Справа №: 398/596/14-цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:

головуючого
Крімченко С.А.

при
секретарі Куліковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Олександрії справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу ,-

в с т а н
о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом
до відповідача про стягнення з неї
боргу в сумі 28 250 грн. , а також
судових витрат. Свої вимоги мотивує
тим, що 25 листопада 2010 року він
позичив відповідачу грошові кошти в
сумі 28250 грн.., які остання
зобов'язалася повернути до 25
листопада 2011 року. Одержання даної
суми підтверджується власноруч
написаною ОСОБА_2 розпискою. В
зазначений термін відповідач борг не
повернула, добровільно відповідач не
збирається повертати кошти і тому
він вимушений звернутися за захистом
своїх прав в суд. В суд подав заяву
про збільшення розміру позовних
вимог, а саме 3% річних в сумі 847 грн. 50
коп.

В судове засідання позивач не
з'явився, направив заяву про розгляд
справи в його відсутність , підтримав
позовні вимоги, не заперечує проти
винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання
двічі не з'явилася , про час розгляду
справи повідомлена належним чином,
заяву про розгляд справи в її
відсутність не подавала. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи , що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає ,що позов підлягає задоволенню.

Згідно до ст.ст. 1046 , 1047 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може
бути пред'явлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової
суми.

В судовому засіданні встановлено,
що 25 листопада 2010 року позивач
ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 28250 грн., які
остання зобов'язалася повернути до 25
листопада 2011 року. Одержання даної
суми підтверджується власноруч
написаною ОСОБА_2 розпискою.

В зазначений термін відповідач
борг не повернула і на момент
звернення до суду борг не повернула.
В судове засідання не з'явилася , не
надала пояснень по справі і не
спростувала доводів позивача.

Згідно правової позиції
Верховного Суду України в постанові
судової палати у цивільних справах
від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13
письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

За своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, але написала заяву, в якій
зазначила, що кошти в борг у
позивача не брала, зверталася в
прокуратуру стосовно шахрайських дій
з боку позивача ОСОБА_1

На запит суду з прокуратури
Олександрійського району було
направлено в суд копію заяви ОСОБА_2,
копію відповіді з прокуратури та копію
постанови від 05.03.2011 року про відмову
в порушенні кримінальної справи .
Згідно даної постанови відмовлено в
порушенні кримінальної справи по
факту погроз фізичною розправою
відносно ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_2
Тобто, факт протиправного вимагання
коштів з боку позивача не знайшов свого
підтвердження в результаті перевірки
заяви ОСОБА_2

Тому суд вважає, що з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача необхідно
стягнути 28250 грн. боргу.

Позивач заявив також вимогу про
стягнення на його користь 3% річних в
сумі 847 грн. 50 коп.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання , на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Тому суд вважає, що з відповідачки
необхідно стягнути 3% річних від
простроченої суми 847 грн. 50 коп. ( 28250
х3:100 = 847 грн. 50 коп. ).

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
витрати.

Відповідно до наданих квитанцій,
позивач за надання цього позову до
суду, сплатив судовий збір в сумі 290
грн. 97 коп. Дана сума підлягає
відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, ЦК
України, ст.ст. 209, 215 ЦПК України,-

Вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 29097 грн. 50 коп. боргу,
290 грн. 97 коп. судового збору

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Кіровоградської
області через Олександрійський
міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного
рішення суду може бути подано
відповідачем протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Головуючий: