АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1144/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 212/9373/13-ц
інстанції - Борис О.Н.
Доповідач - Ляховська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

при секретарі - Васильєвій Є.Л.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3, представника
відповідача та третіх осіб ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором позики від 23 квітня
2010 року. В обґрунтування позовних
вимог, які під час розгляду справи були
уточнені, позивач зазначила, що між нею
та відповідачем було укладено договір
позики від 23 квітня 2010 року, за яким
відповідач ОСОБА_5 отримав у борг
грошові кошти в сумі 39500 грн. на строк до
23 жовтня 2010 року зі сплатою процентів у
розмірі 5 % щомісячно, починаючи з 23.04.2010
року до дня повного розрахунку,
нарахуванням пені у розмірі 1,5 % від
суми позики у випадку неповернення
вчасно суми коштів. Однак у
встановлений строк відповідач
добровільно борг не повернув, у зв`язку
з чим станом на 25.03.2014 року виникла
заборгованість у загальному розмірі 112
449,18 грн., у тому числі: 15200 грн. - борг за
договором, 59750,00 грн - проценти за
користування коштами, 24330,63 грн - пеня за
прострочення повернення позики, 9 613,54
грн - сума індексу інфляції за весь час
прострочення, 3555,01 грн - три відсотки
річних від простроченої суми, яку разом
із судовими витратами на правову
допомогу в сумі 3000 грн. та 1124,49 грн.
судового збору позивач просила
стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено, судові витрати по справі
віднесено на рахунок ОСОБА_2

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового про
задоволення її позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, на її
думку, суд дійшов помилкового висновку
щодо терміну дії договору - до 23 жовтня
2010 року, оскільки відповідно до п.4
Договору позики цією датою обумовлено
кінцевий термін погашення
відповідачем всієї суми позики та
згідно п.13 договір діє з моменту
передачі коштів відповідачу до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим Договором. Крім того,
суд безпідставно не погодився щодо
обов'язкової сплати відповідачем на
користь позивача 5% від повної суми
позики та нарахування пені у випадку не
повернення суми грошей вчасно з
розрахунку 1,5% від повної суми позики,
оскільки ці вимоги передбачені п.5
вищезазначеного Договору. Вважає, що
відповідач зобов'язаний сплатити їй:
основний борг у сумі 15200 грн., 5% від суми
позики у розмірі 59750 грн., 1,5% пені за
прострочення повернення позики у
розмірі 24330,63 грн., суму індексу
інфляції за весь час прострочення у
розмірі 9613,64 грн., 3% річних від
простроченої суми у розмірі 1369,24 грн.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог та доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2010
року між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_5 укладено договір
позики, посвідчений нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за
№730, згідно якого відповідач ОСОБА_5
отримав від ОСОБА_2 у борг грошові кошти
в сумі 39500грн. на строк до 23 жовтня 2010
року зі сплатою процентів за
користування коштами у розмірі 5 %
щомісячно, починаючи з 23.04.2010 року до
дня повного розрахунку, з нарахуванням
пені з розрахунку 1,5 % від суми позики у
випадку неповернення вчасно суми
коштів (а.с. 68).

Згідно п. 2 укладеного сторонами
Договору відповідач зобов'язався
виплачувати Позикодавцю кожного
місяця 23 (двадцять третього) числа
виплачувати 5% (п'ять відсотків) від
повної суми позики, що буде
підтверджене підписами Сторін в
простій письмовій

формі, починаючи з дня посвідчення
договору до дня повного розрахунку.

На виконання зобов'язань за
договором відповідач ОСОБА_5 21 жовтня
2010 року передав позивачці ОСОБА_2
автомобіль марки ВАЗ-2107 газ, державний
номер НОМЕР_1, оцінений сторонами у
24300грн., про що свідчить розписка
позивача (а.с. 69).

Крім цього, виконання зобов'язань за
договором позики посвідчувалось
згідно простої письмової форми,
узгодженої сторонами, на аркуші
паперу, який містить рукописні записи
про отримані позивачем суми, які
сторонами не оспорюються (а.с. 70).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дослідив усі надані сторонами докази,
перевірив доводи та заперечення
сторін, у повному обсязі встановив
обставини справи, надав їм вірну
юридичну оцінку та дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог

Встановивши, що ОСОБА_5 на виконання
зобов'язань за договором позики
повернув ОСОБА_2 грошові кошти на
загальну суму 57375 грн., при цьому при
здійсненні відповідачем виплат була
допущена переплата в сумі 14148,66 грн., яка
виникла у зв'язку з тим, що позивач
ОСОБА_2 поза умовами договору позики
неодноразово в односторонньому
порядку збільшувала процентну ставку,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
покладення на відповідача
відповідальності за зобов'язаннями, не
обумовлені договором.

Перевіривши надані позивачем на
підтвердження позовних вимог
розрахунки заборгованості, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що вони виконанні з порушенням
законодавства, у зв'язку з чим зазначив
власний розрахунок, згідно якого
допущена відповідачем переплата боргу
складає 14148,66 грн., та обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги
позивача не містять підстав для її
задоволення.

Так, не можуть бути взятими до
уваги доводи щодо необхідності
стягнення заборгованості по пені за
період з 24.10.2010року по 23.10.2013року.

Як убачається із п.5 укладеного
сторонами договору позики, у випадках
не повернення суми грошей вчасно
нараховується пеня з розрахунку 1,5% від
суми позики. При цьому сторони не
обумовили порядок нарахування пені - чи
воно є одноразовим, чи щоденним, чи
щомісячним.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік.

Оскільки з вимогами про стягнення
пені ОСОБА_2 звернулась до суду лише у
жовтні 2013 року, підстави для стягнення
пені, на думку колегії суддів, відсутні.

Інші доводи також не містять підстав
для її задоволення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
Я.М.Бондар

В.П.Зубакова