Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2253/14-ц

номер провадження 2/695/912/14

04 вересня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючої судді
Мозгової О.А.

при секретарі
Матвєєвій О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Золотоноша
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права на спадщину, -

В С Т А Н О В И В :

До Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області звернувся
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права на спадщину. Свій позов позивач
мотивує тим, що відповідач по справі є
його рідним братом. ІНФОРМАЦІЯ_2
померла їх мати ОСОБА_3, у зв»язку з чим
відкрилася спадщина за заповітом , до
складу якої ввійшло все належне їй
майно. Враховуючи неможливість мирного
вирішення питання щодо часток у
спадщині, вказаний спір був вирішений в
судовому порядку. Відповідно до
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 29.10.2010 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на будинок з
надвірними спорудами в порядку
спадкування та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на будинок з надвірним
будівлями в порядку спадкування: за
ОСОБА_1 визнано право власності на 11/32
частин будинковолодіння, а за ОСОБА_2
визнано право власності на 21/32 частин
будинковолодіння, розташованого:
АДРЕСА_1. На час розгляду вищевказаної
справи сторони були переконані, що
земельна ділянка, на якій розташований
спірний будинок не була приватизована.
На даний час постало питання про
приватизацію земельної ділянки, на
якій розміщений вищевказаний будинок,
тому ОСОБА_1 звернувся в Дмитрівську
сільську раду, де йому повідомили, що
Державний акт на право власності на
земельну ділянку був виготовлений
покійною матір»ю. У зв»язку з цим
представник позивача звернувся з
заявою до управління Держземагенства
в Золотоніському районі, на яку отримав
відповідь, що згідно з формою державної
статистичної звітності 6-зем за гр.
ОСОБА_3 на території Дмитрівської
сільської ради обліковується земельна
ділянка у власності для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,46 га. Позивач звернувся в
Золотоніську районну державну
нотаріальну контору з приводу
дооформлення права власності на
спадкове майно у вигляді земельної
ділянки в порядку спадкування, проте
отримав від завідуючої постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії, у
зв»язку з відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документа на
спадкове майно. Тому, ОСОБА_1 звернувся
до Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області з даним позовом.

Позивач в судове засідання не
з»явився, але надав суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримав, просив
розгляд справи провести у його
відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судове засідання також не з»явилася,
але надала суду заяву, в якій просила
розгляд справи провести у її
відсутність та відсутність позивача,
зазначила, що ОСОБА_2 позовні вимоги
визнає повністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви
представників, приходить до висновку,
що позов підлягає до повного
задоволення з наступних підстав:

- з копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
Золотоніському району Золотоніського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області від 13.12.2006 року,
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації актів
про смерть зроблено запис № 23;

- з свідоцтва про народження від
05.06.1954 року, виданого Домантівським
СільЗАГС, Золотоніського району
Черкаської області, вбачається, що
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, де
батьком зазначено ОСОБА_5, а матір»ю -
ОСОБА_3;

- з копії рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 29.10.2010 року вбачається, що
за ОСОБА_1 визнано право власності на
11/32 частин будинковолодіння,
розташованого по АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2
-визнано право власності на 21/32 частину
будинковолодіння, розташованого по
АДРЕСА_1;

- з копії відповіді начальника
управління Держземагенства у
Золотоніському районі Черкаської
області № и333/06-11 від 17.02.2014 року
вбачається, що згідно з формою
державної статистичної звітності 6-зем
за гр. ОСОБА_3 на території Дмитрівської
сільської ради обліковується земельна
ділянка у власності для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,46 га (Державний акт ЧР 5-10,
зареєстрований за № 16 від 18.11.1997 року) ;

- з постанови нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 05.03.2014 року, вбачається, що
завідуюча Золотоніської районної
державної нотаріальної контори
відмовила ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва
про право на спадщину за законом на 11/32
частин земельної ділянки площею 0,46 га
для ведення особистого селянського
господарства, що розташована та
території Дмитрівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3;

- з копії справи по видачі
державного акту на право приватної
власності на землю вбачається, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Дмитрівської сільської ради народних
депутатів Золотоніського району,
Черкаської області № 12 від 15 жовтня 1993
року гр. ОСОБА_3 було передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,46 га в межах села Матвіївка;

- з копії спадкової справи від
04.07.2014 року за № 670/01-16, наданої
Золотоніською районною державною
нотаріальною конторою, вбачається, що
після смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена спадкова справа
05 жовтня 2005 року за № 658. Підставою для
її заведення була заява про прийняття
спадщини від сина ОСОБА_2. 19 грудня 2007
року на його ім»я видано Свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на 7/8
частин земельних ділянок для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. В спадковій справі
знаходиться заява про прийняття
спадщини (подана згідно рішення суду
про визначення додаткового строку на
прийняття спадщини) від 28.08.2007 року від
ОСОБА_1, що проживає в АДРЕСА_1.

Також, згідно положень глави 85
Цивільного кодексу України заповідач
має право призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин; заповідач має
право на визначення обсягу спадщини, що
має спадкуватися за заповітом, на
заповідальний відказ, на покладення на
спадкоємця інших обов'язків, а також
право на скасування заповіту.

Суб'єкт права власності, яким є
заповідач (спадкодавець), на випадок
своєї смерті має право шляхом вчинення
заповіту розпоряджатися своєю
власністю - спадщиною, до складу якої
законом віднесені усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(статті 318, 1218, 1233, 1235, 1236 Кодексу).

Згідно ст. 1241 ЦК України право на
обов'язкову частку у спадщині мають
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки, які спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Отже, принцип свободи розпорядження
власністю шляхом вчинення заповіту
передбачає широкий обсяг
правомочностей заповідача, згідно з
якими він своїм волевиявленням може
вплинути на зміст спадкових
правовідносин. Однак, застосування
цього принципу обмежується
законодавчо встановленою для окремої
категорії спадкоємців гарантією, за
якою, незалежно від змісту заповіту,
особи, визначені в статті 1241 Кодексу,
спадкують половину частки, яка
належала б їм у разі спадкування за
законом. Перелік осіб, які мають право
на обов'язкову частку у спадщині,
встановлений указаними положеннями
Кодексу, є вичерпним і дає підстави
віднести цих осіб до членів сім'ї чи
найближчих родичів спадкодавця.

Сутність права на обов'язкову частку
полягає в тому, що на користь осіб,
визначений у ч. 1 ст. 1241 ЦК,
відкривається спадщина у вигляді
половини від тієї частки, право на яку б
належало їм при спадкуванні за законом,
незалежно від того, яким є зміст
заповіту.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року № 7 « Про
судову практику у справах про
спадкування» роз»яснено, що перелік
осіб, які мають право на обов»язкову
частку, що визначений статтею 1241 ЦК
України є вичерпним і розширеного
тлумачення не потребує.

Беручи до уваги те, що позивачем
завчасно була подана заява про
прийняття спадщини до Золотоніської
районної державної нотаріальної
контори, тому на підставі ст. ст. 1241,1261,
1262, 1269, 1270 ЦК України ОСОБА_1 прийняв
спадщину після смерті матері у вигляді
обов»язкової долі, яка становить 1/8
частину від спадкового майна.

Враховуючи вищевикладене та визнання
позовних вимог відповідачем, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.212, 213, 215, 218, 223 ЦПК
України, ст. 15, 328, 392, 1235 ЦК України,
Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2998
року «Про судову практику у справах про
спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права на спадщину - задоволити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за ОСОБА_3, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
спадкове майно, а саме на 1/8 частину
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,46 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
сторонами по справі протягом десяти
днів з його проголошення.

Суддя:
Мозгова О.А.