Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/183/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П.

Голованя А.М.

при секретарі
Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2,
правонаступником якого є ОСОБА_3, про
стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 6
листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі-банк) звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору №КGXRRC08300065 від 15
серпня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 7 700 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі
12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється у наступному порядку:
щомісяця в період сплати позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов. Однак
відповідач умови договору не виконав,
внаслідок чого станом на 6 червня 2013
року числиться заборгованість перед
банком у розмірі 73 808,95 грн., яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 7 700 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 17 969,36 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 633,40 грн.; пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 41 788,29 грн.;
штраф (фіксована частина)-500 грн.; штраф
(процентна ставка)-3 490,90 грн.

Рішенням Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 6
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача
ставиться питання про скасування
рішення суду з ухваленням нового про
задоволення позовних вимог через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник банку підтримав
доводи апеляційної скарги.
Правонаступник відповідача до суду не
з»явився, повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції керувався тим, що
виданий Знам»янським міськрайонним
судом 14 березня 2008 року за заявою банку
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за зазначеним
кредитним договором від 15 серпня 2007
року в сумі 9 291 грн.97 коп. перебуває на
виконанні, що відповідно до ч. 2 ст.223 ЦПК
України виключає повторне звернення
до суду з тотожним позовом, а крім того,
вимоги пред'явлені до відповідача
за спливом позовної давності.

Колегія суддів вважає, що покладений
в основу рішення висновок не
узгоджується з нормами матеріального
права, якими регулюються спірні
правовідносини, не ґрунтується на
доказах і не відповідає обставинам
справи.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджено, що 15 серпня 2007
року між ЗАТ КБ «Приватбанк», яке
згодом було перейменовано в публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 було
укладено кредитно-заставний договір,
що складається з підписаної
позичальником Заяви № KGAXRRC08300065 та Умов
про надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт)(далі - Умови). За цим
договором банк надав відповідачеві
споживчий кредит в сумі 7 000 грн.
строком на 36 місяців ( до 13 серпня 2010
року), зі сплатою відсотків за його
користуванням в розмірі 1% на місяць на
суму залишку заборгованості по
кредиту, з погашенням заборгованості
щомісячним платежем в сумі 394,96 грн. 96
коп.(а.с.4, 6-9).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк (термін).

ОСОБА_2 як позичальник свої
зобов'язання по поверненню у строк до 13
серпня 2010 року кредиту, процентів за
користування кредитом, винагороди не
виконав. Загальний розмір його
заборгованості перед банком станом на
6 червня 2013 року визначений в сумі 73 808
грн. 95 коп.(а.с.3). За даними розрахунку
заборгованості останню сплату за цим
кредитним договором здійснено
позичальником 23 січня 2009 року (200 грн.
пені), що підтвердив в судовому
засіданні представник позивача.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду
з вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК
України).

Пунктом 5.5 Умов термін позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків, неустойки,
винагороди встановлений тривалістю у
п'ять років, що не суперечить правилам
ст. 259 ЦК України.

З огляду на це висновок суду про
звернення з позовом за спливом
позовної давності є невірним.

Помилковим також є висновок суду з
посиланням на ч.2 ст.223 ЦПК України щодо
факту пред'явлення банком даного
позову за наявності винесеного
Знам»янським міськрайонним судом
судового наказу від 14 березня 2008 року
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за зазначеним кредитним договором в
розмірі 9 291 грн. 97 коп.(станом на лютий
2008 року).

Крім того, відкрите за цим судовим
наказом виконавче провадження
постановою від 16 серпня 2013 року
повернуто на підставі п.2 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв»язку з відсутністю у боржника майна,
на яке може бути звернено стягнення.

За таких обставин суд не мав правових
підстав для відмови у задоволенні
заявленого позову ні за його
необґрунтованістю, ні за спливом
позовної давності.

Частиною 1 ст 527 ЦК України передбачено,
що боржник зобов»язаний виконати свій
обов»язок особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов»язань чи
звичаїв ділового обороту.

Як підтверджено даними відповідного
свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 (до
постановлення судом першої інстанції
рішення) ОСОБА_3 помер (а.с. 52).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи , яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять всі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм, у разі
смерті фізичної особи-боржника за
зобов»язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов»язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємця; таким чином відбувається
передбачена законом заміна боржника за
зобов»язанням.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного в спадщину,
у разі пред'явлення такої вимоги до
них у порядку, визначеному ст.1281 ЦК
України.

Прийняття спадщини здійснюється
шляхом подання заяви про прийняття
спадщини (ст.1269 ЦК України).

Також спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Ухвалою апеляційного суду від 21 серпня
2014 року відповідно до ст. 37 ЦПК України
до участі у справі залучено
правонаступника відповідача - його
спадкоємця, матір ОСОБА_3, яка згідно
довідки квартального комітету
постійно проживала з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
(а.с. 68,69).

З урахуванням положення ст. 1282 ЦК
України спадкоємці боржника за умови
прийняття спадщини є боржниками перед
кредитором в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

За даними довідки Знам»янської міської
державної нотаріальної контори від 30
квітня 2014 року, підтвердженими
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру, з заявою про прийняття
спадщини та про видачу свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_2
ніхто не звертався, спадкова справа
нотаріальною конторою не заводилась
(а.с. 62,63).

Відповідно до Інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек від 15
серпня 2014 року відомості про наявність
належного ОСОБА_2 на праві власності
нерухомого майна відсутні. За ним,
згідно довідки УДАІ УМВСУ в
Кіровоградській області від 24 червня
2014 року, не зареєстровані
автотранспортні засоби (а.с.73, 76,77).

Саме у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2
майна, на яке може бути звернено
стягнення, виконавчий документ про
стягнення боргу за судовим наказом від
14 березня 2008 року було повернуто
стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с. 28).

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача не
заперечував дані обставини та
підтвердив про відсутність відомостей
відносно спадкового майна померлого.

Зазначене є підставою вважати, що у
визначеному законом порядку наявність
спадкового майна не встановлена, а тому
підстав для задоволення позовних вимог
та стягнення заборгованості з
правонаступника немає.

Ураховуючи наведене, у задоволенні
позову публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, яка є
правонаступником ОСОБА_2, слід
відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.
303, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Знам»янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 6
листопада 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову
публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, яка є
правонаступником ОСОБА_2, про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді