Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 211/7382/13-ц
Провадження № 2/211/501/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді : Рибаєва О.А.

при секретарі судового засідання:
Шириновій А.М., Форманчук К.М.

за участю позивача : ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Чорба О.В.,
Білей Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» про відшкодування шкоди у
зв'язку з неотриманням пенсії та
компенсації із-за несвоєчасного
оформлення пенсії суд, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
відшкодування шкоди у зв'язку з
неотриманням пенсії та компенсації
із-за несвоєчасного оформлення пенсії,
обґрунтовуючи позов тим, що згідно
наказу № 446 від 29 березня 1977 року вона
була прийнята на роботу в якості
комірника на Криворізьку
вовнопрядильну фабрику імені
Комсомолу України, яка в подальшому
була реорганізована у закрите
акціонерне товариство "Вовнопрядильна
фабрика", звідки була звільнена згідно
наказу № 231 від 18 червня 1990 року на
підставі ст. КЗпП УРСР за власним
бажанням. В період часу з 16 липня 1981
року (наказ № 368 від 17 липня 1981 року) по 18
серпня 1987 року (наказ № 439 від 17 серпня
1987 року) працювала на даному
підприємстві в якості
чистильника-точильника гребінної
майстерні з важкими умовами праці. Вона
була зайнята на роботі з важкими
умовами праці на протязі 06 років 01
місяця та 01 дня. Після звільнення з ЗАТ
"Вовнопрядильна фабрика" 19 червня 1990
року працевлаштувалась до
Криворізького відділку залізниці, який
згідно наказу міністерства транспорту
України № 289 від 05 червня 2000 року був
реорганізований в Криворізьку
дирекцію залізничних перевезень
державного підприємства
"Придніпровська залізниця", звідки
звільнилась 28 лютого 2013 року згідно
наказу № 57/ОС від 21 лютого 2013 року за
власним бажанням у зв'язку із виходом
на пенсію за віком на підставі ст. 38
КЗпП України.

У відповідності до п. 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 383 від 18
листопада 2005 року при визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. Згідно п. 3
(прядильне виробництво) розділу ХХІ
Списку № 2, затвердженого Постановою
Ради Міністрів Союзу РСР № 173 від 22
серпня 1956 року, правом на пільгову
пенсію користуються
чистильники-точильники апаратів.
Згідно рішення комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області № 16 від 14
червня 2013 року був підтверджений
період її роботи з 16 липня 1981 року по 18
серпня 1987 року для зарахування до
пільгового стажу роботи за Списком №2.
Стаж роботи позивача з важкими умовами
праці 06 років 01 місяць 01 день. Стаття 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлює, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, -
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Позивач зазначає, що при наявності
пільгового стажу 6 років, вона мала
право на зниження пенсійного віку на 3
роки, а саме мала право на звільнення та
на отримання пенсії у віці 52 роки.
Незважаючи на те, що позивач досягла
пенсійного віку в 2010 році, відповідачем
по справі, а саме посадовою особою, яка
відповідала за несвоєчасне письмове
повідомлення про виникнення права на
пенсію на пільгових умовах, це зроблено
не було. Внаслідок невиконання своїх
функціональних обов'язків посадовою
особою Криворізької дирекції
залізничних перевезень державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" вона не була своєчасно
повідомлено при виникнення права на
пенсію на пільгових умовах , у зв'язку з
чим вимушена була працювати ще 3 роки
та звільнитися за власним бажанням у
зв'язка у з виходом на пенсію за віком 28
лютого 2013 року. З вини відповідача,
позивач, пропрацювала ще 3 роки, тобто 36
місяців не отримуючи пенсію. Просить
стягнути з відповідача Криворізької
дирекції залізничних перевезень
державного підприємства
"Придніпровська залізниця" на її
користь 48115 гривень 04 копійки
матеріальної шкоди за неотримання
пенсії із-за несвоєчасного оформлення
пенсії зі пільговим стажем починаючи з
22 січня 2010 року по 14 березня 2013 року та
1184 гривні 50 копійок компенсації втрати
частини грошових доходів у зв'язку з
порушення термінів їх виплати
починаючи з 22 січня 2010 року по 14 березня
2013 року, а всього стягнути з
відповідача на її користь 49299 гривень 54
копійки; Стягнути з відповідача на її
користь витрати по справі.

02 липня 2014 року позивач ОСОБА_1 уточнила
свої позовні вимоги. Просить стягнути з
відповідача Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" суму не
отриманої пенсії за пільговим стажем
починаючи з 22 січня 2010 року по 14 березня
2013 року в розмірі 48374, 61 грн. Стягнути
компенсацію втрати частини не
отриманої пенсії за пільговим стажем з
22 січня 2010 року по 14 березня 2013 року в
розмірі 6132,94 грн. Стягнути компенсацію
завданої моральної шкоди в розмірі 5
тисяч гривень. Стягнути судові витрати
по справі.

Позивач в судовому засіданні уточнені
позовні вимоги підтримала повністю,
просила суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 уточнені
позовні вимоги підтримав повністю,
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представники відповідача державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" за довіреністю Білей Ю.О.,
Чорба О.В., кожен окремо, в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
надали суду заперечення. В
запереченнях проти позову зазначали,
що вважають позовні вимоги
необґрунтованими з наступних підстав.
У 2009 році при вивченні особових
документів працівників дирекції було
встановлено, що у ОСОБА_1, яка на той час
працювала на станції Рокувати, згідно
запису в трудовій книжці є пільговий
стаж згідно Списку 2, відповідно їй
рахується час праці на пільговій
посаді "чистильник-точильник", і вона
згідно трудової книжки має право на
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком 2 (зі зменшенням віку) з 22.01.2010
року у разі підтвердження пільгового
стажу довідками про пільговий стаж, або
відповідних документів. Про дату
настання права виходу на пенсію за
віком на пільгових умовах, а саме 22.01.2010
року ОСОБА_1 згідно пункту 34 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку)пенсій
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України 24.11.2005 № 22-1.
було своєчасно повідомлено за
допомогою повідомлення-розписки. В
повідомленні також роз'яснювалось, що
пенсія за віком ( в тому числі на
пільгових умовах по списку № 1 та № 2)
призначається з дня, наступного за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше 3-х місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, в іншому
випадку з дня подачі документів до ПФ.
Про отримання та ознайомлення з
текстом повідомлення-розписки ОСОБА_1
поставила свій підпис та дату
отримання в відрізному корінці
повідомлення-розписки, який був
долучений до справи архіву за 2009 рік. У
вказаній в повідомленні-розписці
термін ОСОБА_1 заяви про призначення
пенсії до архіву не надала. Таким чином
після письмового повідомлення ОСОБА_1
про дату виникнення права на пенсію та
не отримавши від неї в установлений
термін заяви про призначення ій пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
2, посадова особа підприємства зробила
висновок, що ОСОБА_1 вирішила
скористатись своїм правом та особисто
подати заяву за місцем проживання
(реєстрації). Вважають, що не було
порушено термінів подання документів з
боку Криворізької дирекції
залізничних перевезень до Пенсійного
Фонду або термінів оформлення пенсії
ОСОБА_1, тому що заява та документи для
оформлення пенсії від ОСОБА_1 не
надавались, а значить оформлювати ій
пенсії посадова особа не мала підстав
та можливості. На момент судового
розгляду сплинув 3-річний термін
зберігання підтверджуючих документів,
а саме корінця повідомлення-розписки, і
у підприємства не було доказів, що вона
була своєчасно повідомлена, адже
працюючи оператором та оператором
технічної контори на станції Рокувата
вона мала роботу з документами та
знала, що документи загального
користування зберігаються 3 роки, а
потім знищуються. Позивачем не
доведені обставини справи, якими вона
обґрунтовує свої позовні вимоги.
Просили суд відмовити в задоволенні
позову у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання
пояснила, що працювала на ДП
«Придніпровська залізниця» разом з
позивачем. Позивач ОСОБА_1 дізналася, що
в неї є стаж роботи, за яким вона могла б
вийти на пенсію раніше. У 2010 році
підприємство її не попереджало.
Позивачу було тяжко працювати і якщо в
неї була б така можливість, вона б
вийшла на пенсію раніше.

Свідкок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вони з позивачем працювали
разом в ДП «Придніпровська залізниця»
на ст. Рокувата. Позивач попрохала
поїхати з нею до архіву розібратися в
призначенні пенсії. Позивач
неодноразова казала їй, що хоче вийти
на пенсію раніше. Коли вони приїхали
дізнатися про призначення пенсії
працівник відкрила трудову книжку
позивача і повідомила ій, що в неї є
"гарячий стаж". Раніше їй таку
інформацію не казали. Все це
відбувалося у грудні 2012 року. Якщо б
сказали раніше, що вона має право
виходу на пенсію раніше, вона б пішла на
пенсію у 2010 році.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
березня 1977 року по травень 1990 року
перебував у трудових відносинах із
Криворізькою вовнопрядильною фабрикою
ім. Комсомолу України, яка
реорганізована у ЗАТ "Вовнопрядильна
фабрика" (а.с. 69-71 - копія архівної
довідки). З 16.07.1981 року по 18.08.1987 року
працювала чистильником - точильником з
важкими умовами праці гребінної
майстерні (а.с.29-32 - копія трудової
книжки). Рішенням комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області від 14 червня
2013 року Комісією прийнято рішення
підтвердити період роботи з 16.07.1981 року
по 18.08.1987 року для зарахування до
пільгового стажу роботи за Списком № 2.
(а.с.- 16- копія рішення комісії). Згідно
довідки від 11.11.2013 року ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу, як пенсіонер за
віком, за Списком № 2 терміном з 15.03.2013
року (а.с.28-довідка). На ухвалу суду від
23.04.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області надано розрахунок пенсії
ОСОБА_1 (а.с.144-155- розрахунок розміру
пенсії). Згідно акту про вилучення для
знищення документів, не внесених до
Національного архівного фонду від
05.11.2013 року документи в кількості 98
справ в тому числі листування про
оформлення пенсії (запити до ПФ,
відповіді ПФ, копії повідомлень
пенсіонерам, корінці повідомлень) за
2000-2009 роки знищено. (а.с.159-161 - копія
акту).

Стаття 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлює, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, -
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам. При
наявності пільгового стажу 6 років,
вона мала право на зниження пенсійного
віку на 3 роки, а саме мала право на
звільнення та на отримання пенсії у
віці 52 роки. Відповідно до трудової
книжки ОСОБА_1 працювала на
Криворізькій вовнопрядильній фабриці
ім. Комсомолу України, яка
реорганізована у ЗАТ "Вовнопрядильна
фабрика" з 16.07.1981 року по 18.08.1987 року на
посаді чистильник - точильник з важкими
умовами праці гребінної майстерні.
Згідно п. 3 (прядильне виробництво)
розділу ХХІ Списку № 2, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173, правом на пільгову
пенсію користуються чистильники -
точильники апаратів. В особових
картках звільнених працівників
Криворізької вовнопрядильної фабрики
ОСОБА_1 значиться точильником -
чистильником 3 р. цеху
гребенечесального з 16.07.1981 року по
18.08.1987 року. Період роботи з 16.07.1981 року
по 18.08.1987 року зараховується до
пільгового стажу роботи за Списком № 2.
Позивач досягла пенсійного віку та при
наявності в неї стажу 6 років мала право
на зниження пенсійного віку на 3 роки,
мала право на звільнення та на
отримання пенсії у віці 52 роки, тобто з
22 січня 2010 року.

Відповідно до п.1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій (далі Порядку)
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року №22-1 ( з подальшими
змінами), заява про призначення пенсії
непрацюючим громадянам і членам їх
сімей подається заявником особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника. У разі якщо
особа, якій призначається пенсія, є
неповнолітньою або недієздатною, заява
подається батьками або опікунами
(піклувальниками) за місцем їх
проживання (реєстрації).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що заява
про призначення пенсії працюючим
громадянам і членам їх сімей (у зв'язку
з втратою годувальника) та про
відстрочку часу її призначення
відповідно до Закону подається
працівником (членом його сім'ї у зв'язку
з втратою годувальника) до управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах (далі - орган,
що призначає пенсію) через
уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації
(далі - посадова особа). За бажанням
особи така заява може бути подана
особисто за місцем проживання
(реєстрації).

Відповідно до п. 34 Порядку посадова
особа зобов'язана не пізніше місяця до
дня досягнення працівником пенсійного
віку письмово повідомити його про
виникнення права на пенсію за віком, у
тому числі на пільгових умовах.

Згідно п. 35 Порядку, посадова особа у
10-денний термін з дня одержання заяви
про призначення пенсії оформляє всі
необхідні документи і направляє їх до
органу, що призначає пенсію, за
місцезнаходженням підприємства,
установи, організації або за місцем
проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», підприємства
та організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено.

Положенням ст. 1156 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями,
бездіяльністю особистим майновим
правам фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Твердження представників відповідача
про те, що позивач знав про дату
настання права виходу на пенсію за
віком на пільгових умовах, а саме 22.01.2010
року, її було своєчасно письмово
повідомлено восени 2009 року за
допомогою повідомлення-розписки, в
якому було вказано дату настання права
на пенсію, список документів, які
необхідно надати до архіву, роз'яснення
щодо терміну подачі документів,
необхідність написання заяви до
Пенсійного фонду встановленої форми,
необхідності написання заяви
довільної форми з проханням оформити
пенсію й проханням оформити документи
про стаж роботи, заробіток і інше, а
тому міг самостійно звернутися до
Пенсійного фонду з питання оформлення
пенсії, не можуть бути підставою для
відмови у позові, оскільки
представники відповідача не надали
розписку-повідомлення. Інших
документів про підтвердження
повідомлення ОСОБА_1 відповідач не
надав. П. 34 Порядку, встановлено
обов'язок, а не право посадової особи не
пізніше місяця до дня досягнення
працівником пенсійного віку письмово
повідомити його про виникнення права
на пенсію за віком.

Роботодавець не довів, що шкода завдана
не з його вини. Шкода полягає в сумі
втраченої позивачем пенсії. Відповідач
не виконав покладені на нього
обов'язки, передбачені Порядком
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 25 листопада 2005 року, а
саме письмово не повідомив працівника
про виникнення права на пенсію за
віком, не одержав заяви про призначення
пенсії та не оформив всі необхідні
документи і не направив їх до органу, що
призначає пенсію. Бездіяльність
відповідача була неправомірною, між
нею і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та вина.

З довідки Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу вбачається, що пенсія за віком за
Списком № 2 призначена позивачу з 15.03.2013
року в розмірі 1863,65 (а.с. 28)

Суд вважає, що з вини ДП
«Придніпровська залізниця» позивач
став отримувати пенсію лише з 15.03.2013
року, тому сума недоотриманої пенсії,
складає 48374, 61 грн. (згідно
розрахунку Управління Пенсійного
Фонду України в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу, протокол 52000 від 13.05.2014
року ) та повинна бути сплачена
відповідачем.

Відповідно до п.п. 3,4, постанови
Кабінету Міністрів України № 159 від
21.02.2001 року "Про затвердження порядку
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку із порушенням термінів їх
виплати" компенсації втрати частини
грошових доходів у зв'язку із
порушенням термінів підлягають такі
грошові доходи разом із сумою
індексації, які одержують громадяни у
гривнях на території України і не мають
разового характеру: пенсії( з
урахуванням надбавок, доплат,
підвищень до пенсії). Відповідач
(відповідно до розрахунку) повинен
сплатити компенсацію втрати частини
несплаченого розміру пільгової пенсії
з 22.01.2010 року по 14.03.2013 року у розмірі
6132,94 грн.

Вимоги про стягнення моральної шкоди в
розмірі 5000 грн. суд вважає завищеними
та оскільки порушення права позивача
на пенсійне утримання сталося
внаслідок дій відповідача, вимоги про
стягнення моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню в розмірі 1000
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним
судові витрати в розмірі 788 грн. 68 грн.

На підставі ст.ст. 22, 1156 ЦК України, ст.
101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», п.п. 34, 35 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій»,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-1, п.п. 3,4 постанови Кабінету
Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року
"Про затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати" , Постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди від 31.03.1995 року № 4, керуючись
ст.ст. 1, 3, 8,10-11, 15, 31, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» про відшкодування шкоди у
зв'язку з неотриманням пенсії та
компенсації у зв'язку з несвоєчасним
оформленням пенсії - задовольнити
частково.

Стягнути з відповідача Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» на користь позивача ОСОБА_1
матеріальну шкоду за неотримання
пенсії із-за несвоєчасного оформлення
пенсії за пільговим стажем починаючи з
22 січня 2010 року по 14 березня 2013 року в
розмірі 48374 гривень 61 копійки;

Стягнути з відповідача Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» на користь позивача ОСОБА_1
компенсацію втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати починаючі з 22 січня 2010 року
по 14 березня 2013 року в розмірі 6132
гривень 94 копійки;

Стягнути з відповідача Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» на користь позивача ОСОБА_1
компенсацію завданої моральної шкоди в
розмірі 1 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з відповідача Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» на користь позивача ОСОБА_1
судові витрати по справі у сумі 788
гривень 68 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Рибаєв О. А