Справа № 595/1087/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2014

Бучацький районний суд Тернопільської
області

одноособово суддею
Федорончуком В.Б.,

при секретарі
Король Т.М.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Бучач справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку та
визнання права власності на земельну
ділянку,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2 про скасування державного
акту серії ЯГ №008204 на право власності
на земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,2325 га, що розташована по
АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_2,
визнання за нею права власності на 6/16
частин земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд загальною площею
0,2325 га, розташованої по АДРЕСА_1.
Позивачка посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3, яка
проживала в АДРЕСА_1. Рішенням
Бучацького районного суду
Тернопільської області від 13 серпня 2012
року за нею визнано право на спадкове
майно за законом, що залишилось після
смерті матері, а саме, на 6/16 частини
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
що розташований по АДРЕСА_1. На підставі
рішення суду, 24 вересня 2012 року КП
«Бучацьке районне бюро технічної
інвентаризації» зареєстровано право
власності на вищезгадане нерухоме
майно. Звернувшись до Приватного
підприємства «Земельні справи» для
виготовлення документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку під належною позивачці часткою
житлового будинку, було з'ясовано, що
земельна ділянка площею 0,2325 га, на якій
розташований житловий будинок,
належить відповідачці ОСОБА_2
відповідно до державного акта на право
власності на землю серії ЯГ №008204 від 12
травня 2006 року. Вважає державний акт
недійсним і таким, що підлягає
скасуванню, оскільки вона є власником
6/16 частин житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд, а тому має право на
6/16 частин земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд. Згідно ст.87
Земельного кодексу України право
спільної часткової власності на
земельну ділянку виникає при прийнятті
спадщини на земельну ділянку двома або
більше особами.

Позивачка в судовому засіданні
позов підтримала.

Відповідачка позов не визнала,
суду пояснила, що будинок по АДРЕСА_1
колись належав її батькам, з якими вона
проживала в даному будинку. Вона
зареєстрована в будинку, а проживає у
ньому її син з дружиною та дитиною. В
той же час, позивачка уже біля сорока
років проживає з сім'єю у своєму
будинках в с.Підзамочок. Вона не визнає,
що позивачці має належати 6/16 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
загальною площею 0,2325 га, розташованої
по АДРЕСА_1. Позивачка ні перед смертю
батьків, ні після їх смерті, не
проживали по АДРЕСА_1 і не обробляла
спірну земельну ділянку. Цю земельну
ділянку обробляла вона з батьками і
оформила вона право власності на
земельну ділянку ще за життя матері, а
позивачка тільки тепер спохватилася.

Згідно державного акта серії ЯГ №
008204 на право власності на земельну
ділянку, виданого 12 травня 2006 року,
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,2325 га, що
розташована в АДРЕСА_1.

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд встановив
наступні обставини:

З травня 2006 року відповідачка
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,2325 га, що
розташована в АДРЕСА_1;

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3;

На момент відкриття спадщини
внаслідок смерті ОСОБА_3, спадкодавцю
не належали права на спірну земельну
ділянку;

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за
законом першої черги майна, що належало
ОСОБА_3, а саме, 6/16 частин житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель та споруд, що
розташований по АДРЕСА_1.

Суд приходить до висновку, що в
позові слід відмовити з наступних
підстав.

Із змісту статті 129 Конституції
України вбачається, що однією з
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом про визнання за нею права
власності на земельну ділянку після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на прийняття
нею спадщини на земельну ділянку та на
незаконність видачі державного акта на
право власності на цю земельну ділянку
на ім'я її сестри ОСОБА_2, яка постійно
проживала з батьками в одному
домоволодінні.

Проте, в матеріалах справи
відсутні докази: про прийняття
спадщини; про заведення спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини; про
звернення позивачки, як спадкоємця в
держнотконтору з заявою про відкриття
спадщини; про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальних дій, що свідчило
б про існування перешкод для
оформлення спадкової справи у
нотаріальному порядку.

Крім того, позивачка просить
визнати за нею право власності на
земельну ділянку після смерті матері -
ОСОБА_3.

Разом з тим, з свідоцтва про
народження позивачки ОСОБА_1
вбачається, що її матір'ю значиться
ОСОБА_3.

Факт родинних відносин між
вказаними особами не встановлювався.

За вказаних обставин, суд вважає,
що позивачкою не доведено обставин, що
мають значення для справи.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку та
визнання права власності на земельну
ділянку - відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бучацький районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Б. Федорончук