Справа № 653/1754/14-ц
Провадження № 2/653/656/14
РІШЕННЯ

іменем України

"03" вересня 2014 р.

03 вересня 2014 року Генічеський районний
суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Калімбета
Л.І.

при секретарі
Соколович О.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Генічеської міської ради, третя особа
ОСОБА_3, про визнання незаконним та
скасування рішення Генічеської
міської ради

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зазначеним позовом до Генічеської
міської ради, третя особа ОСОБА_3 про
визнання незаконним та скасування
рішення Генічеської міської ради,
мотивуючи свої вимоги тим, що він є
власником житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,0436 га. ОСОБА_3
є власницею житлового будинку,
розташованого на земельній ділянці 500
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2. Рішенням Генічеської міської
ради від 29.04.2013 року за №659 було надано
дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0534 га., за адресою: АДРЕСА_2
ОСОБА_3 є власником жилого будинку з
відповідними надвірними будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2
Земельна ділянка, на якій розташований
придбаний ОСОБА_3 будинок, перебувала у
користуванні колишнього власника та
становила 500 кв.м. Лінійні розміри
земельної ділянки, на якій розміщено
житловий будинок з господарськими
спорудами, який на даний час належать
ОСОБА_3 встановлені генеральним
планом (схемою) 1954 року. В порушення
вимог ст.ст.118, 120 Земельного Кодексу
України та ст.377 Цивільного Кодексу
України Генічеська міська рада при
прийнятті оскаржуваного рішення від
29.04.2013 року за №659, яким надається
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0534 га. не в повному дослідила
землевпорядні документи, технічні
матеріали, що підтверджують розмір
земельної ділянки, в зв'язку з чим
передано останній земельну ділянку
площею, що не відповідає розміру,
встановленому у правовстановлюючих
документах на житловий будинок,
збільшивши її на 34 кв.м. за рахунок
земельної ділянки позивача. На
підставі зазначеного рішення
виготовлено проект землеустрою, в
якому зовнішні межі земельної ділянки
не співпадають з межами, які
встановлені генеральним планом
(схемою) 1954 року. Так довжина земельної
ділянки АДРЕСА_2 з жовтня 1954 року
складала 10,50 м., а в проекті відведення
уже зазначається як 10,79 м., в зв'язку з
чим зовнішні межі земельних ділянок
позивача та ОСОБА_3 перекриваються, та
порушують його право власності на
земельну ділянку, оскільки 15.10. 2007 року
межа уже була погоджена самою
позивачкою.В зв'язку з цим зовнішні
межі земельної ділянки ОСОБА_3
перекриваються з межами земельної
ділянки ОСОБА_2, яка вже була занесена
до національної кадастрової системи.
Накладення земельних ділянок виникло
із-за збільшення площі земельної
ділянки ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, позивач
просить суд визнати незаконним та
скасувати п.2 рішення Генічеської
міської ради від 29.04.2013 року № 659 в
частині визначення площі земельної
ділянки 0,0534 га., на яку надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2,
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, і земель житлової
та громадської забудови Генічеської
міської ради.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги позову визнав, проти
його задоволення не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_1
в судовому засіданні вимоги позову не
визнали, просить відмовити у
задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи і
оцінивши надані докази у їх сукупності
вважає що позов підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом ,
виданого державним нотаріусом
Генічеської державної нотаріальної
контори Сочинською Л.С. від 27.02.2007 року
ВЕЕ №094922, ВЕЕ №094923, зареєстрованого
Генічеським державним бюро технічної
інвентаризації в реєстрі 05.03.2007 року,
ОСОБА_2 є власником житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки площею 0,0436 га., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на земельну ділянку Серія
ЯЗ №319013 від 23.07.2009 року.

Відповідно до Акту про
встановлення на місцевості та
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки від 15.10.2007 року, межі земельної
ділянки, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, були погоджені із сусідніми
землекористувачами та встановлені на
місцевості

Згідно договору дарування, виданого
Державним нотаріусом Генічеської
державної нотаріальної контори від
21.10.2003 року ВАР № 303569, ОСОБА_3 є
власницею житлового будинку,
розташованого на земельній ділянці 500
кв.м., що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_2.

Земельна ділянка, на якій розташований
придбаний ОСОБА_3 будинок, перебувала у
користуванні колишнього власника та
становила 500 кв.м. Зазначені факти
підтверджуються як договором
дарування, витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 07.10.2003
року так і рішенням Генічеського
районного суду від 19.11.2012 року.

Лінійні розміри земельної ділянки, на
якій розміщено житловий будинок з
господарськими спорудами, який на
даний час належать ОСОБА_3
встановлені генеральним планом
(схемою) 1954 року, який міститься в
матеріалах в матеріалах
інвентаризаційної справи за
зазначеною адресою .

Відповідно п.2 рішення №659 від 29.04.2013
року, громадянці ОСОБА_3 дозволено
розробку проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки орієнтовно площею
0,0534 га., за адресою: АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, із земель житлової
та громадської забудови Генічеської
міської ради.

Частина 2 ст. 377 ЦК України в
редакції, що діяла на час придбання
позивачкою будинку, передбачає, якщо
житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці,
наданій у користування, то у разі їх
відчуження до набувача переходить
право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування.

Згідно зі ст. 120 ЗК України в
редакції, що діяла на час укладення
договору дарування ( 21.10.2003 року ), при
переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну
ділянку або її частину може переходити
на підставі цивільно-правових угод, а
право користування - на підставі
договору оренди.

Зі змісту ч.ч. 1,2, 6-10 ст. 118 ЗК
України вбачається, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної
власності, в тому числі для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, подають заяву до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки, в якій зазначаються
бажані розміри та мета її використання.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

В порушення вимог ст.ст.118, 120
Земельного Кодексу України та ст.377
Цивільного Кодексу України Генічеська
міська рада при прийнятті
оскаржуваного рішення від 29.04.2013 року
за №659, яким надається дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0534 га. не в повному обсязі
дослідила землевпорядні документи,
технічні матеріали, що підтверджують
розмір земельної ділянки, в зв'язку з
чим передано останній земельну
ділянку площею, що не відповідає
розміру, встановленому у
правовстановлюючих документах на
житловий будинок, збільшивши її на 34
кв.м. за рахунок земельної ділянки
позивача.

Факт накладення земельної ділянки
ОСОБА_3 на земельну ділянку позивача
підтверджується листами
Держземагенства у Херсонській області
від 24.01.2014 року та Держземагенства
України від 21.01.2014 року.

Частина 1 ст. 153 ЗК України передбачає,
що власник не може бути позбавлений
права власності на земельну ділянку,
крім випадків, передбачених Земельним
кодексом та іншими законами України.

Згідно п.п. «а»,«б» ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Земельного Кодексу

Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16 квітня
2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» (із змінами
від 19 березня 2010р.), розглядаючи позови
про захист прав власників земельних
ділянок і землекористувачів (про
усунення перешкод у користуванні ними
тощо), суд має перевіряти законність
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки іншій особі
без вилучення (викупу) її в позивача в
установленому порядку і за наявності
для цього підстав ухвалювати рішення
про його недійсність.

Частина 1 ст.155 Земельного Кодексу
України передбачає, що у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення сторін, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст..12, 78, 118, 125, 153, 155 ЗК
України, ст.. 316, 321 ЦК України, п.11
Постанови Пленуму ВС України № 7 від 16
квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» (із змінами від 19 березня 2010 р.),
ст. 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до Генічеської
міської ради, третя особа ОСОБА_3, про
визнання незаконним та скасування
рішення Генічеської міської ради -
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
п.2 рішення Генічеської міської ради
від 29.04.2013 року № 659 в частині
визначення площі земельної ділянки 0,0534
га., на яку надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_2, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, і земель житлової
та громадської забудови Генічеської
міської ради.

Судові витрати в розмірі 243 грн 60
коп стягнути з Генічеської міської
ради на користь ОСОБА_2..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Генічеський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. І. Калімбет