Справа №592/7422/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Костенко Номер провадження
22-ц/788/1572/14 Суддя-доповідач - Семеній
Лідія. Іванівна. Категорія - 54
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Українського державного підприємства
зв'язку «Укрпошта», треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу і відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 з рішенням суду першої
інстанції не погодилася і оскаржила
його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона посилається
на неповне з'ясування судом обставин у
справі, порушення норм матеріального і
процесуального права, та просить
оскаржуване рішення скасувати й
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
суд передчасно прийшов до висновку про
необґрунтованість заявлених вимог.
Зазначає, що відповідач у справі є
неналежним, оскільки вимоги до
Українського державного підприємства
зв'язку «Укрпошта» нею не заявлялися,
суд не звернув увагу на те, що заява про
звільнення прийнята неповноважною
особою, не витребував докази на
порушення відповідачем трудового
законодавства щодо торгівлі
продуктами харчування, не викликав
заявлених свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
представника відповідача ОСОБА_5, який
заперечив проти її задоволення,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
всупереч положенням ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК
України позивачка не надала належних і
допустимих доказів на підтвердження
того, що заяву про звільнення вона
написала під тиском, чим не довела
порушення роботодавцем її трудових
прав при звільненні.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 з 27.02.2007 року
працювала на посаді листоноші
відділення поштового зв'язку с. Сад ЦОС
№3 Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта»
(а.с.6-9).

11.06.2014 року позивачка подала заяву про
звільнення з 11.06.2014 року за угодою
сторін (а.с.22), яка була погоджена та
наказом №570-к від 11.06.2014 року за
підписом директора Сумської дирекції
УДППЗ «Укрпошта» її було звільнено з
займаною посади на підставі п.1 ст.36
КЗпП України (а.с.24).

Суд першої інстанції вірно встановив
правовідносини, що склалися між
сторонами спору, та виходив з положень
п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, якими
передбачено, що однією з підстав
припинення трудового договору є угода
сторін.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.8
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
трудових спорів" від 6 листопада 1992 року
N 9 (зі змінами та доповненнями) при
домовленості між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом про припинення трудового
договору за п.1 ст.36 КЗпП України (за
згодою сторін) договір припиняється в
строк, визначений сторонами.
Анулювання такої домовленості може
мати місце лише при взаємній згоді про
це власника або уповноваженого ним
органу і працівника.

Таким чином, ОСОБА_2, звернувшись до
роботодавця із заявою про своє
звільнення, отримала відповідну згоду
на це, тобто між сторонами відбулася
угода, за якої трудові правовідносини
вирішено припинити у визначений ними
строк, а саме, з 11.06.2014 року, що є
самостійною підставою для розірвання
трудового договору. До того ж,
позивачка після подання заяви про
звільнення на роботу не виходила.
Доказів, які б підтверджували взаємну
згоду позивачки та роботодавця на
анулювання їх домовленості про
припинення трудових правовідносин, нею
суду не надано.

Доводи ОСОБА_2 про чинення на неї
психологічного тиску, наслідком чого
стало написання заяви про звільнення, є
недоведеними. Вимоги безпосереднього
керівника позивачки щодо належного
виконання нею своїх посадових
обов'язків, як і вказівки на її
звільнення у випадку невиконання
певного обсягу робіт, не виходить за
межі його компетенції, а тому не
можливо вважати психологічним тиском
на працівника.

Посилання заявниці на порушення
відповідачем вимог трудового
законодавства по відношенню до неї
жодними доказами не доведені.

Доводи ОСОБА_2 про те, що заяву вона
подала ще 07.06.2014 року за вимогою ОСОБА_3,
яка не мала повноважень ні приймати, ні
вимагати таку заяву, є безпідставними
та спростовуються письмовими доказами
у справі, зокрема копією власноруч
написаної заяви позивачки з
відповідними погодженнями про її
звільнення (а.с.22).

Посилання позивачки на те, що вона
зверталася з позовом до Сумської
дирекції УДППЗ «Укрпошта», а не до
Українського державного підприємства
зв'язку «Укрпошта», не спростовують
висновків суду, оскільки місцевий суд
залучив юридичну особу, як самостійний
суб'єкт права, проти чого сторони не
заперечували, що є не суттєвим та не
вплинуло на правильність вирішення
спору.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин, встановивши, що
звільнення ОСОБА_2 відбулося без
порушень трудового законодавства, суд
дійшов правильного висновку про
відсутність законних підстав для
поновлення позивачки на роботі та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 30 липня 2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -