Придніпровський районний суд
Справа № 711/8592/14-ц
Провадження № 4-с/711/52/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Скляренко В.М.

при секретарі: Чайка А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу
ОСОБА_1, який є законним представником
ОСОБА_2, на неправомірні дії державного
виконавця Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
10.07.2014 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, який є законним представником
ОСОБА_2, в інтересах малолітнього
звернувся до Придніпровського
районного суду м. Черкаси зі скаргою на
неправомірні дії державного виконавця
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції.

В обґрунтування скарги вказує, що на
виконанні в Придніпровському відділі
ДВС Черкаського міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 711/5474/13-ц, виданого
Придніпровським районним судом м.
Черкаси 20.06.2014 року про виселення
малолітнього ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1.

Стаття 6 Закону України про виконавче
провадження визначає, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у його діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян та
юридичних осіб.

Відповідно до п. 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що
батьки або особи, які їх замінюють, не
мають права без дозволу органів опіки і
піклування, наданого відповідно до
закону, укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та/або державній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати поділ,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону
діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей» для
вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

Також вказує, що реєстрація та
проживання дитини разом з батьком у
квартирі АДРЕСА_1 після укладення
іпотечного договору від 04.03.2008 року не є
підставою для його виселення і
суперечить положенням ст. 47
Конституції України, ст. 176 СК України
ст. 383 ЦК України, ч. 1 ст. 156 ЖК України.
Письмова згода органу опіки та
піклування щодо виселення чи зняття з
реєстраційного обліку дитини по справі
відсутня.

Квартира АДРЕСА_1 є єдиним житлом
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України
проживає разом зі своїм батьком.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» боржник
має право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скарга
може бути подана до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її права чи свобод.

А тому, просить визнати дії державного
виконавця Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції неправомірними, скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 10.07.2014 року про
виселення малолітнього ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1
та його представник за довіреністю
ОСОБА_3 скаргу підтримали та пояснили,
що державним виконавцем
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління Ляховим Д.О. при
винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження № ВП № 4399290
від 10.07.2014 року не були дотримані вимоги
ст. 6 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей» та п. 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року щодо отримання письмової
згоди органу опіки та піклування на
виселення малолітнього ОСОБА_2 та не
було забезпечено малолітнього іншим
житлом. А тому, просили скаргу
задовольнити.

В судовому засіданні представник
Придніпровського відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції, за довіреністю Ляхов Д.О.,
просив відмовити в задоволенні скарги,
пояснивши, що скарга є надуманою, а його
дії та винесена ним 10.07.2014 року
постанова про відкриття виконавчого
провадження повністю відповідають
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження».

Суд, заслухавши пояснення скаржника
ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3,
представника Придніпровського відділу
ДВС Черкаського МУЮ - Ляхова Д.О.,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

В судовому засіданні встановлено, що
10.07.2014 року постановою державного
виконавця Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Ляхова Д.О. відкрито виконавче
провадження № ВП № 43992290 з примусового
виконання виконавчого листа № 2/711/5474,
виданого 20.06.2014 року Придніпровським
районним судом м. Черкаси про виселення
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

В п. 2 вказаної постанови зазначено, що
боржнику необхідно виконати постанову
у 3-денний термін.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови
при невиконанні рішення в наданий для
добровільного виконання строк
виконати в примусовому порядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій.

Копія вказаної постанови була
направлена на адресу батьків
малолітнього ОСОБА_2 та була отримана
ними 17.07.2014 року.

Законом України «Про виконавче
провадження» не передбачено отримання
державним виконавцем перед відкриттям
виконавчого провадження письмової
згоди органу опіки та піклування на
виселення малолітньої особи з житла чи
надання особі, яка підлягає виселенню
іншого житла.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що дії старшого державного
виконавця Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Ляхова Д.О. при винесенні ним
постанови від 10.07.2014 року про відкриття
виконавчого провадження № ВП № 43992290 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2/711/5474, виданого 20.06.2014 року
Придніпровським районним судом м.
Черкаси про виселення ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1 повністю
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження» та
приходить до висновку про відмову в
задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 383 ЦПК України, ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, який є
законним представником ОСОБА_2, на
неправомірні дії державного виконавця
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.07.2014 року
- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції протягом 5
днів з дня її проголошення, а особами
без участі яких було постановлено
ухвалу, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий:
В.М. Скляренко