У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Мартинюка В.І., Парінової
І.К.,Касьяна О.П., Штелик С.П.,розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про визнання договору
недійсним та стягнення коштів, за
касаційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» -
Нагорного Андрія Євгеновича на
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області від 7 лютого 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
недійсним договір від 25 вересня 2011
року, укладений між ним та ТОВ «Авто
Просто», стягнути з відповідача на його
користь 41 938 грн 80 коп. сплачених
за договором та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що оспорюваний договір
порушує його права як споживача, при
укладенні договору відповідач ввів
його оману, а він допустив помилку,
оскільки неналежним чином ознайомився
з умовами договору, крім того,
відповідач, надаючи фінансові послуги,
не мав на це відповідної ліцензії,
просив задовольнити позов.

21 грудня 2012 року рішенням Шумського
районного суду Тернопільської області
у задоволенні позову відмовлено.

07 лютого 2013 року рішенням апеляційного
суду Тернопільської області рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено.

Визнано недійсним договір № 372566 від 25
вересня 2011 року та стягнуто з ТОВ «Авто
Просто» на користь ОСОБА_6 41 938 грн 80 коп.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«Авто Просто» - Нагорний А.Є., просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно з законом,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір укладений відповідно до вимог
чинного законодавства і підстави для
визнання його недійсним відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що договір укладений з використанням
відповідачем нечесної підприємницької
діяльності, яка полягає у введенні
позивача в оману, як споживача послуг,
шляхом залучення його коштів з метою
реалізації діяльності пірамідальної
схеми.

Проте погодитись за таким рішенням
суду апеляційної інстанції не можна,
оскільки воно ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 вересня 2011 року
між ОСОБА_6 та ТОВ «Авто
Просто» укладено договір, за яким
відповідач взяв на себе зобов'язання
надати позивачу, як учаснику системи
«Авто Так», послуги, спрямовані на
придбання автомобіля «ТАТА» вартістю
169 000 грн, а позивач зобов'язався
сплатити 6084 грн вступного внеску та
щомісячні внески.

Згідно розрахунку на виконання
договору позивач сплатив відповідачу
за угодою 41 911 грн 89 коп.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені ст. 203 ЦК України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, дослідивши докази у справі й
надавши їм належну оцінку, правильно
застосувавши норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що оспорюваний договір укладено
відповідно до вимог діючого
законодавства і підстави для визнання
його недійсним відсутні.

Апеляційний суд цих обставин не
врахував та не спростував висновків
суду першої інстанції, неправильно
застосував ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст. ст. 215, 230 ЦК України та не врахував,
що предметом угоди, укладеної між
сторонами, є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля і така
діяльність відповідача не може бути
віднесена до нечесної підприємницької
практики, яка полягає у введенні в
оману споживачів (правова позиція,
висловлена Верховним Судом України у
постанові № 6-40цс13 від 11 вересня 2013
року), ухвалив рішення про задоволення
позову з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

За таких обставин касаційну скаргу
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» -
Нагорного А.Є. потрібно задовольнити,
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області від 7 лютого 2013
року скасувати, а рішення Шумського
районного суду Тернопільської області
від 21 грудня 2012 року, ухвалене
згідно з законом, залишити в силі, як
передбачено ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» -
Нагорного Андрія Євгеновича
задовольнити, рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 7 лютого 2013 року скасувати,
а рішення Шумського районного суду
Тернопільської області від 21 грудня
2012 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян В.І. Мартинюк І.К. Парінова С.П.
Штелик