У х в а л а

ІМенем УКраїни

27 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

Євтушенко О.І.,
Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4,
про звернення стягнення на заставне
майно, за касаційною скаргою Могилян
Людмили Василівни, яка діє від імені
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 5 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулось до суду з позовом
до ОСОБА_3, в обґрунтування якого
зазначало, що 14 липня 2008 року між ОСОБА_6
та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
було укладено кредитний договір
№. ML-008/214/2008 відповідно до
якого позичальник отримав кредит у
розмірі 148 497,55 доларів США. На
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, 14 липня 2008 року
між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», укладено договір
іпотеки № PML 008/214/2008, відповідно до
якого іпотекодавець ОСОБА_6 передав в
іпотеку нерухоме майно: земельну
ділянку, площею 0,1680 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:03:002:2210. Взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором позичальник
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим станом на 22 травня 2012 року
утворилась заборгованість у розмірі 222
495,89 доларів США, що еквівалентно за
курсом НБУ на день розрахунку 1 778 095,90
грн, та 6 111 575,30 грн пені, що разом
складає 7 889 651,20 грн. Посилаючись на
викладене просило звернути стягнення
на предмет іпотеки, право власності на
який перейшло до відповідача.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 5 березня 2014 року,
у задоволенні позову відмовлено.

Могилян Л.В., яка діє від імені ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», звернулася до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, направити справу
на новий судовий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 14 липня 2008 року
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого позичальнику надано
кредит у розмірі 148 497 доларів 55 центів
США з терміном погашення - 14 липня 2028
року зі сплатою 30 % річних.

На забезпечення виконання зобовязань
за кредитним договором 14 липня 2008 року
між банком та ОСОБА_4 укладено договір
іпотеки нерухомого майна - земельної
ділянки площею 0,1680 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що взяті на себе
зобов'язання ОСОБА_4 належним чином не
виконує, станом на 22 травня 2012 року
утворилась заборгованість у розмірі 222
495 доларів 89 центів США, що еквівалентно
за курсом Національного банку України
на день розрахунку 1 778 075 грн 90 коп. та по
пені у сумі 6 111 575 грн 30 коп.

Згідно договору купівлі-продажу від 8
листопада 2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу
ОСОБА_7, ліквідатор фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 арбітражний
керуючий Кошовський С.В. продав предмет
іпотеки ОСОБА_9

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 22 березня
2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_10, ОСОБА_9 продав вказану
земельну ділянку ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, посилаючись
на п. п. 5, 6 ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
виходив із того, що дія кредитного
договору укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ
«ОТП Банк» припинилася, оскільки
боржника - фізичну особу-підприємця,
визнано банкрутом. Крім того, зазначив,
що позивач не довів факту невиконання
третьою особою зобов'язань за
кредитним договором та розміру вимог
до третьої особи, що підлягають сплаті
на користь позивача з вартості
предмета іпотеки.

Однак з такими висновками погодитися
не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 14
липня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» було
укладено кредитний договір із ОСОБА_4
не як фізичною-особою підприємцем, а як
фізичною особою, тобто укладення
договору не пов'язано з
підприємницькою діяльністю останнього
і за ним він набув прав і обов'язків
особистого характеру.

Відповідно до положень ст. ст. 51, 52, 598-609
ЦК України та ст. ст. 47-49
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», у редакції,
яка була чинною на момент визнання
ОСОБА_4, як суб'єкта підприємницької
діяльності, банкрутом, однією із
особливостей підстав припинення
зобов'язань для фізичної
особи-підприємця є те, що у випадку
припинення суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи її
зобов'язання за укладеними договорами,
що носять особистий характер не
припиняються, а залишаються за нею, як
фізичною особою, оскільки фізична
особа не перестає існувати.

При вирішенні спору суди на вказані
обставини уваги не звернули, дійшли
помилкового висновку про погашення
боргу за кредитним договором у зв'язку
із визнанням фізичної особи-підприємця
банкрутом та про припинення поруки у
зв'язку з припиненням основного
зобов'язання, виконання якою нею
забезпечувалась.

Такі порушення судами норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) та неправильне застосування
норм матеріального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, тому ухвалені
рішення не можуть вважатись законними
і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню, а
справа направленню на новий розгляд до
суду першої інстанції.

При новому розгляді справи судам
необхідно врахувати, що земельна
ділянка, яка була предметом іпотеки,
відчужена в порядку передбаченому
Законом України «Про відновлення
платоспроможні боржника або визнання
його банкрутом», та з'ясувати чи є
дійсною іпотека у разі переходу права
власності на неї в такому випадку та чи
набуває особа до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, статусу
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором в тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки, що
передбачено ст. 23 Закону України «Про
іпотеку».

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Могилян Людмили
Василівни, яка діє від імені товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», задовольнити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 5 березня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:
В.П. Гончар С.О. Карпенко О.І.
Євтушенко М.І. Наумчук