Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2143/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

27.08.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Кодрула М.А.

із секретарем: Гончар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до приватного
підприємства «Гарант» про визнання
договору оренди землі недійсним, та
зобов'язання повернути земельну
ділянку, за апеляційною скаргою
приватного підприємства «Гарант» на
рішення Новгородківського районного
суду Кіровоградської області від 12
червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до приватного
підприємства «Гарант» (надалі по
тексту ПП «Гарант») про визнання
договору оренди землі недійсним,
укладеного між нею та відповідачем без
номеру від 02.01.2007 року, площею 16,19 га,
зареєстрованого 04.08.2009 року у
Новгородківському районному відділі
Кіровоградської регіональної філії ДП
"Центр Державного земельного кадастру
при Держкомземі України", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис № 49, та зобов'язання
відповідача повернути вказану
земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначено, що
вона на підставі державного акта на
право приватної власності на землю від
12.02.2002 року є власником земельної
ділянки площею 16,19 га, яка розташована
на території Верблюзької сільської
ради.

У вересні 2013 року їй стало відомо про
вказаний договір оренди землі, за
умовами якого передано відповідачу в
оренду належна їй земельна ділянка
загальною площею 16,19 га строком на 10
років, договір набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації. Договір зареєстрований у
Новгородківському відділі
Кіровоградської регіональної філії
Центру Державного Земельного кадастру,
про що у Державному реєстрі земель
вчинено запис від 04.08.2009 року за №
49.

Вважає, що договір укладено з
порушенням закону, тому просила
визнати його недійсним, оскільки
договір вона не підписувала.

Рішенням Новгородківського районного
суду Кіровоградської області від 12.06.2014
року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі
укладений між ОСОБА_2 та ПП «Гарант» без
номеру від 02.01.2007 року, площею 16,19 га,
зареєстрований 04.08.2009 року у
Новгородківському районному відділі
Кіровоградської регіональної філії ДП
"Центр Державного земельного кадастру
при Держкомземі України", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис № 49.

Зобов'язано ПП «Гарант» повернути
земельну ділянку площею 16,19 га ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ПП «Гарант»
ставиться питання про скасування
судового рішення з підстав
неправильного застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову. Зазначено, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, висновки суду не
відповідають обставинам справи. Судом
безпідставно взято за основу висновок
почеркознавчої експертизи, який є
неповним, неясним та необґрунтованим,
оскільки досліджувався лише примірник
договору оренди наданий позивачем,
інший примірник не досліджувався,
експертом не були надані відповіді на
всі питання. За таких підстав висновок
експерта є неналежним та недопустимим
доказом, а тому рішення суду підлягає
скасуванню.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, який згоден з
рішенням суду, представника
відповідача, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України,
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 16,19
га, яка розташована на території
Верблюзької сільської ради, на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю від 12.02.2002
року (а.с.6).

Між ОСОБА_2 та ПП «Гарант» укладено
договір оренди землі без номеру від
02.01.2007 року, за умовами якого позивач
передає відповідачу в оренду земельну
ділянку загальною площею 16,19 га строком
на 10 років. Договір набирає чинності
після підписання сторонами та його
державної реєстрації. Договір
зареєстрований у Новгородківському
відділі Кіровоградської регіональної
філії Центру Державного Земельного
кадастру, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 04.08.2009 року за
№ 49 (а.с.4-5, 20- 21).

Відповідно до ст. ст. 203, 207, 215 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

За положеннями ст. ст. 303, 304 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.Справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими законом.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі
(частини друга, третя ст. 203 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст.60, ст.ст. 57, 212
ЦПК України рішення суду не може
ґрунтуватись на припущеннях, а всі
докази оцінюються у сукупності і жоден
з них не має для суду наперед
встановленого значення. При цьому,
відхиляючи одні докази і беручи за
основу інші, суд має дати оцінку
підстав для цього. Фактичні дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Підставою для звернення до суду з
позовом ОСОБА_2 зазначила, що
оскаржуваний договір оренди вона не
підписувала.

Відповідно до ч. 1ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Вирішуючи спір, суд врахував, що
перевірка належності підпису особі та
встановлення зазначеної обставини
потребує спеціальних знань, з
урахуванням вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України
за клопотанням представника позивача
призначив експертизу, та відповідно
до ч. 2 ст. 59 ЦПК України вжив заходів до
перевірки обставини справи щодо
підписання позивачем оспорюваного
договору, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи № 134 від 28.03.2014 року підписи
в договорі оренди землі від 02.01.2007 року,
зареєстрованому в Новгородківському
відділі Кіровоградської регіональної
філії УДЗК від 04.09.2009 року за № 49,
виконані не ОСОБА_2, а іншою особою;
експериментальні зразки виконані не
навмисно зміненим почерком ОСОБА_2
(а.с.100-101).

Суд першої інстанції, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку, правильно застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, та дійшов
обґрунтованого висновку, що
відсутність підпису позивача як
орендодавця в наданому для державної
реєстрації примірнику договору є
достатньою обставиною для висновку про
відсутність його волевиявлення на
укладення договору оренди, цей
примірник договору оренди містить
реєстраційний напис про його державну
реєстрацію в Новгородківському
районному відділі Кіровоградської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру», про
що в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі внесено відповідний запис
(а.с.73-74) .

Доказів уповноження позивачем іншої
особи на підписання цього договору
суду не надано. Правочин підписаний від
імені позивача невідомою фізичною
особою без наявності у неї будь-яких
правових підстав для такої дії. У
зв'язку з недійсністю договору оренди
землі у відповідача відсутні підстави
для користування нею, а тому земельна
ділянка підлягає поверненню її
власнику.

Судом першої інстанції відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Представник відповідача в
заперечення доводів позивача
зазначала, що ОСОБА_2 особисто
підписала договір оренди землі і
отримувала орендну плату, а тому знала
про існування договору, на
підтвердження цього надала суду копії
списків ПП «Гарант» про отримання
орендної плати за 2007-2013 роки з
особистими підписами позивача (а.с.41-62).

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

З позовними вимогами про визнання
договору оренди землі недійсним
позивач через свого представника
звернулася лише у жовтні 2013 року.

Проте, відповідачем не
заявлялось про застосування позовної
давності, що відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК
України позбавляє суд можливості
робити висновки щодо дотримання
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Гарант» відхилити.

Рішення Новгородківського районного
суду Кіровоградської області від 12
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: