Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/2728/14
Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Суддя-доповідач: Поляков
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 07 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Шевченківському району, про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Шевченківському району, про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

В обґрунтування позову зазначав, що
йому на праві приватної власності
належить 61/100 частина житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_4 належить
4/25 частин, а ОСОБА_5 23/100 частин
зазначеного вище будинку. Вказаний
будинок розташований на земельній
ділянці площею 0,0426 га і між
співвласниками визначився певний
порядок користування земельною
ділянкою.

В 2006 році він побудував на своїй
частині земельної ділянки житловий
будинок літ.У-2. який згідно технічної
документації є самочинно збудованим.

В 2012 році зазначений самочинно
збудований будинок він вирішив ввести
в експлуатацію, але перш за все, за
спільною згодою усіх співвласників,
отримати свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - земельну ділянку.

Згідно рішення Запорізької міської
Ради № 92 від 28.11.2012 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельні ділянки громадян» була
добавлена площа земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 0,046 га, таким
чином розмір зазначеної земельної
ділянки став складати 0,0472 га.

З відповідачами було погоджено межі
земельної ділянки, а 15 березня 2010 року
вони надали згоду на приватизацію
спільної земельної ділянки.

01 серпня 2013 року він отримав свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
земельної ділянки в розмірі 1/2 частини
спільної часткової власності.

Зазначає, що в листопаді 2013 року він
звернувся до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області з приводу здачі в
експлуатацію житлового будинку літ.У-2,
але йому було відмовлено через те, що
площа земельної ділянки, зазначена в
свідоцтві про право власності на
нерухоме майно та у технічному
паспорті БТІ містить розбіжності.

Таким чином, він позбавлений
можливості здати в експлуатацію
житловий будинок літ.У-2, оскільки
відповідачі в порушення правил
добросусідства, захопили частину
земельної ділянки, в межах «червоних»
ліній вулиць, а саме за межами забудови,
на міській території встановили
паркан.

Згідно плану земельної ділянки,
відповідачі відступили від межі їхньої
спільної земельної ділянки на 6,07 кв.м.,
і зайняли частину земельної ділянки
0,0060 га.

Враховуючи викладене, позивач просив
суд зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом
звільнення частини земельної ділянки,
площею 0,0060 га, що виходить за межу
червоної лінії вулиці та огорожу на
проектне положення; стягнути з
відповідачів на його користь судові
витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 07 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи,порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права .

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи
сторонам по справі на праві спільної
часткової власності належить житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, в якому позивачу належить 61/100
частина, відповідачу ОСОБА_4 - 4/25, а
ОСОБА_5 -23/100.

Вказаний будинок був розташований на
земельній ділянці площею 0,0426 га і між
співвласниками визначився певний
порядок користування земельною
ділянкою.

Згідно рішення Запорізької міської
Ради № 92 від 28.11.2012 р. «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельні ділянки
громадян» була добавлена площа
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в
розмірі 0,046 га.

В 2006 р. на спірній земельній ділянці був
побудований житловий будинок літ.У-2,
який згідно технічної документації на
садибний житловий будинок, складеного
02.09.2013 р. ТОВ ЗМБТІ, є самочинно
збудованим.

З витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 01.08.2013 р. а.с.10 та
свідоцтва про право власності а.с.11
встановлено, що позивач є власником 12
частини земельної ділянки за адресою;
АДРЕСА_1

Згідно ч. 1 ст.78 ЗК України право
власності на землю - це право володіти,
користуватись і розпоряджатись
земельними ділянками.

Відповідно до ч. І ст.86 ЗК України,
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна часткова
власність).

За вимогами п. г ч.1 ст.91 ЗК України
власники земельних ділянок зобов"язані
не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів.

Відповідно до ч.2 ст.90 ЗК України
порушені права власників земельних
ділянок підлягають відновленню в
порядку ,встановленому законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилається на те, що в листопаді 2013
року він звертався до інспекції
державного ірхітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області з
приводу здачі в експлуатацію житлового
будинку літ.У-2, але йому було
відмовлено через те, що площа земельної
ділянки, зазначена в свідоцтві про
право власності на нерухоме майно та у
технічному паспорті БТІ містить
розбіжності, а він позбавлений
можливості здати в експлуатацію
житловий будинок літ.У-2, оскільки
відповідачі, в порушення правил
добросусідства, захопили частину
земельної ділянки, в межах «червоних»
ліній вулиць, а саме за межами забудови,
на міській території встановили
іаркан. Відповідно до плану земельної
ділянки, відповідачі відступили від
межі їх земельної ділянки на 6,07 м.кв., і
зайняли частину земельної ділянки 0,0060
га, де і встановили паркан.

В матеріалах справи міститься акт
обстеження земельної ділянки АДРЕСА_1,
складений 04.03.2014 року районною
адміністрацією Запорізької міської
Ради по Шевченківському району, яким
було рекомендовано ОСОБА_5 та ОСОБА_4
перенести та встановити паркан в межах
індивідуальної забудови, передбачених
вимогами чинного законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів.

Факт порушення відповідачами вимог
земельного законодавства також
підтвердженого актом повторного
обстеження спірної земельної ділянки
від 21.05.2014 року складеного районною
адміністрацією Запорізької міської
Ради по Шевченківському району.

Судова колегія вважає, що за вказаних
обставин у суду першої інстанції не
було правових підстав для відмови у
позові.

У відповідності до ст..88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню понесені судові
витрати.

На підставі вищенаведеного,
судова колегія вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
вимогам закону та матеріалам справи
,доказам по справі дана неналежна
оцінка і тому судове рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 07 травня 2014 року
по цій справі - скасувати та ухвалити
нове рішення ,наступного змісту:

Позов задовольнити частково.
Зобов"язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути
перешкоди ОСОБА_3 у користуванні
земельною ділянкою АДРЕСА_1 площею 0,0060
га, шляхом звільнення самовільно
зайнятої міської території,
перенесення та встановлення паркану в
межах індивідуальної забудови
передбачених вимогами чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_3
понесені судові втрати в сумі 365 грн,50
коп.

В інший частині у задоволенні позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: