Дата документу 28.08.2014
ЄУ № 420/489/14-ц
Провадження №2/420/239/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Новопсковський
районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді
Потапенко Р.Р.

при секретарі
Войтенко О.А.

за участю представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новопсков
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
Новопсковської районної державної
адміністрації Луганської області про
поновлення строку для звернення до
суду, визнання за померлим права на
земельну частку (пай), визнання права
власності на 1/3 частину земельної
частки (паю) в порядку спадкування за
законом, третя особа - Відділ
Держземагенства у Новопсковському
районі Луганської області,

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новопсковської
районної державної адміністрації
Луганської області, Відділу
Держземагенства у Новопсковському
районі Луганської області про визнання
за померлим права на земельну частку
(пай), визнання права на земельну частку
(пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2014 року ОСОБА_4
звернулася до Новопсковського
районного суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1,
Новопсковської райдержадміністрації,
в якому просить поновити строк
звернення до суду з даним позовом,
визнати за ОСОБА_8 право на земельну
частку (пай) КПС «Айдар» площею 4,85
умовних кадастрових га, вартістю 67117,18
грн.; визнати за нею як спадкоємцем за
законом право власності на 1/3 частинку
земельної частки (паю) встановленої
норми після смерті ОСОБА_8 В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_9 Ще за життя матері та її
сестрам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало відомо
про наявність у їх батька ОСОБА_8 права
на земельну частку (пай), і вони почали
займатися питанням встановлення
спадщини. Однак її мати тяжко захворіла
і померла, не встигши оформити на себе
право на спадщину по закону на 1/3
частину права на земельну частку (пай)
після свого батька ОСОБА_8 Вона, як
донька померлої ОСОБА_9, має право на
спадщину за правом представлення
відповідно до ст. 1266 ЦК України після
смерті її діда ОСОБА_8 на 1/3 частину
земельної частки (паю), що не встигла
оформити її мати у зв'язку зі смертю.

12 травня 2014 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до
Новопсковської райдержадміністрації
та Відділу Держземагенства у
Луганській області, та з урахуванням
уточнених позовних вимог просять
визнати за ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку
(пай) члена КСП «Айдар» Новопсковського
району Луганської області; визнати за
ними право на право на земельну частку
(пай) члена КСП «Айдар» Новопсковського
району встановленої норми в порядку
спадкування за законом після смерті їх
батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідно по ? частці кожній. В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначили, що в 2013 році після звернення
до Відділу Держземагенства у
Новопсковському районі їм стало
відомо, що їх батько ОСОБА_8 внесений в
списки, додані до Державного акту на
право колективної власності на землю
по КСП «Айдар». До цього часу їм не було
відомо про наявність у батька права на
земельну частку (пай), тому вважають, що
строк позовної давності ними не
пропущений і він починається з часу
коли вони дізналися про свої порушені
права, тобто з 13.09.2013 року. За життя їх
батько не отримав ні сертифікату на
право на земельну частку (пай) ні
державного акту на землю. Вони є
спадкоємцями першої черги після смерті
батька ОСОБА_8 і бажають отримати
спадщину.

Ухвалою Новопсковського
районного суду від 30.07.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
Новопсковської райдержадміністрації
Луганської області про поновлення
строку для звернення до суду, визнання
за померлим права на земельну частку
(пай), визнання права власності на 1/3
частину земельної частки (паю) в
порядку спадкування за законом, третя
особа - Відділ Держземагенства у
Новопсковському районі Луганської
області, та позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Новопсковської районної
державної адміністрації Луганської
області, Відділу Держземагенства у
Новопсковському районі Луганської
області про визнання за померлим права
на земельну частку (пай), визнання права
на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом об'єднані в
одне провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги свого довірителя з
підстав викладених в позові, просив їх
задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги своїх
довірителів, просив задовольнити їх в
повному обсязі. В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 просив відмовити за
необґрунтованістю, посилаючись на те,
що спадкоємцем після смерті ОСОБА_8,
померлого в ІНФОРМАЦІЯ_2, була мати
ОСОБА_4 - ОСОБА_9, яка була жива на час
відкриття спадщини, та померла в 2012
році, а тому положення ст. 1266 ЦК України
про спадкування за правом
представлення до спірних
правовідносин застосовуватися не
можуть. Зазначив, що позивачем ОСОБА_4
не надано доказів родинних відносин
між нею та спадкодавцем ОСОБА_8

Представник відповідача
Новопсковської райдержадміністрації
Луганської області в судове засідання
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі. В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 просив відмовити
у зв'язку з пропуском строку позовної
давності та ненаданням доказів
поважності його пропуску. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 просив відмовити, мотивуючи тим,
що позивачами не надано доказів щодо
фактичного вступу у володіння
спадковим майном або подачі заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори. Також зазначив, що позивачами
не надано доказів щодо наявності
причин пропуску строку позовної
давності та доказів звернення до
Новопсковської райдержадміністрації з
заявою про видачу (витребування)
сертифікату на право на земельну
частку (пай) у 1994-1996 роках.

Представник третьої особи,
відповідача Відділу Держземагенства у
Новопсковському районі Луганської
області в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без його
участі, рішення просить ухвалити на
розсуд суду.

Суд, розглянувши справу в межах
заявлених вимог, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши та
оцінивши письмові докази у справі у їх
сукупності, вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 15.11.1994 року Закотненською
сільською радою Новопсковського
району Луганської області.

Матеріалами справи встановлено, що 13
червня 1994 року Новопсковською районною
Радою народних депутатів КСП «Айдар»
Новопсковського району був виданий
Державний акт на право колективної
власності на землю серії ЛГ № , до
списку якого був включений ОСОБА_8 під
№ 248, площа земельної частки (паю)
становить 4,78 умовних кадастрових
гектарів, що підтверджується довідкою
відділу Держкомзему у Новопсковському
районі за вих. № 01-01-16/1210 від 07.04.2014 року,
та Державним актом на право
колективної власності на землю серії
ЛГ № по КСП «Айдар».

Відповідно до Указів Президента
України від 10 листопада 1994 року № 666/94
«Про невідкладні заходи щодо
прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва»
та від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», право на земельну
частку (пай) мають члени
сільськогосподарського акціонерного
товариства, у тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
товариства, кооперативу, товариства
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю. При паюванні
вартість і розміри в умовних
кадастрових гектарах земельних часток
(паїв) всіх членів підприємства,
кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», член колективного
сільськогосподарського підприємства,
включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі цього
акта, у тому числі й у випадку, коли з
різних причин ця особа не отримала
сертифікат на право на земельну
частку (пай).

Виходячи з наведеного, суд вважає
вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання за ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, права на земельну частку
(пай) члена КСП «Айдар» Новопсковського
району безпідставними, оскільки
відсутній предмет спору, так як це
право виникло у ОСОБА_8 з моменту видачі
Державного акту на право колективної
власності на землю КСП «Айдар», до
списку членів якого він був включений.

У чинність ст. 3 Указу Президента
«Про невідкладні заходи щодо
прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва»,
право на земельну частку (пай) може бути
об'єктом успадкування.

Таким чином, судом встановлено, що
після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина у вигляді права на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП «Айдар»
розміром 4,78 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості).

При зверненні до суду позивачі просили
застосувати норми ЦК України 2003 року,
однак суд вважає, що при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню
норми ЦК УРСР 1963 року, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.ч. 4-5 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України 2003 року,
ЦК України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності ЦК
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої ЦК України
«Спадкове право» застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України 2003 року, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом. У разі
коли спадщина, яка відкрилася до
набрання чинності ЦК і строк на її
прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
цим Кодексом.

Оскільки спадщина в даному випадку
відкрилася 14.11.1994 року, тобто до
набрання чинності ЦК України 2003 року, і
строк на її прийняття закінчився до 1
січня 2004 року, то спадкові відносини в
даному випадку регулюються ЦК УРСР 1963
року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти,
дружина і батьки померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті.

Матеріалами справи встановлено, що
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_8 є його діти -
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_9. Вказані
обставини підтверджуються:
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_3 та НОМЕР_4, виданими
Закотненською сільською радою
депутатів трудящих 01.05.1968 року та 10.10.1970
року відповідно, серії НОМЕР_5, виданим
Жовтневим Р/ЗАГС м. Луганська 21.08.1965
року; свідоцтвами про укладення шлюбу:
серії НОМЕР_6, виданим 11.08.1990 року
відділом ЗАГС Старобільського
райвиконкому Луганської області, серії
НОМЕР_7, виданим 18.07.1987 року відділом
ЗАГС Старобільського райвиконкому
Ворошиловградської області, серії
НОМЕР_8, виданим 03.10.1986 року ЗАГС м.Уфи.

Звертаючись до суду з позовом позивач
ОСОБА_4 посилається на те, що має право
спадщини після смерті свого діда
ОСОБА_8 на 1/3 частину земельної частки
(паю), що не встигла оформити її матір
ОСОБА_9 у зв'язку зі смертю. Однак з
таким твердженням ОСОБА_4 не можна
погодитися у зв'язку з наступним.

За нормами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, онуки
спадкодавця є спадкоємцями за законом,
якщо на час відкриття спадщини немає в
живих того з їх батьків, хто був би
спадкоємцем; вони успадковують порівну
в тій частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_9, виданого 10.01.2012 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Старобільського РУЮ у
Луганській області, матір позивача
ОСОБА_4 та донька померлого ОСОБА_8 -
ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким
чином, на момент відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2) його
донька та матір позивача ОСОБА_4 -
ОСОБА_9 була жива і мала право на
спадщину після смерті свого батька.
Однак, позивачем ОСОБА_4 в порушення
ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано
доказів, що її матір ОСОБА_9
скористалася цим правом і прийняла
спадщину після смерті свого батька
ОСОБА_8

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача ОСОБА_4 про визнання за
нею права власності на 1/3 частину
земельної частки (паю) після смерті
ОСОБА_8 в порядку спадкування за
законом, безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено,
що для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини, яким згідно з ст. 525 цього
Кодексу є день смерті спадкодавця

За змістом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року,
спадкоємець визнається таким, що
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном, що означає
можливість спадкоємця мати майно у
своєму віданні, вчинення ним
відповідних дій стосовно зазначеного
майна, або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Як вбачається з Інформаційних довідок
№ 37914966 та № 37914954, виданих 18.07.2014 року
Новопсковською державною нотаріальною
конторою, спадкова справа після смерті
ОСОБА_8 не заводилася, інформація про
видані свідоцтва про право на спадщину,
заповіти/спадкові договори у
Спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених, ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Докази мають бути належними і
допустимими у відповідності до вимог
ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не
надано належних та допустимих доказів
в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, на
підтвердження того, що вони прийняли
спадщину після смерті свого батька
ОСОБА_8, а саме доказів подання ними у
шестимісячний строк заяви про
прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори, або фактичного
їх вступу в управління або володіння
спадковим майном до закінчення
шестимісячного строку з часу відкриття
спадщини.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що відсутність у позивачів
інформації про наявність у їхнього
батька ОСОБА_8 права на земельну частку
(пай) у КСП «Айдар», тобто про склад
спадщини, не було перешкодою для
прийняття спадщини, тобто виконання
дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

За таких обставин, на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин справи, на
які посилаються сторони, як на підставу
своїх вимог та заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог
позивачів.

Щодо застосування до вимог позивачів
строків позовної давності, суд
зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується довідкою, виданою
Відділом Держземагенства у
Новопсковському районі Луганської
області, що про те, що ОСОБА_8 був
внесений в списки, що додані до
Державного акту про право колективної
власності на землю по КСП «Айдар», і а
відтак мав право на земельну частку
(пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП «Айдар»
розміром 4,78 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості),
позивачам стало відомо в 2013 році. З
огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що строк звернення до суду
позивачами не пропущений, а тому вимоги
про поновлення строку звернення до
суду задоволенню не підлягають.

Оскільки суд дійшов до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог,
то позивачам понесений ними судовий
збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 126, 212-215,
223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1, Новопсковської
районної державної адміністрації
Луганської області про поновлення
строку для звернення до суду, визнання
за померлим права на земельну частку
(пай), визнання права власності на 1/3
частину земельної частки (паю) в
порядку спадкування за законом, третя
особа - Відділ Держземагенства у
Новопсковському районі Луганської
області, відмовити повністю.

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Новопсковської районної державної
адміністрації Луганської області,
Відділу Держземагенства у
Новопсковському районі Луганської
області про визнання за померлим права
на земельну частку (пай), визнання права
на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення
може бути подано апеляційному суду
Луганської області через
Новопсковський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: