Справа № 740/4558/13-ц Провадження №
22-ц/795/303/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Марченко М. М. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіГубар
В.С.,суддів:Позігуна М.І., Харечко Л.К.при
секретарі:Мартиновій А.В. за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8
на рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 16
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_8, управління
Держземагенства у Ніжинському районі
Чернігівської області,
Григоро-Іванівської сільської ради
Ніжинського району Чернігівської
області про визнання недійсним та
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку, третя
особа - товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма «Гарант-В»,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвали нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_9 в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Оскаржуваним рішенням Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 16 грудня 2013 року задоволено
частково позовні вимоги ОСОБА_9,
визнано недійсним Державний акт серія
ЯГ №874233 на право власності на земельну
ділянку площею 0.2045 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована на території
Григоро-Іванівської сільської ради
Ніжинського району у АДРЕСА_1, і
належить ОСОБА_8, як такий, що
перешкоджає ОСОБА_9 у реалізації права
на безоплатне отримання (приватизацію)
земельної ділянки по АДРЕСА_2. В
задоволенні решти позовних вимог
-відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯГ
№874233, виданий ОСОБА_8 на земельну
ділянку розміром 0,2045 га виданий згідно
чинного законодавства і на підставі
рішення Григоро-Іванівської сільської
ради 7 сесії 5 скликання від 18 травня 2007
року і є чинним, а тому відсутні правові
підстави для визнання його недійсним.

Апелянт зазначає, що згідно до ст.ст.152,
153 ЗК України визнання недійсним
державного акту без визнання недійсним
рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого
виданий оскаржуваний державний акт не
може бути належним способом захисту
порушеного права, що підтверджується
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в постанові від
31 жовтня 2012 року по справі №6-53цс12.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до наступних
висновків.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_9, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний акт серії ЯГ №874233 про право
власності на земельну ділянку площею
0,2045 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована на території
Григоро-Іванівської сільської ради
Ніжинського району за адресою: АДРЕСА_1,
і належить ОСОБА_8 перешкоджає ОСОБА_9 у
реалізації права на безоплатне
отримання (приватизації) земельної
ділянки по АДРЕСА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_9 в частині
скасування оскаржуваного державного
акту суд першої інстанції відхилив
зазначивши, що до компетенції суду не
відноситься скасування державної
реєстрації права власності на землю. З
такими висновками суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, виходячи з наступного.

Судом по справі встановлено, що згідно
з витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, ОСОБА_9 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину р.№1-2123 від 30.07.2009 року
належить житловий будинок по АДРЕСА_2.
(а.с.73, 74).

За даними земельної шнурової книги
Григоро-Іванівської сільської ради,
затвердженої Міністерством сільського
господарства СРСР 11 жовтня 1971 року, на
підставі рішення 7 сесії 5 скликання
Григоро-Іванівської сільської ради
від 18 червня 2007 р. ОСОБА_8 на праві
власності належить земельна ділянка
площею 0,2045 га (колишній власник
ОСОБА_10), а ОСОБА_9 на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 27.08.2009 року
належить земельна ділянка площею 0,25 га
(колишній власник ОСОБА_11) (а.с.156-158).

Окрім того, за даними
земельно-кадастрової книги
Григоро-Іванівської сільської ради
ОСОБА_9 користується земельною
ділянкою, площею 0,25 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_2
(а.с.4).

Відповідно до даних технічної
документації із землеустрою, що
посвідчують право ОСОБА_8 на земельну
ділянку площею, 18 травня 2007 року ОСОБА_8
передано у власність земельну ділянку
площею 0,2045 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
випискою з рішення 7 сесії 5 скликання
Григоро-Іванівської сільської ради
(а.с.33).

Згідно акту погодження меж суміжними
власниками землі та
землекористувачами та прийому -
передачі межових знаків сторони по
даній справі погодили межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1, Ніжинського району
(а.с.34).

06 грудня 2007 року ОСОБА_8 виданий
державний акт серія ЯГ №874233 на
підставі рішення 7 сесії 5 скликання
Григоро-Іванівської сільської ради від
18 червня 2007 року (а.с.8).

Доводи про неможливість визнання
недійсним державного акту без визнання
недійсним рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого
видано державний акт не заслуговують
на увагу, оскільки вони ґрунтуються на
невірному розумінні апелянтом вимог
закону, що регулюють спірні
правовідносини.

Відповідно до ст.ст.126, 152, 155 ЗК України (
в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) державні акти
на право власності на земельні ділянки
(на час виникнення спірних відносин)
визнавалися документами, що
посвідчують право власності й
видавалися на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень або
цивільно-правових угод. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватись як зазначені рішення,
угоди на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти на право власності на земельні
ділянки. Визнання недійсними тільки
державних актів на право власності
може мати місце уразі їх видання з
порушенням вимог закону, усупереч
рішень чи угод. У цьому разі таке
визнання є належним та самостійним
способом поновлення порушених прав у
судовому порядку, що узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в постановах №
6-46цс14 від 04 червня 2014 року.

Відтак, звертаючись до суду з позовом,
ОСОБА_9 обрала належний та допустимий
спосіб захисту свого порушеного права -
шляхом визнання недійсним та
скасування державного акту на право
власності на землю.

В жовтні 2013 році ОСОБА_9 звернулася до
суду з позовом, обгрунтовуючи свої
вимоги тим, що їй в користування
належить земельна ділянка площею 0,25 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_2, та
згідно ст.121 ЗК України має право на
безоплатне отримання цієї землі у
власність. Однак, у вересні 2013 року під
час підготовки технічної документації
та викопіювання з ортофотоплану
виявилася, що земельна ділянка АДРЕСА_2
накладається на приватизовану
земельну ділянку АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Григоро-Іванівської
сільської ради 7 сесії 6 скликання від 24
жовтня 2011 року ОСОБА_9 надано згоду на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку у власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, площею 0,25 га, розташовану по
АДРЕСА_2 (а.с.5).

З листа від 19.09.2013 року головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області вбачається, що
при перевірці обмінного файлу та його
загрузки до автоматизованої бази даних
обмінних файлів виявилося, що земельна
ділянка по АДРЕСА_2 накладається на
земельну ділянку (державний акт серія
ЯГ №874233) по АДРЕСА_1 (а.с.6).

В листі №08-19/4903 від 10.12.2013 року Головне
управління Держземагенства у
Чернігівській області повідомило, що
накладка земельних ділянок при
внесенні до Національної кадастрової
системи буде перешкодою для
безоплатного отримання ОСОБА_9 у
приватну власність земельної ділянки
(а.с.96).

За висновками судової
будівельно-технічної експертизи № С-78
від 27 червня 2014 року Чернігівської
торгово-промислової палати координати
кутів повороту зовнішніх меж земельної
ділянки АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_8,
згідно державного акту серія ЯГ №874233
не відповідають фактичним межам цієї
земельної ділянки.

Має місце відхилення площі земельної
ділянки АДРЕСА_1 згідно державного акту
серія ЯГ №874233, яка належить ОСОБА_8,
відносно фактичної площі цієї
земельної ділянки в натурі.

При порівнянні фактичної площі
земельної ділянки ОСОБА_8 по АДРЕСА_1
Ніжинського району Чернігівської
області з площею згідно державного
акту серія ЯГ № 874233, експертизою
встановлено, що праворуч ділянки
АДРЕСА_1 має місце накладка з
фактичними межами земельної ділянки
АДРЕСА_2, яка перебуває у користування
ОСОБА_9 У зв'язку з чим виникло таке
накладання експерту невідомо.

Площа накладання земельної ділянки
АДРЕСА_2, якою користується ОСОБА_9 на
ділянку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_8 по
вул. Шевченка с. Кропивне Ніжинського
району Чернігівської області складає
0,0262 га (262 кв.м.). Оформлені межі
сусідньої земельної ділянки, що
знаходиться у власності ОСОБА_8
частково накладаються на господарські
будівлі, які фактично розташовані на
земельній ділянці ОСОБА_9

Фактична конфігурація земельної
ділянки АДРЕСА_1 Ніжинського району
Чернігівської області не відповідає
конфігурації земельної ділянки
зазначеної в державному акті серія ЯГ
№874233, яка належить ОСОБА_8 (а.с.177-179).

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України (в
редакції чинній на час реєстрації
житлового будинку) якщо житловий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Враховуючи, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
ОСОБА_9 належить на праві власності
житловий будинок АДРЕСА_2, то в
розуміння ст.120 ЗК України ОСОБА_9
належить і земельна ділянка, на якій
цей житловий будинок розміщений.

Згідно п.п. г п.1 ст.121 ЗК України ОСОБА_9
має право на безоплатну передачу
земельної ділянки державної або
комунальної власності для ведення
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) у селах не
більше 0,25 га.

Доводи апелянта про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_9, оскільки вона
погодила межі земельної ділянки
АДРЕСА_1 спростовуються наступними
висновками.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі
(далі - Інструкція), затвердженої
наказом Державного комітету по
земельних ресурсах від 04 травня 1999 року
№ 43 (в редакції чинній на момент
отримання оскаржуваного державного
акту), межі земельних ділянок, що
передаються або надаються у власність
чи у користування, відновлюються або
переносяться в натуру (на місцевість)
за наявними планово-картографічними
матеріалами. Крайні поворотні точки
кожної межі закріплюються
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка, крім випадків
збігу вказаних поворотних точок меж з
твердими точками на місцевості.

Згідно до п. 2.4 Інструкції перенесення в
натуру (на місцевість) або відновлення
всіх поворотних точок меж земельної
ділянки здійснюється геодезичними
методами з прив'язкою не менше двох
характерних закріплених поворотних
точок до пунктів державної геодезичної
мережі та до твердих точок на
місцевості. Здійснюється кадастрова
зйомка земельної ділянки з наступним
вирахуванням координат поворотних
точок меж (у державній або умовній
системі координат) і площі ділянки. За
результатами виконаних робіт
складається кадастровий план
земельної ділянки.

Відтак, саме погодження меж як таке є
виключно допоміжною стадією у
процедурі приватизації земельної
ділянки, спрямованою на те, що щоб
уникнути технічних помилок. Погодження
меж земельної ділянки є складовою
частиною кадастрового плану, який у
свою чергу, є складовою частиною
технічної документації, необхідної для
передачі громадянам безоплатно
земельних ділянок на праві приватної
власності.

Однак, судовою будівельно-технічною
експертизою №С-78 від 27 червня 2014 року
встановлено, що фактична площа
земельної ділянки АДРЕСА_1 складає 0,1748
га, що менше на 0,297 га площі земельної
ділянки 0,2045 га, вказаної у державному
акті ОСОБА_8

Як вбачається з експертного висновку,
при дослідженні фактичної площі
земельної ділянки АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_8, та площі згідно її державного
акту серія ЯГ №874233 експертом
встановлено, що має місце відхилення на
0,0297 га у бік збільшення. Це відхилення
виникло внаслідок накладки з суміжною
земельною ділянкою АДРЕСА_2
Ніжинського району Чернігівської
області, якою користується ОСОБА_9 і
складає 0,0262 га. З боку АДРЕСА_1
відхилення від державного акту ОСОБА_8
складає 0,0035га.

На підставі викладеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про визнання недійсним Державного акту
серія ЯГ № 874233 від 06 грудня 2007 р. на
право власності на земельну ділянку
площею 0.2045 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована на території
Григоро-Іванівської сільської ради
Ніжинського району за адресою: АДРЕСА_1,
і належить ОСОБА_8, як такого, що
перешкоджає ОСОБА_9 у реалізації права
на безоплатне отримання (приватизацію)
земельної ділянки по АДРЕСА_2. Відмова
суду першої інстанції у задоволенні
позовних вимог в частині скасування
оскаржуваного державного акту є
законною та обґрунтованою і не впливає
на вирішення спору по суті і не може
бути підставою для задоволення
апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_8
необхідно відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 16
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: