Справа № 346/2374/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі: головуючого судді
Димашка В.П.

за участі секретаря
Гайової Г.Ф.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представників відповідача
ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломия
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, вселення та визначення
порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся в суд із позовом в
якому просив зобов»язати відповідача
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, припинити чинити
дії, які перешкоджають йому
реалізовувати своє право щодо
користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_2, вселити його вдану
квартиру, визнати порядок користування
жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2
таким чином: виділити йому в
користування одну кімнату, другу для
відповідача і третю та всі підсобні
приміщення залишити у загальному
користуванні та зобов»язати
відповідача ОСОБА_2 не порушувати
встановлений порядок користування
житловим приміщенням, судові витрати
покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
під час спільного проживання з батьком
- ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2, він та
сестра ОСОБА_2 спільно на підставі
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
приватизували дану квартиру. Свідоцтво
на право власності № 52 від 18 квітня 2000
року, згідно з яким кожен з них став
власником 1/3 трьохкімнатної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько помер, і він та
відповідач успадкували частку батька в
рівних долях. Так, відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом серії «ВРД» № 837270, яке видала
державний нотаріус Коломийської
міської державної нотаріальної
контори Мануляк І.В. і яке
зареєстроване в реєстрі за № 3237
(спадкова справа № 104/2010 року) спадщини
складається з 1/3 частки приватизованої
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2
житловою площею 47,6 кв. м., загальною
площею 62,7 кв. м., яка належала померлому
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Івано-Франківським бюро по
приватизації Дистанції цивільних
споруд 21 квітня 2000 року, згідно з
розпорядження від 18 квітня 2000 року за №
52 та зареєстрованого в Коломийському
МБТІ. Номер запису 3919 в книзі Д-17
приватизації. Таким чином відповідно
до згаданого свідоцтва на спадщину він
отримав у власність як і відповідач ще
1/6 частку квартири. Отриману як спадок
частку він зареєстрував в
Коломийському МБТІ.

Витяг про державну реєстрацію № 28810781
серії «ССХ» № 400278 від 27.01.2011 року. Тобто
на підставі цього згідно ст. 363 ЦК
України, він набув додатково право
власності на вказане майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, він як
власник майна володіє, користується
своїм майном на власний розсуд. Усім
власникам забезпечується рівні умови
здійснення своїх прав. Однак він не має
можливості розпоряджатися своїм
власним майном, так як відповідач не
впускає його до спірної квартири.

Скориставшись його відсутністю
відповідач замінила вхідні двері на
броньовані, чим перешкодила йому
доступ до жилого приміщення, а також
порушила його права щодо користування
жилим приміщенням, яке належить йому на
праві приватної власності.

Спроби увійти до квартири завершуються
скандалам із відповідачем, потрапити
до квартири він так і не може.

У зв»язку з протиправними діями
відповідача він вимушений був
звертатись із заявами до міліції, але
йому було відмовлено в притягненні
відповідача до відповідальності
посилаючись цивільно-правовий
характер даного спору.

Крім цього на даний час є
заборгованість за комунальні платежі,
зокрема за надання послуг з утримання
будинку і споруд та прибудинкових
територій в сумі 3409 грн. 53 коп. та
комунальному підприємству
«Коломиятеплоенергія» в сумі 390 грн. 70
коп., що може в майбутньому для нього
мати небажані наслідки, як
співвласника даної квартири.

Спірна квартира складається з трьох
кімнат площею 62,7 кв.м., у тому числі
житловою 47,6 кв.м.

В даному випадку для забезпечення його
права на проживання у цій квартирі
необхідно встановити порядок її
користування шляхом виділення однієї
кімнати на його користування, одну
кімнату відповідачу, а третю та всі
підсобні приміщення залишити у
загальному користуванні.

Позивач позовні вимоги підтримав та
пояснив, що ремонт було зроблено коли
було три співвласники, об'єднано туалет
із ванною. Він у 2011 році дозволив на
його частині квартири проживати
матері, однак відповідач її вигнала. З
12.11.1999 року він знявся з реєстрації, і
до 2004 року він міг зайти у квартиру.
Коли батько відкривав двері він міг
попасти тільки у кухню, коридор та його
кімнату. Після смерті батька вона
перестала його пускати у квартиру,
помінявши двері на броньовані. 28.03.2014
року він зареєструвався, і 29 березня
він намагався зайти у квартиру,
оскільки передзвонила сусідка що вона
є, однак якийсь чоловік його не пустив.
На даний час є борг по комунальних
платежах 3800 грн. Він знімав квартиру з
дружиною, де і проживав, на даний час
проживаю де прийдеться. ОСОБА_2 без його
дозволу не мала права заключати будь
яких договорів, порушено його права, а
тому він звертався в усі служби про
перезаключення з ними договорів.
Вважає, що поділити квартиру неможливо,
а тому необхідно встановити порядок
користування.

Відповідач позову не визнала, та
пояснила що вони не можуть спільно
проживати, він з 1995 року він не проживав
у квартирі. Вона ремонти робила не
самовільно. Він частково допомагав
робити ремонт. Не згідно з позовом тому,
що вона сама за власні кошти зробила
ремонт. Вона його не пускає у їхню
спільну квартиру з 28 березня 2014 року,
він намагався без попередження зайти,
ламав двері та відрізав світло. У нього
ключі від підвалу. До цього часу він був
зареєстрований у дружини у АДРЕСА_1.
Відповідач не оплачує за квартиру. У
разі визначення порядку користування
квартирою вона вважає за необхідне
виділити їй у користування кімнату під
№6 з балконом, а позивачу кімнату під
№7, кімнату №8 та всі допоміжні
приміщення у спільне користування.

Беручи до уваги пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовна заява підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним, ніхто не може
бути позбавлений цього права або
обмеженим у його здійсненні.

Відповідно до ст. 155 Житлового Кодексу
України власника квартири не може бути
позбавлено права користування
квартирою, крім випадків установлених
законодавством.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_2
належала на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_5 та членам
його сім»ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних
долях, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від 21
квітня 2000 року та зареєстрованого в
Коломийському МБТІ за № 3919.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 09 грудня 2010 року серії
«ВРД» № 837270, яке видала державний
нотаріус Коломийської міської
державної нотаріальної контори
Мануляк І.В. і яке зареєстроване в
реєстрі за № 3237, спадкоємцями майна
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його
син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку
спадщини, а саме квартира АДРЕСА_2 та
дочка померлого - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
на 1/2 частку спадщини, а саме квартира
АДРЕСА_2.

Згідно відповіді ОКП «Коломийське
МБТІ» від 16.04.2014р. на № Ю-39/8-14336 право
власності на 1/2 частину квартира
АДРЕСА_2, зареєстровано за ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
виданого 21.04.2000 року та свідоцтва про
право на спадщину, посвідченого
Коломийською міською державною
нотаріальною конторою 09.12.2010 року за №
3237.

Згідно довідки КП «Житлотеплосервіс-1»
від 28.03.2014 року за № 10 заборгованість
за надання послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій за
адресою АДРЕСА_2 станом на 01.11.2012р.
становить 3409 грн. 53 коп.

Згідно довідки КП
«Коломиятеплоенергія» від 28.03.2014 року
за № 150 заборгованість за надання
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкових територій за адресою
АДРЕСА_2 станом на 01.04.2014р. становить 390
грн. 70 коп.

Як вбачається з наведених доказів
позивач, ОСОБА_1 є власником ? частини
квартири АДРЕСА_2, у відповідності до
ст. 321 ЦК України та 155 ЖК України ОСОБА_1
не може бути позбавлено права
користування квартирою, та беручи до
уваги те що відповідач визнала, те що
вона не пускала позивача до
вищевказаної квартири, тому слід
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_2 та вселити позивача в дану
квартиру.

Враховуючи інтереси сторін, та
визнання сторонами неможливості
поділу квартири, суд вважає за
необхідне визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_2,
виділивши позивачу ОСОБА_1 в
користування кімнату під №7 площею 14.2
кв.м. а відповідачу ОСОБА_2 кімнату під
№6 площею 16.2 кв.м., з балконом площею 1
кв.м.

Кімнату під № 8 площею 17.2 кв.м. кухню під
№ 4 площею 5.9 кв.м., коридок під №1 площею
4.7 кв.м. та ванну кімнату під №2 площею 3.2
кв.м. необхідно залишити у спільному
користуванні.

В задоволенні позову про зобов»язання
відповідача ОСОБА_2 не порушувати
встановлений порядок користування
житловим приміщенням, слід відмовити,
оскільки захист прав свобод та
інтересів передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення, а прийняття судом рішення
щодо захисту прав та інтересів осіб на
майбутнє, без їх порушення є
безпідставним.

На підставі наведеного, ст. 316, 317,
319, 321, 358, 391 ЦК України, 150, 155 ЖК України,
88, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_2.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_2.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_2, виділивши позивачу
ОСОБА_1 в користування кімнату під №7
площею 14.2 кв.м. а відповідачу ОСОБА_2
кімнату під №6 площею 16.2 кв.м., з
балконом площею 1 кв.м.

Кімнату під № 8 площею 17.2 кв.м. кухню під
№ 4 площею 5.9 кв.м., коридок під №1 площею
4.7 кв.м. та ванну кімнату під №2 площею 3.2
кв.м. залишити у спільному
користуванні.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення через
Коломийський міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
Димашок В. П.