна №1 від 22
грудня 2009 року; стягнути з ОСОБА_3 на
його користь орендну плату за вказаним
договором в розмірі 66000 грн.;
зобов'язати ОСОБА_3 повернути йому у
належному стані диван кутовий шкіряний
та шкіряне крісло; стягнути з ОСОБА_3
інфляційні витрати за час прострочення
грошового зобов'язання в розмірі 1249,18
грн та 3% річних від простроченої суми в
розмірі 4054,18 грн.; стягнути з ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що між ним та відповідачем
ОСОБА_3, було укладено договір оренди
майна(меблів) № 1 від 22.12.2009 року. Даний
договір було укладено на прохання
ОСОБА_3, так - як вона своєчасно не
отримала замовлений нею диван шкіряний
кутовий та крісло у ОСОБА_1, який
зобов'язувався його виготовити до
21.12.2009 року на підставі «Договору -
замовлення» № 116 - т від 23 .11.2009 року.

Надавши меблі (диван шкіряний - кутовий
та крісло) в оренду відповідачу який
отримав їх та зобов'язувався
сплачувати орендну плату, яка
визначена сторонами в договорі оренди
майна(меблів) № 1 від 22.12.2009 року.
Орендна плата відповідачем (наймач по
договору) була здійснена до 01.08.2010 року -
включно. В подальшому відповідач
орендну плату за користування
орендованим майном не сплачував,
орендоване майно не повертав.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 2 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано договір оренди майна (меблів)
№1 від 22.12.2009 року, укладеного між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
орендну плату за договором оренди
майна (меблів) №1 від 22.12.2009 року у
розмірі 66 000 гривень.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 у
належному стані: диван кутовий
шкіряний та крісло.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
інфляційні витрати за весь час
просрочення грошового виконання у
розмірі 1249, 18 грн., та три проценти
річних від просроченої суми в сумі
4054грн.18 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3Я на користь держави
судовий збір в сумі 229 грн.60 коп.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
оскільки його помилково було залучено
до участі у справі в якості третьої
особи, а також він не був повідомлений
належним чином про час та місце
судового засідання.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
було укладено договір оренди
майна(меблів) № 1 від 22.12.2009 року.

Згідно п. 1.1. Договору ОСОБА_2 надає, а
ОСОБА_3 приймає в строкове платне
користування наступне майно: диван
кутовий 1500 х 2900 мм, дерево, шкіряний;
крісло 980 мм, шкіра, висота спинки від
полу 1120 мм, драпування понизу.

Пунктами 3. 2, 3. 3. Договору визначено, що
розмір орендної плати за весь об'єкт, що
орендується, у цілому складає 2000, 00 грн.
за місяць. Орендна плата сплачується
орендарем щомісячно або поквартально в
безготівковому порядку на адресу
орендодавця не пізніше 25 числа кожного
місяця або кварталу.

З 01.08.2010 року відповідач не сплачує
орендну плату у відповідності до умов
Договору та продовжує користуватися
предметом оренди.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
істотне порушення орендарем (наймачем)
такої умови договору оренди майна, як
внесення орендної плати, є достатньою
правовою підставою для дострокового
розірвання вказаного договору оренди в
судовому порядку та повернення
орендованого майна орендодавцю
(наймодавцю).

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права через залучення
його до справи в якості третьої особи є
неспроможними.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ЦПК України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору, можуть бути
залучені до участі в справі також за
клопотанням сторін, інших осіб, які
беруть участь у справі.

ОСОБА_1 був залучений до участі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
у зв'язку з тим, що п. 2.1 Договору оренди
майна від 22 грудня 2009 року передбачено,
що цей Договір укладається у зв'язку з
тим, що станом на 21 грудня 2009 року не
були виконані умови
Договору-замовлення №116/Т від 23
листопада 2009 року, який було укладено
між СПД ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час
та місце судового розгляду, на що
посилається апелянт, не може бути
достатньою підставою для скасування
оскаржуваного рішення суду.

Так, ОСОБА_1 викликався у судове
засідання за адресою зазначеною у
позовній заяві. Судова повістка
повернулась до суду за закінченням
строку зберігання.

За таких обставин ОСОБА_1 був
викликаний у судове засідання на 2
жовтня 2013 року через оголошення в
пресі.

Згідно ст. 74 ч.9 ЦПК України відповідач,
зареєстроване місце проживання
(перебування), місцезнаходження чи
місце роботи якого невідоме,
викликається в суд через оголошення у
пресі. З опублікуванням оголошення про
виклик відповідач вважається
повідомленим про час і місце розгляду
справи. На ці випадки поширюється
правило частини четвертої цієї статті.

Судом не з'ясовувалось зареєстроване
місце проживання (перебування) ОСОБА_1.
Він приймав участь у справі в якості
третьої особи, а тому в суду першої
інстанції відсутні були підстави для
повідомлення його про судове засідання
через оголошення у пресі.

Таким чином ОСОБА_1 не повідомлявся про
судове засідання, яке відбулось 2
жовтня 2013 року, належним чином та у
спосіб, визначений ст.ст. 74.76 ЦПК
України.

Проте, неналежне повідомлення про
судове засідання ОСОБА_1 не призвело до
неправильного вирішення справи (ст.309
ч.3 ЦПК України), оскільки як ним самим
зазначалось в апеляційній скарзі ві не
був стороною договору оренди майна від
22 грудня 2009 року, а тому рішення у
справі не вплинуло на його права та
обов'язки щодо однієї із сторін у
справі.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їм належну правову оцінку.
Порушень норм процесуального права,
які б могли призвести до зміни чи
скасування рішення місцевого суду,
судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст.
308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 2 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя:
О.Ю.
Кузнєцова

Судді:

С.Ю. Мартєв

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: