УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого
Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна
В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Виробнича компанія «Фарелл»,
державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами та
адміністрування недержавних пенсійних
фондів «Фінансова компанія
«Партнер-Капітал», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська мандатна компанія» про
розірвання договору про бронювання
цільового об'єкта нерухомості та змін
до нього, розірвання договору
купівлі-продажу цінних паперів,
стягнення грошових коштів та пені, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 05 червня 2013 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 07 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що 22
квітня 2008 року між нею, товариством з
обмеженою відповідальністю «Виробнича
компанія «Фарелл» (далі - ТОВ «ВК
«Фарелл») як емітентом облігацій та
державним підприємством Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд» (далі -
ДП України «Укрвійськбуд») як
замовником будівництва було укладено
договір про бронювання цільового
об'єкта нерухомості (далі - Договір
бронювання) № 241-189.

Відповідно до п. п. 1, 2 Договору
бронювання позивач після переходу до
неї права власності на пакет облігацій
з характеристиками, встановленими
договором купівлі-продажу цінних
паперів № 03/02-к/213-В, укладеного 22
квітня 2008 року між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами та
адміністрування недержавних пенсійних
фондів «Фінансова компанія
«Партнер-Капітал» (далі - ТОВ «КУА АНПФ
«ФК «Партнер-Капітал»), отримує право
на отримання цільового об'єкта
нерухомості - квартири, яка буде
знаходитись в об'єкті будівництва за
адресою: АДРЕСА_1. Запланована дата
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію II квартал 2008 року, яка
може бути змінена емітентом облігацій
в односторонньому порядку.

Відповідно до умов п. 1.1 договору
купівлі-продажу цінних паперів від 22
квітня 2008 року № 03/02-к/213-В, укладеного
між покупцем - ОСОБА_3 та продавцем - ТОВ
«КУА АНПФ «ФК «Партнер-Капітал»,
торговцем - товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська мандатна
компанія» (далі - ТОВ «Українська
мандатна компанія»), емітентом
облігацій ТОВ «ВК «Фарелл», ТОВ
«Українська мандатна компанія»
передало, а позивач придбала та
оплатила пакет цільових облігацій -
неподільну сукупність облігацій у
кількості 6 519 шт., вартість однієї
облігації 68 грн, загальною вартістю
443 292 грн, форма випуску облігацій
бездокументарна, серія В, номер
свідоцтва та дата реєстрації емісії
облігацій у ДКЦПФР № 723.2.06-Т від 08
листопада 2006 pоку. Вказаним договором
передбачено право власника облігацій
на отримання житлового приміщення в
189-квартирному житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_2.

Вартість пакету цільових облігацій
була сплачена позивачем на користь ТОВ
«КУА АНПФ «ФК «Партнер-Капітал» у
повному обсязі, що підтверджується
квитанціями від 13 травня 2008 року № 69 та
від 28 травня 2008 року № 091401508.

15 червня 2009 року до Договору бронювання
було внесено зміни та доповнення
шляхом укладання 15 червня 2009 року
договору про внесення змін і доповнень
№ 90/к до договору про резервування
цільового об'єкта № 241-189. Зокрема,
підпунктом 2.4.2 вказаного договору
замовник будівництва прийняв на себе
зобов'язання закінчити будівництво
об'єкта будівництва та ввести його в
експлуатацію в строк до 01 жовтня 2010
року. Пунктом 3.2 зазначеного договору
передбачено, що за порушення строків
виконання своїх зобов'язань перед
покупцем замовник будівництва має
сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,1 %
від загальної номінальної вартості
пакета облігацій за кожен день
прострочення.

Однак, станом на день звернення до суду
з позовом ДП «Укрвійськбуд»
зобов'язання за Договором бронювання
та договором про внесення змін і
доповнень до Договору бронювання не
виконані, будівництво об'єкта
нерухомості - квартири, що буде
знаходитись в об'єкті будівництва за
адресою: АДРЕСА_1, не закінчено та об'єкт
не введений в експлуатацію.

Враховуючи викладене, позивач просила
розірвати договір про бронювання
цільового об'єкта нерухомості від 22
квітня 2008 року № 241- 189; розірвати
договір про внесення змін і доповнень
до договору бронювання від 15 червня 2009
року № 90/к; розірвати договір
купівлі-продажу цінних паперів від 22
квітня 2008 року № 03/02-к/213-В; стягнути з ДП
«Укрвійськбуд» на її користь пеню за
порушення строків виконання
зобов'язань за Договором бронювання та
договором про внесення змін і
доповнень до Договору бронювання в
розмірі 46 708 грн 31 коп.; стягнути з ТОВ
«КУА АНПФ «ФК «Партнер-Капітал» на її
користь 443 292 грн. 00 коп. вартості
облігацій.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 05 червня 2013 року позов
задоволено частково. Розірвано договір
про бронювання цільового об'єкта
нерухомості від 22 квітня 2008 року № 241-189,
укладений між ТОВ «ВК «Фарелл», ДП
«Укрвійськбуд» та ОСОБА_3 Розірвано
договір про внесення змін і доповнень
від 15 червня 2009 року № 90/к до договору
про бронювання цільового об'єкта від 22
квітня 2008 року № 241-189, укладений
між ТОВ «ВК «Фарелл», ДП
«Укрвійськбуд», ТОВ «КУА АНПФ «ФК
«Партнер-Капітал», ТОВ «Українська
мандатна компанія» та ОСОБА_3, у зв'язку
з істотним порушенням умов договору.
Розірвано договір купівлі-продажу
цінних паперів від 22 квітня 2008 року
№ 03/02-к/213-В, укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «Українська мандатна
компанія», ТОВ «ВК «Фарелл». Стягнуто з
ТОВ «КУА АНПФ «ФК «Партнер-Капітал» на
користь ОСОБА_3 443 292 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. У
решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 07 листопада 2013 року рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 05 червня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в позові про стягнення
пені та ухвалити в цій частині нове
рішення про задоволення позову, в решті
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду в повній мірі не
відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідач всупереч умов договору про
бронювання об'єкта нерухомості не
завершив будівництво об'єкта
нерухомості вчасно та не передав його у
власність позивача, чим істотно
порушив умови договору та вимоги
чинного законодавства України. На
підставі норм ст. ст. 652, 612, 623, 22, 625 ЦК
України суд дійшов висновку про
наявність підстав для розірвання
оскаржуваних договорів та покладення
на відповідача обов'язку з
відшкодування завданих позивачеві
збитків.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову в позові,
виходив із того, що позивачем не надано
доказів порушення її прав, зокрема, ТОВ
«КУА АНПФ «ФК «Партнер-Капітал». Крім
того, зазначаючи в своєму рішенні про
те, що обов'язок з будівництва об'єкта
нерухомості покладено на ДП України
«Укрвійськбуд», який прострочив
виконання зобов'язання з будівництва
та введення будинку в експлуатацію,
тому повинен відповідати за
прострочення його виконання,
апеляційний суд відмовив у задоволенні
позову в частині стягнення з ДП України
«Укрвійськбуд» пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання.

Проте з таким висновком апеляційного
суду в повній мірі погодитись не можна,
оскільки суд дійшов його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Судами встановлено, що 22 квітня 2008 року
між ОСОБА_3 та ТОВ «ВК «Фарелл» як
емітентом облігацій та ДП України
«Укрвійськбуд» як замовником
будівництва було укладено договір про
бронювання цільового об'єкта
нерухомості № 241-189.

Відповідно до п. п. 1, 2 Договору
бронювання ОСОБА_3 після переходу до
неї права власності на пакет облігацій
з характеристиками, встановленими
договором купівлі-продажу цінних
паперів № 03/02-к/213-В, укладеного 22 квітня
2008 року між позивачем та ТОВ «КУА АНПФ
«ФК «Партнер-Капітал», отримує право на
отримання цільового об'єкта
нерухомості - квартири, яка буде
знаходитись в об'єкті будівництва за
адресою: АДРЕСА_1. Запланована
дата введення об'єкта будівництва в
експлуатацію II квартал 2008 року, яка
може бути змінена емітентом облігацій
в односторонньому порядку.

22 квітня 2008 року між покупцем - ОСОБА_3
та продавцем - ТОВ «КУА АНПФ «ФК
«Партнер-Капітал», торговцем - ТОВ
«Українська мандатна компанія»,
емітентом облігацій ТОВ «ВК «Фарелл»
було укладено договір купівлі-продажу
цінних паперів № 03/02-к/213-В.

Відповідно до умов п. 1.1 договору
купівлі-продажу ТОВ «Українська
мандатна компанія» передало, а ОСОБА_3
придбала та оплатила пакет цільових
облігацій - неподільну сукупність
облігацій у кількості 6 519 шт., вартістю
однієї облігації 68 грн, загальною
вартістю 443 292 грн, форма випуску
облігацій без документарна, серія В,
номер свідоцтва та дата реєстрації
емісії облігацій у ДКЦПФР № 723.2.06-Т від
08 листопада 2006 pоку. Вказаним договором
передбачено право власника облігацій
на отримання житлового приміщення в
189-квартирному житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_2.

Вартість пакету цільових облігацій
була сплачена ОСОБА_3 на користь ТОВ
«КУА АНПФ «ФК «Партнер-Капітал» у
повному обсязі, що підтверджується
квитанціями від 13 травня 2008 року № 69 та
від 28 травня 2008 року № 091401508.

15 червня 2009 року до Договору бронювання
було внесено зміни та доповнення
шляхом укладання договору про внесення
змін і доповнень № 90/к. Зокрема,
підпунктами 1.1, 1.1.1, 1.1.2 вказаного
договору передбачено, що протягом 5
робочих днів з дати підписання цього
договору покупець передає емітенту
пакет облігацій, а емітент передає
покупцю у власність майнові права на
цільовий об'єкт, розміщений в об'єкті
будівництва за адресою:
АДРЕСА_1, що належить емітенту за
інвестиційним договором на
будівництво житлового будинку від 29
грудня 2005 року № 405/2005, на умовах та в
порядку, що визначені у договорі про
резервування цільового об'єкта від 22
квітня 2008 року № 241-189. Датою набуття
покупцем майнових прав на цільовий
об'єкт є дата підписання між покупцем,
емітентом та замовником будівництва
акта приймання-передачі майнових прав
на цільовий об'єкт, який в свою чергу
має бути підписаний протягом 3 робочих
днів після надходження в установленому
порядку пакета облігацій від покупця
до емітента.

Відповідно до акта приймання-передачі
майнових прав на цільовий об'єкт від 15
червня 2009 року № 90 ТОВ ВК «Фарелл»
передало у власність ОСОБА_3 майнові
права на цільовий об'єкт - квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно з актом приймання-передачі від
2009 року ОСОБА_3 передала ТОВ ВК «Фарелл»
пакет облігацій у кількості 6 519 штук, а
ТОВ ВК «Фарелл» передало ОСОБА_3
майнові права на 65,19 кв. м цільового
об'єкту АДРЕСА_1.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові
в частині розірвання оскаржуваних
договорів, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про те, що договір
бронювання припинив свою дію у зв'язку
укладенням договору про внесення змін
до договору бронювання, яким змінено
істотні умови договору, а договір про
внесення змін до договору бронювання
та договір купівлі-продажу цінних
паперів виконано сторонами у повному
обсязі шляхом передачі пакету
облігацій та підписанням акта
приймання-передачі майнових прав на
цільовий об'єкт, тому відсутні підстави
для розірвання вказаних договорів.

Проте, дійшовши в своєму рішенні
правильного висновку, що обов'язок з
будівництва об'єкта нерухомості
покладено на ДП України
«Укрвійськбуд», який прострочив
виконання зобов'язання з будівництва
та введення будинку в експлуатацію,
тому повинен відповідати за
прострочення його виконання, водночас
апеляційний суд відмовив у задоволенні
позову в частині стягнення з ДП України
«Укрвійськбуд» пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 2.4.2 договору про
внесення змін і доповнень до договору
бронювання передбачено, що замовник
будівництва прийняв на себе
зобов'язання закінчити будівництво
об'єкта будівництва та ввести його в
експлуатацію у строк до 01 жовтня 2010
року.

Пунктом 3.2 вказаного договору
передбачено, що за порушення строків
виконання своїх зобов'язань перед
покупцем замовник будівництва має
сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1 % від
загальної номінальної вартості пакету
облігацій за кожен день прострочення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання,
якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України передбачено,
що якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення (ч. ч. 1, 3 ст. 549
ЦК України).

Станом на 01 жовтня 2010 року та на момент
звернення ОСОБА_3 до суду з позовом
будівництво об'єкту не закінчено.

За таких обставин, у порушення вимог ст.
ст. 303, 316 апеляційний суд, ухвалюючи
нове рішення в частині вимог про
стягнення пені, на вищевказані
положення закону та обставини справи
уваги не звернув; належним чином доводи
позовної заяви та апеляційної скарги
не перевірив; залишив поза увагою те, що
будівництво об'єкту нерухомості у
встановлений договором строк
закінчено не було та договором про
внесення змін і доповнень до договору
бронювання передбачена сплата
замовником будівництва - ДП України
«Укрвійськбуд» покупцеві пені в
розмірі 0,1 % від загальної номінальної
вартості пакету облігацій за кожен
день прострочення у разі порушення
строків виконання зобов'язань; не
з'ясував, які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин та
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки допущенні апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин
справи, які мають значення для
правильного вирішення справи, рішення
апеляційного суду в частині вирішення
позовних вимог про стягнення пені
підлягає скасуванню з направленням
справи в цій частині на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 07 листопада 2013 року в
частині стягнення пені скасувати,
справу в цій частині направити на новий
судовий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В решті рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук