АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4607/14
Головуючий 1 інстанції: Срокіна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарях - Шабас О.В.,
Пільгун М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 05 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
просило стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати по справі, всього
4291587,18 грн., обґрунтовуючи тим, що 11
лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № ML708/023/2008, відповідно до якого
банк надав відповідачці кредит в сумі
85000 доларів США.

Станом на 18 квітня 2013 року
заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем
по тілу кредиту складає 683767,02 грн.,
заборгованість з нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотками - 272855,60 грн. та
заборгованість з нарахованої пені -
3331523,56 грн.

10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, відповідно до умов якого ПАТ
«ОТП Банк» продав (переуступив) ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» права на
кредитний портфель, який включає у себе
кредитні договори за винагороду.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, надала заперечення, у яких
просила застосувати строк позовної
давності.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 05 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» просить рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 05 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна». Посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
застосування позовної давності при
кінцевому строку погашення кредиту до
2033 року є невірним.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивач
пропустив строк для звернення з
позовом до суду за захистом свого
порушеного права, оскільки ОСОБА_3
здійснила останню сплату по кредиту
10.08.2010 року.

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 11.02.2008 року між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ
"ОТП Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № ML-708/023/2008, відповідно до умов
якого, банк надав відповідачці кредит у
сумі 85000 доларів США із датою
остаточного повернення кредиту 11.02.2033
року ( а.с. 4-7 ).

10.12.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
згідно якого,) ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" отримав право на кредитний
портфель, який включає у себе кредитні
договори ( а.с.13-26 ).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Зобов'язання ОСОБА_3 своєчасно та в
повному обсязі не виконувалося, в
зв'язку з чим виникла заборгованість.
На підтвердження цього банком при
зверненні до суду надано розрахунок (
а.с. 8 ), який містить лише загальні суми
заборгованості по тілу кредиту,
відсоткам та пені без вказівки на їх
щомісячні складові.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представником банку надано
розрахунок заборгованості по
кредитному договору станом на 02.06.2014
року, згідно якого заборгованість
відповідачки по тілу кредиту складає
85545,73 дол. США, що за курсом НБУ складає
683767,02 грн.

За змістом ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
України ).

За таких обставин, є всі підстави для
стягнення з відповідачки на користь
банку заборгованості по кредитному
договору, що складається з
заборгованості по тілу кредиту у
визначеній розрахунком сумі.

В задоволенні вимог банку про
стягнення на його користь
заборгованості по відсотках та пені
судова колегія вважає за необхідне
відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Розрахунок, наданий банком суду першої
інстанції взагалі не містить
помісячної деталізації. Наданий в
судовому засіданні апеляційної
інстанції розрахунок щодо
заборгованості по відсоткам обмежений
11.03.2010 року, в ньому не зазначені всі
нараховані банком суми та сплачені
відповідачкою кошти на погашення
заборгованості за весь період
користування кредитом. При цьому сума
заборгованості по відсоткам, вказана в
позовній заяві не відповідає наданому
розрахунку. Розрахунок пені приведений
не на день звернення з позовом до суду -
25.11.2013 року, а за період з 02.06.2013 року по
02.06.2014 року, що унеможливлює проведення
перевірки правильності нарахування
вказаної заборгованості у
відповідності з вимогами чинного
законодавства.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник банку пояснила,
що надати інший розрахунок з
деталізацією помісячно заборгованості
вцілому та окремо по її складових за
весь період неможливо,оскільки вказані
цифри визначаються бухгалтерією банку
на підставі комп'ютерної програми, яка
не передбачає таких показників.

З огляду на наведене, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового про часткове
задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що судова колегія
відмовляє у стягненні відсотків та
пені через їх недоведеність, заява
відповідачки про застосування до цих
правовідносин позовної давності також
не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3
підлягає стягненню сплачений
позивачем судовий збір при зверненні
до суду першої інстанції, а також за
подачу апеляційної скарги пропорційно
до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 05 травня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
№ML 708/023/2008 від 11.02.2008 року в сумі 85545,73
доларів США, що за курсом НБУ складає -
683767,02 грн. та судові витрати в сумі 843
грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді -