Провадження № 4-с/591/10/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

голову
ючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при
секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит» в
особі філії «Полтавське регіональне
управління» ПАТ «Банк»Фінанси та
Кредит», заінтересовані особи: ОСОБА_1,
Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
Управління охорони здоров»я Сумської
міської Ради, Управління Державної
казначейської служби в м. Суми

на бездіяльність державного виконавця
-

встановив :

Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та кредит» в
особі філії «Полтавське регіональне
управління» (далі Банк) звернувся до
суду зі скаргою на бездіяльність
Старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції (далі ВДВС
Сумського МУЮ) в якій зазначає, що на
виконанні у ВДВС Сумського МУЮ:
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-3484 виданого 30.11.2010 року
Зарічним районним судом м. Суми, про
стягнення з ОСОБА_1 (далі боржник) на
користь ПАТ «Банк» Фінанси та кредит»
заборгованість в розмірі 1 283 728,03 грн.. В
зв’язку з тим, що боржник згідно даних
ДПІ м Суми, отримує доходи за місцем
роботи в Управлінні охорони здоров’я
Сумської міської Ради, на підставі ст.
68, ст. 69 Закону України «Про виконавче
провадження», стягувач звернувся до
ВДВС Сумського МУЮ 26.03.2012 року з заявою
про звернення стягнення на заробітну
плату боржника. 11.06.2013 року банк в
зв’язку з тривалою бездіяльністю
державного виконавця в частині не
звернення стягнення на заробітну плату
боржника вдруге звернувся з
відповідною заявою до ВДВС Сумського
МУЮ. 27.08.2013 року банк з метою з’ясування
причин невиконання судового рішення та
постанови державного виконавця
посадовими особами Управління охороні
здоров’я з їх вини, на підставі статей
3,5, пунктів 2,3 та 16 частини 3 ст. 11 частини
1 статі 12, статей 69 та 90 Закону України
«Про виконавче провадження», звернувся
до державного виконавця із заявою про
здійснення перевірки виконання
посадовими особами Управління охорони
здоров’я судового рішення та
постанови про звернення стягнення на
заробітну плату боржника. Як зазначає
Банк державним виконавцем не здійснено
перевірку виконання судового рішення
Управлінням охорони здоров’я та
державним виконавцем не вжито заходів
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження як того вимагає
ст. 11 та 90 цього Закону. В зв’язку з
вищезазначеним Банк просить суд
визнати дії старшого державного
виконавця ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 у
виконавчому провадженні №24364030 в якому
згідно виконавчого листа № 2-3484/2010
виданого 30.11.2010 року Зарічним районним
судом м. Суми на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» з ОСОБА_1 солідарно
стягується заборгованість в сумі 1 283
728,03 грн. неправомірними та зобов’язати
державного виконавця вчинити певні
дії.

Представник Банку ОСОБА_3 в
судовому засіданні скаргу підтримав
повністю і просить суд задоволити у
повному обсязі.

Представник ВДВС Сумського
МУЮ ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу
не визнав повністю і просив залишити її
без розгляду, так як скаржником
порушено строки оскарження.

Суд, вислухавши сторони,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
скаргу необхідно залишити без розгляду
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що на
виконанні в ВДВС Сумського МУЮ
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-3484 виданого 30.11.2010 року
Зарічним районним судом м. Суми, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Банк» Фінанси та кредит»
заборгованість в розмірі 1 283 728,03 грн.,
яке відкрито 07.02.2011 року.
11.06.2013 року до ВДВС Сумського МУЮ
надійшла заява банку, в якій останній
просить державного виконавця винести
постанову про звернення стягнення на
заробітну плату боржника ОСОБА_1, та
направити дану постанову за місцем
отримання боржником доходу.

12.06.2013 року державний
виконавець керуючись ст. 68 Закону
України «Про виконавче провадження»
виніс постанову про звернення
стягнення на заробітну плату боржника
ОСОБА_1, та направив зазначену
постанову за місцем отримання
боржником доходу а саме до: Управління
охорони здоров’я Сумської міської
Ради, за адресою м. Суми, вул. Троїцька,
26.

03.07.2013 року Головним
бухгалтером Управління охорони
здоров’я Сумської міської Ради,
вищезазначена постанова отримана під
підпис, про що свідчіть повідомлення
про вручення почтового відправлення.

Згідно матеріалів
виконавчого провадження № 24364030 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-3484 виданого 30.11.2010 року
Зарічним районним судом м. Суми, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Банк» Фінанси та кредит»
заборгованість в розмірі 1 283 728,03 грн.,
27.08.2013 року банк звернувся до
державного виконавця з заявою в якій
повідомляє, що Головним бухгалтером
Управління охорони здоров’я Сумської
міської ради не виконується, постанова
державного виконавця від 12.06.2013 року,
яку було отримана Управління охорони
здоров’я 03.07.2013 року та просить
державного виконавця здійснити
перевірку виконання судового рішення,
щодо стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, та не виконання постанови
державного виконавця від 12.06.2013 року
про звернення стягнення на заробітну
плату боржника ОСОБА_1.

29.11.2013 року скаржник
звернувся до суду зі скаргою в якій
повідомляє що з 03.07.2013 року і по день
подання даної скарги, а це (29.11.2013)
вбачає в діях державного виконавця
бездіяльність, яка порушує права банка.

Згідно з пунктом 6
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року «Право на
звернення до суду є строковим».

Відповідно до ст. 67 Цивільно
процесуального кодексу України (далі
ЦПК України) строки, в межах яких
вчиняються процесуальні дії,
встановлюються законом, а якщо не
визначені законом, - встановлюються
судом.

Статтею 385 ЦПК України
встановлено спеціальний строк на
звернення до суду з відповідною
скаргою, а саме – 10 днів. Так
відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

З матеріалів справи
встановлено що, банк вбачав тривалу
бездіяльність в діях державного
виконавця з 27.08.2013 року, тобто саме з
цього часу банк дізнався про порушення
своїх прав, але звернувся до суду зі
скаргою лише через 3 місяці, при цьому
не обґрунтовуючи жодним чином
пропущення строку на звернення зі
скаргою та не надав, суду жодних
доказів які б свідчили про те, що банк
не міг звернутися до суду за захистом
своїх прав в строк передбачений ст.385
ЦПУ України.

Згідно з пунктом 6 абз.2
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року якщо зі
скарги вбачається, коли заявник
дізнався про порушення свого права і
при цьому скарга подана з пропущенням
встановленого строку суд залишає таку
скаргу без розгляду.

Відповідно до ст. 72 ЦПК
України право на вчинення
процесуальної дії втрачається із
закінченням строку, встановленого
законом або судом.

Згідно п.2 ст.72 ЦПК України
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються
без розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що скаржником
пропущено строк на оскарження та не
надано суду доказів які б свідчили про
те, що скаржник не міг звернутися до
суду за захистом своїх прав в строк
передбачений ст. 385 ЦПК України, суд
дійшов до висновку про те, що скаргу
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та кредит» в особі філії
«Полтавське регіональне управління»
необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 76, 383-387, 208-210 ЦПК
України, суд –

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» в особі філії
«Полтавське регіональне управління» -
залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути
оскаржено до Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.