РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №521/14001/14-ц

№ пр. 2/521/6012/14

26 серпня 2014 року

Малиновський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді -
Тополевої Ю.В.

за участю секретаря -
Мазинської І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Малиновського
районного суду міста Одеси з позовом
до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної
власності подружжя - квартири АДРЕСА_1
та визнання права власності на
зазначену квартиру. Позов
обґрунтований такими обставинами.
30.04.1993 року позивач зареєструвала шлюб
з ОСОБА_2, у 1996 році батьки подарували

їй трикімнатну квартиру за
адресою АДРЕСА_2, в якій вона була
зареєстрована з 05.01.1996 року, та як
зазначає позивач, майно, яке належало
кожному з подружжя до одруження, а
також одержане ним під час шлюбу в дар
або в порядку успадкування, є власністю
кожного з них. В подальшому, у травні 2000
року позивач продала належну їй
квартиру та 23.05.2000 року на підставі
договору купівлі продажу № 25483
зареєстрованого на Одеській товарній
біржі було придбано рівноцінну
трикімнатну квартиру за адресою
АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на ім'я
відповідача - ОСОБА_2 Однак, як
зазначає позивач, спірна квартира
була придбана цілком за кошти від
продажу квартири, розташованої за
адресою АДРЕСА_2, яка була подарована
позивачу її батьками, тобто є її
особистою власністю.

В судовому засіданні 21.08.2014 року
позивач та її представник підтримали
позовні вимоги та просили суд визнати
за позивачем право особистої приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач позов визнав частково, та
просив позивача компенсувати його
частку в спільному майні подружжя,
посилаючись на те, що дійсно квартира
за адресою АДРЕСА_2 була подарована
позивачу її батьками, але за квартиру,
розташовану за адресою АДРЕСА_1 було
доплачено спільно сімейними грішми, та
в зазначеній квартирі було зроблено
ремонт та встановлено вбудовані меблі
та техніку теж за спільні кошти. За
клопотанням позивача судом було надано
час для вирішення питання щодо
компенсування частки у спільному майні
подружжя, то об'явлено перерву у
судовому засіданні. У судовому
засіданні 26.08.2014 року позивачем було
надано до суду розписку, зі змісту якої
вбачається, що позивачем, ОСОБА_1
компенсовано відповідачу ОСОБА_2 його
частку у спільному сімейному майні.
ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив
той факт що йому компенсовано частку у
спільному сімейному майні, та він не
заперечує проти визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
позивачем ОСОБА_1

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вивчивши нормативно-правові
акти, які регулюють спірні
правовідносини, проаналізувавши і
оцінивши докази в їх сукупності вважає,
що позовні вимоги належить
задовольнити в повному обсязі з
наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли
внаслідок здійснення права спільної
сумісної власності подружжя та
регулюються Главою 8 СК України.

Як встановлено в судовому засіданні, та
визнано сторонами у справі, 30 квітня 1993
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
шлюб.

23 травня 2000 року подружжя придбало
квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору
№ 26438, зареєстрованому на Одеській
товарній біржі, який було укладено між
ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з
іншої.

07 червня 2000 року право власності на
спірну квартиру було зареєстровано за
відповідачем в ОМБТІ та РОН за №
66-стр.92-кн. 350пр.

Таким чином судом встановлено, що
квартира АДРЕСА_1, право власності на
яку зареєстровано за ОСОБА_2 є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 28 липня 2014 року шлюб між
сторонами було розірвано.

В судовому засіданні сторонами було
визнано той факт, що спірна квартира
придбалась в основному за кошти від
продажу квартири за адресою АДРЕСА_2,
яка була подарована позивачу її
батьками та була її власністю в
розумінні ст. 24 КпШС України, який діяв
на час укладення договору дарування
вказаної квартири. Разом із цим,
сторонами й визнано той факт, що хоч і
спірна квартира була придбана у шлюбі в
основному за особисті кошти позивача,
які вона отримала від продажу
подарованої їй квартири, але доплата,
ремонт та побутова техніка, меблі були
придбані за сумісні кошти подружжя.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Сторони домовились про компенсацію
відповідачу ОСОБА_2 замість його частки
у праві спільної сумісної власності на
майно, яка полягає у визнаної сторонами
доплати при купівлі та ремонту
квартири АДРЕСА_1, яка за згодою сторін
становить 200 000 гривень та виплачена
позивачем відповідачу до ухвалення
рішення, що підтверджується розпискою,
яка зберігається у матеріалах справи.

П.23 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21 грудня
2007 року № 11, вирішуючи спір між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Так квартира за адресою
АДРЕСА_1 хоч і була придбана у шлюбі в
основному за особисті кошти позивача,
які вона отримала від продажу
подарованої їй квартири, але доплата,
ремонт та побутова техніка, меблі були
придбані за сумісні кошти подружжя,
тому в цієї частині підлягає
компенсуванню за згодою відповідача в
розмірі 200 000 гривень.

При таких обставинах суд вважає
належним способом захисту права
позивача шляхом визнання за нею права
особистої приватної власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 61, 69, 70, 71 СК України, ст.
ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, яка подається протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
Ю.В.
Тополева