АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-7666/14
Головуючий у 1 інстанції: Парамонов М.Л.
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

13 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Невідомої Т.О.,
Саліхова В.В.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду міста
Києва від 15 квітня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_2, заінтересована особа:
орган опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про визначення часу
настання стану недієздатності,-

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_2 в лютому 2014 року звернулась в
суд із заявою про визначення часу, з
якого вважається недієздатним її син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з ІНФОРМАЦІЯ_3,
посилаючись на те, що рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
14.04.2011 р. яке набрало законної сили,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано
недієздатним, над ним встановлено
опіку та призначено опікуном матір
(заявницю). На даний час вона виконує
обов"язки опікуна, син проживає разом
із нею.

Оскільки рішенням суду від 14.04.2011 р. не
було встановлено з якого часу ОСОБА_4
визнається недієздатним, встановлення
цієї обставини має для неї юридичне
значення, у зв*язку зі пред*явленням
ОСОБА_6 позову до її сина про стягнення
боргу, розгляд якої на даний час
припинено. Згідно висновку
стаціонарної комісійної додаткової
судово-психіатричної експертизи №102
від 06.06.2013 р. - ОСОБА_4, 1983 р. народження
страждає на хронічний стійкий
психічний розлад з раннього дитячого
віку, яким є вік до трьох років, тому
заявниця вимушена була звернутися до
суду з даною заявою.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 15 квітня 2014 року заяву
ОСОБА_2, заінтересована особа: орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про визначення часу
настання стану недієздатності
задоволено частково.

Встановлено факт захворювання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - на хронічний стійкий
психічний розлад, у зв'язку з чим
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14.04.2011 р. він визнаний
недієздатним, з раннього дитячого віку,
а саме - з ІНФОРМАЦІЯ_3

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким визнати у
ньому день ІНФОРМАЦІЯ_3, з якого ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 взнається недієздатним,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

В суді апеляційної інстанції
представник та апелянт підтримали
подану скаргу, із викладених в ній
підстав. Органу опіки та піклування
Дарницької РДА у м. Києві надав заяву
про слухання справи без участі їх
представника

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа
може бути визнана судом недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного,
стійкого психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.

Часиною 2 статті 40 ЦК України
передбачено, що фізична особа
визнається недієздатною з моменту
набрання законної сили рішенням суду
про це. Якщо від часу виникнення
недієздатності залежить визнання
недійсним шлюбу, договору або іншого
правочину, суд з урахуванням висновку
судово- психіатричної експертизи та
інших доказів щодо психічного стану
особи може визначити у своєму рішенні
день, з якого вона визнається
недієздатною.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14.04.2011 р., яке набрало законної
сили, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано
недієздатним; над ОСОБА_4 встановлено
опіку та призначено опікуном його
матір - ОСОБА_2 (заявницю). ОСОБА_2
виконує обов"язки опікуна свого сина,
який проживає разом із нею за адресою
АДРЕСА_1 (6, 14-15, а.с.46-47 справи №2о-5/11 -
приєднаної).

Дані фактичні обставини не
заперечуються ніким із учасників
процесу.

Згідно висновку (акту) стаціонарної
комісійної додаткової
судово-психіатричної експертизи № 102
від 06.06.2013 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
страждає на хронічний стійкий
психічний розлад з раннього дитячого
віку, яким є вік дитини до трьох років
(а.с.99-103 справи №2о-5/11, а.с.16).

Задовольняючи частково подану заяву
суд першої інстанції, керуючись
положеннями ст.. 256 ЦПК України,
виходив із того, що діючим
законодавством передбачено лише
обмеження цивільної дієздатності
неповнолітньої особи (у віці від 14 до 18
років), тому в контексті заявлених
заявницею ОСОБА_2 вимог суд вважав за
можливе встановити факт настання
захворювання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
хронічний стійкий психічний розлад, у
зв"язку з чим рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 14.04.2011 року
він визнаний недієздатним, з раннього
дитячого віку, а саме - з ІНФОРМАЦІЯ_3.

Але погодитися із таким висновком суду
в повній мірі не можна.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення, суд в порушення принципу
диспозитивності цивільного
судочинства (ст. 11 ЦПК України),
встановив юридичний факт щодо дати
настання захворювання ОСОБА_4, хоча
заява стосувалася іншого предмету
розгляду - встановлення дати -
ІНФОРМАЦІЯ_3, з якої син заявника
вважається недієздатним.

За таких обставин оскаржуване рішення
не є законним і обґрунтованим, і
відповідно до ст.. 307 ЦПК України,
підлягає скасуванню.

Вирішуючи справу по суті, суд
апеляційної інстанції виходив із
наступного.

За загальним правилом, встановленим ч. 1
ст. 34 ЦК України, який набрав чинності з
01.01.2004 р., а також аналогічною за
змістом ст. 11 ЦК УРСР (1963 р.), повну
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка досягла вісімнадцяті років
(повноліття). Повна цивільна
дієздатність також надається у разі
реєстрації шлюбу фізичною особою, яка
не досягла повноліття (ч. 2 ст.11 ЦК УРСР).

Випадки надання повної цивільної
дієздатності фізичній особі, яка не
досягла повноліття встановлені ст. 35 ЦК
України.

Згідно ст. 31 ЦК України (ст. 14 ЦК УРСР),
фізичні особи, які не досягли
чотирнадцяти років мають часткову
цивільну дієздатність, а фізичні особи
у віці від 14 до 18 років - неповну
цивільну дієздатність, згідно ст. 32 ЦК
України (ст. 13 ЦК УРСР). Обсяг цивільної
дієздатності зазначених осіб
обмежений законом, і не підлягає
розширеному тлумаченню (застосуванню).

Аналізуючи наведені правові норми
можна зробити висновок, що час настання
повної цивільної дієздатності у
фізичної особи за загальним правилом
пов*язаний із досягненням нею певного
віку, і настає в силу закону, незалежно
від волі такої фізичної особи.

Виходячи з наведеного, визнання
фізичної особи недієздатною за
правилами, передбаченими статтями. 39 і
40 ЦК України, тобто позбавлення її
права вчиняти будь-які правочини (ч.2
ст. 41 ЦК), можливо за умови, що фізична
особа має повну цивільну дієздатність.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 визнано недієздатним на
підставі рішення суду від 14.04.2011 р.

Згідно висновку (акту) стаціонарної
комісійної додаткової
судово-психіатричної експертизи він
страждає на хронічний стійкий
психічний розлад з раннього дитячого
віку.

У зв*язку із необхідністю визнання
недійсним договору, укладеним ОСОБА_4 у
2007 році із гр.. ОСОБА_6, його мати ОСОБА_2
подала заяву про встановлення часу, з
якого її сина слід визнати
недієздатним, оскільки рішенням суду
від 14.04.2011 р. це питання вирішено не
було, хоча вона і просила про це.

За таких обставин, колегія суддів
вважає можливим частково задовольнити
подану заяву, і встановити ІНФОРМАЦІЯ_2,
день коли ОСОБА_4 виповнилося 18 років,
і він став повнолітнім, днем з якого
він визнається недієздатним.

Керуючись 236-241, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 15 квітня 2014 року скасувати і
ухвалити нове такого змісту.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
недієздатним з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: