АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 07 серпня 2014 року

в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві Хільченка Романа
Володимировича, заінтересовані особи:
відділ державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві, ОСОБА_4.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м. Києві
Хільченка Р.В. від 18 червня 2014 р.
відкрито виконавче провадження ВП
№4374208, на підставі виконавчого листа
Дарницького районного суду м. Києва,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 грошових коштів, в сумі 188 826 грн.
60 коп.

В межах виконавчого провадження, 02
липня 2014 р. старший державний
виконавець виніс постанову про арешт
коштів боржника ОСОБА_2

11 липня 2014 р. боржник звернувся у суд зі
скаргою на дії державного виконавця й
просив суд скасувати зазначені
постанови та зобов'язати державного
виконавця відмовити стягувачу у
відкритті виконавчого провадження.

Зазначав, що виконавче провадження
було відкрито за виконавчим листом,
який не відповідає положенням ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: відсутність у
виконавчому документі дати видачі,
інформації про індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача, а
також має місце неправильне зазначення
його імені та місце перебування,
невірно зазначено місце проживання
боржника. Окрім того, виконавче
провадження було відкрито за
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування, роботи
боржника або місцезнаходження його
майна в Дарницькому районі м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 07 серпня 2014 р. у задоволенні
заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
боржника, посилаючись на порушення
норм процесуального права, просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та та постановити нову ухвалу про
задоволення скарги.

Колегія суддів, заслухавши
представника скаржника, якій підтримав
подану апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 01 листопада 2013р., яке
набрало законної сили 22 травня 2014р., в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя
постановлено стягнути з боржника на
користь на користь ОСОБА_4 188
826грн.60коп.

11 червня 2014р., на виконання судового
рішення, судом було видано виконавчий
лист, який 17 червня 2014р. представником
стягувача подано до примусового
виконання ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві за місцем знаходження
нерухомого майна боржника та
фактичного його проживання за адресою
АДРЕСА_1 /а.с.31,43,44/.

Встановлено, що 18 червня 2014р. на
підставі поданого виконавчого листа
старшим державним виконавцем
Хільченко Р.В. ВДВС Дарницого РУЮ у
м.Києві було відкрито виконавче
провадження й одночасно накладено
арешт на майно боржника /а.с.39,40/.

Постановою державного виконавця від 02
липня 2014р. накладено арешт на кошти
боржника, які містяться на банківських
рахунках /а.с.41/.

Відмовляючи в задоволенні скарги,
районний суд обґрунтовано виходив з
того, що дії державного виконавця,
пов'язані з відкриттям виконавчого
провадження й накладення арешту на
кошти боржника, узгоджуються з
вимогами Закону України «Про виконавче
провадження», поданий на виконання
виконавчий лист містив всі необхідні
реквізити, а викладені у скарзі
посилання щодо неповноти заповнення
виконавчого документу можуть бути
підставою до звернення, в порядку ч.2
ст.369 ЦПК України, про виправлення
помилок, допущених при його оформленні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже з вищевказаної норми Закону
вбачається, що індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача
зазначається у виконавчому документі
лише за його наявності, тобто якщо він є
в наявності, зокрема, в матеріалах
судової справи; якщо він відомий суду,
який видав виконавчий документ.

Тобто, відповідно до системного
тлумачення п.3 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача є
інформацією, що вноситься до
виконавчого документу органом, який
його видав, лише у випадку його
наявності та не є обов'язковим
реквізитом для відкриття виконавчого
провадження.

Долучена до матеріалів справи копія
виконавчого листа свідчить про те, що
поданий на виконання стягувачем
вказаний лист містить всі реквізити,
визначені положеннями ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
що виключає необхідність прийняття
державним виконавцем рішення про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Звертаючись з заявою, представник
стягувача посилався на те, що божник за
адресою, вказаною у виконавчому листі,
не проживає, а мешкає за
місцезнаходженням нерухомого майна,
яке знаходиться у АДРЕСА_1 й на
підтвердження доводів до заяви
долучив копію державного акту на право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
/а.с.44/.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів визнає безпідставними
посилання апеляційної скарги про
необґрунтоване відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 01 листопада 2013р. ВДВС
Дарницького РУЮ у м.Києві.

Матеріалами справи доведено, що дії
державного виконавця, пов'язані з
відкриттям виконавчого провадження та
накладенням арешту на кошти боржника є
правомірними, вони повністю
узгоджуються з вимогами ст.ст.17, 19, 20
Закону України «Про виконавче
провадження».

Встановлено, що постановою головного
державного виконавця ВДВС Дарницького
РУЮ у м.Києві Данилюк О.Б. від 22 липня
2014р. відкладено провадження
виконавчих дій у зв'язку з відсутністю
відомостей про отримання боржником
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження та
надходженням заяви про поновлення
строку на добровільне виконання
рішення суду /а.с.38/.

Враховуючи викладені обставини, а
також матеріали справи, у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
суду першої інстанції про відсутність
правових підстав до задоволення
поданої по справі скарги.

Викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи та
зібраним доказам, й доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 07 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/12841/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/11394/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
КуренковаЄ.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.