Справа 2/337/2106/2014 року
Провадження № 337/6008/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина
рішення)

20.11.2014 року
місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя в складі:

головуючого судді
Котляр А.М.

при секретарі
Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом концерну «Міські
теплові мережі» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач концерн «МТМ»
звернувся до суду із вказаною позовною
заявою. В обґрунтування вказує, що у
період з 01.02.2011 по 31.08.2014 року ОСОБА_1
були надані послуги з централізованого
опалення, централізованого постачання
гарячої води за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач не сплачувала за надані їй
послуги, у зв'язку із чим виникла
заборгованість у розмірі 6442,48 грн.
Просить суд стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість та судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила суд задовольнити позов в
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
проти задоволення позову заперечила з
підстав, викладених в письмовому
запереченні. Пояснила суду, що є
власницею квартири АДРЕСА_1, а також в
ній зареєстрована. В квартирі вона не
проживає, через тяжке матеріальне
становище за послуги з опалення та
підігріву питної води не сплачує.
Просила суд застосувати позовну
давність, вважає, що вимога про
стягнення заборгованість за лютий та
березень 2011 року пред'явлена поза
межами позовної давності. Крім того
вказала, що позивачем не доведено
належними доказами факт надання послуг
з опалення та підігріву води.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні правовідносини, прийшовши
до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 19.08.2005 року.

Відповідно довідки, виданої центром
обслуговування споживачів МКП
«Основаніє» від 17.03.2014 року, в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 з 15.09.2005
року, окрім неї інших осіб в квартирі не
зареєстровано.

Договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води №62204099 був укладений між
концерном «Міські теплові мережі» та
ОСОБА_1 26.06.2010 року.

ОСОБА_1 не сплачувала за надані
концерном «МТМ» послуги, в результати
чого утворилась заборгованість за
період з 01.02.2011 по 31.08.2014 року у розмірі
6442,48 грн.

31.03.2014 року позивач звернувся до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за
період з 01.02.2011 по 28.02.2014 року. Судовий
наказ було видано 02.04.2014 року.

Ухвалою Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 23.04.2014 року, судовий наказ
був скасований. Після чого, 17.09.2014 року,
позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
у період з 01.02.2011 по 31.08.2014 року.

Згідно з ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог законодавства у
встановлений договором строк. У
відповідності до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Рішеннями виконавчого комітету
Запорізької міської ради № 327 від 28.07.2008
року, № 39 від 31.01.2011 року затверджено
тарифи на постачання теплової енергії
та опалення, копія яких містяться в
матеріалах справи, вони були
опубліковані в засобах масової
інформації та є обов'язковими для
виконання, як для теплопостачальної
організації, так і для споживачів,
згідно яких плата за приєднане теплове
навантаження застосовується за 1 кв.м.
опалювальної площі у місяць протягом
року.

Тарифи на послуги з централізованого
опалення, постачання гарячої води
встановлюються органами місцевої
влади, а саме рішеннями виконавчого
комітету Запорізької міської ради.
Вказані нормативні документи є
загальнодоступними, оскільки
публікуються в офіційних виданнях.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

На підставі статті 162 ЖК України плата
за користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Розрахунок суми заборгованості з
централізованого опалення та
підігріву води наданий позивачем у
вигляді витягу з особистого рахунку
НОМЕР_2, відкритого в концерні «МТМ» на
ім'я ОСОБА_1 Номер особистого рахунку
збігається з номером договору,
укладеного між сторонами, в ньому
відображені щомісячні нарахування за
надані відповідачем послуги. При цьому,
ОСОБА_1 посилаючись на неправильне
нарахування сум за надані послуги,
власного розрахунку заборгованості
суду не надала. Відповідач в судовому
засіданні визнала, що у вказаний
позивачем період, жодних платежів не
вносила,а тому суд виходить із того
розрахунку, що наданий концерном
«Міські теплові мережі».

ОСОБА_1 просила суд застосувати позовну
давність та на цій підставі відмовити у
позові.

За вимогами ст. 256, 257, 267 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного
або кількох осіб.

Відповідно ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий
наказ є особливою формою судового
рішення.

Позивач звертався до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 31.03.2014 року, що
підтверджується штамом Хортицького
районного суду м. Запоріжжя «31.03.2014» на
реєстрі заяв на видачу судових наказів,
в якому під №7 вказана боржник ОСОБА_1

Пунктом 9 Договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води від 26.06.2010 року, між
сторонами по справі, встановлено, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Платежі за послуги вносяться не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

За правилами ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Концерн «МТМ» просить стягнути
заборгованість починаючи з лютого 2011
року. ОСОБА_1 на підставі договору мала
внести платіж за лютий 2011 року до 20.03.2011
року, тому позивач, звернувшись із
заявою про видачу наказу 31.03.2011 року,
строки позовної давності не пропустив.

Доказів про те, що відповідач
відмовлялась від отримання послуг з
централізованого опалення, гарячого
водопостачання, або позивач надавав
йому неякісні послуги по
теплопостачанню, матеріали справи не
містять.

На підтвердження приєднання мереж
будинку № 15 по вул. Новгородській в м.
Запоріжжя до теплових мереж концерну
«МТМ» суду надано схему меж поділу
теплових мереж даного будинку.

Таким чином, проаналізувавши позовні
вимоги позивача, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати в сумі
243,60 грн. Суд не бере до уваги доводи
ОСОБА_1 щодо несплати позивачем
судового збору з наступних підстав.

Як доказ сплати судового збору
концерном «МТМ» було надано суду
платіжне доручення від 05.08.2014 року на
суму 121,80 грн. та платіжне доручення від
25.03.2014 року.

Згідно з ч.2 ст. 99 ЦПК України у разі
пред'явлення стягувачем позову до
боржника у порядку позовного
провадження сума судового збору
сплаченого за подання заяви про видачу
судового наказу зараховується до суми
судового збору, встановленої за
позовну заяву.

ОСОБА_1 посилається на те, що в
платіжному дорученні від 25.03.2014 року
призначенням платежу вказано «судовий
збір за позовом концерну «МТМ».
Відповідачем не звернуто увагу на те,
що в платіжному дорученні зазначено
«пункт 1.4». Частина 1 п.4 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» передбачає
сплату судового збору за подання до
суду заяви про видачу судового наказу.
В той час як платіжне доручення від
05.08.2014 року призначенням платежу вказує
пункт 1.1 (ч.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - подання позовної заяви
майнового характеру).

Таким чином, у зв'язку із скасуванням
судового наказу від 02.04.2014 року, судом
було зараховано судовий збір за
подання заяви про видачу судового
наказу в сумі 121,80 грн. до судового збору
за подання даного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.162 ЖК України, ст.19,20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст.6, 526,
611, 627 ЦК України ст. 58, 59, 74, 88, 169, 209, 212-215,
218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов концерну «Міські теплові мережі»
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь концерну «Міські
теплові мережі» заборгованість за
послуги централізованого опалення і
підігріву питної води в сумі 6442 (шість
тисяч чотириста сорок дві) гривні 48
(сорок вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь концерну
«Міські теплові мережі» судові витрати
в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд міста
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
А.М. Котляр