Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2128/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Боєвої
В.В.,

Суддів Денисенко
Т.С., Коваленко А.І.,

при секретарі: Хомяк
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою підприємства
«Ніка» організації інвалідів «Шанс» на
заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 30 січня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
підприємства «Ніка» організації
інвалідів «Шанс», Публічного
акціонерного товариства «Харківська
Муніципальна Страхова Компанія», третя
особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовною заявою до підприємства
«Ніка» організації інвалідів «Шанс»,
ПАТ «Харківська Муніципальна Страхова
Компанія», третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Позивач зазначав, що 21 липня 2011 року об
11 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 - водій
підприємства «Ніка» організації
інвалідів «Шанс», керуючи автомобілем
«Ісузу», державний номер НОМЕР_1, який
належить підприємству «Ніка»
організації інвалідів «Шанс»,
рухаючись по вул. Набережна магістраль
в м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху
не переконався в безпеці маневру та
скоїв зіткнення з автомобілем
«Мерседес Е200» державний номер НОМЕР_2
під керуванням позивача, про що
інспектором ДАІ ОСОБА_4 складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АРІ № 261959 від
21.07.2011 року. Внаслідок ДТП було
пошкоджено автомобіль «Мерседес Е200»
державний номер НОМЕР_2, який належить
позивачеві на праві власності.

Також позивач вказував, що згідно
висновку експерта ОСОБА_5 величина
матеріального збитку, завданого в
зв'язку з пошкодженням його автомобіля,
становить 139 560 грн. 54 коп. Крім того, він
додатково поніс наступні витрати: 100
грн. - проведення експертизи, 430 грн. -
доплата за проведення експертизи, 9 грн.
20 коп. - послуги пошти, 0 грн. 70 коп. -
послуги пошти.

Всього сума завданої матеріальної
шкоди складає 140 100 грн. 44 коп.

Оскільки підприємство «Ніка»
організації інвалідів «Шанс»
застрахувало свою цивільну
відповідальність у ПАТ «Харківська
Муніципальна Страхова Компанія», що
підтверджується страховим полісом БЕ
8372423, позивач вважає, що згідно з ч. 1 ст.
1172 ЦК України, шкода повинна бути
відшкодована підприємством «Ніка»
організації інвалідів «Шанс» в повному
обсязі за виключенням страхової
виплати, яку повинна виплатити ПАТ
«Харківська Муніципальна Страхова
Компанія». На підставі зазначеного
просив стягнути з підприємства «Ніка»
організації інвалідів «Шанс» на його
користь матеріальні збитки в сумі 90 610,44
грн.; з ПАТ «Харківська Муніципальна
Страхова компанія» на його користь
суму страхового відшкодування в
розмірі 49 490 грн.

Також позивач зазначає, що йому також
було завдано моральної шкоди, яка
полягає в стражданнях, які він зазнав в
зв'язку з ушкодженням його майна при
ДТП, нездатності вести притаманний
йому образ життя тощо, а тому просив
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку моральну шкоду в розмірі 10000
грн. та витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1621,40 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2013 року
вказане заочне рішення скасовано,
справу призначено до розгляду в
загальному порядку.

Останнім заочним рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 30 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з підприємства «Ніка»
організації інвалідів Шанс на користь
ОСОБА_2 у відшкодування матеріальних
збитків 70508,47 грн., у відшкодування
моральної шкоди 2500 та витрати по сплаті
судового збору 888,19 грн., а всього 73896,66
грн.

Стягнуто з ПАТ «Харківська
Муніципальна страхова компанія» на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальних збитків 49000 грн., витрати
по сплаті судового збору 490 грн., а
всього 49490, 00 грн.

В іншій частині позовні вимоги -
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі підприємство
«Ніка» товариства інвалідів «Шанс»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
заочне рішення суду та ухвалити нове
про відмову в задоволенні позову.

Крім того, в апеляційній скарзі
підприємство «Ніка» організації
інвалідів «Шанс», зазначивши, що не
згодні з висновком експерта щодо
розміру матеріальної шкоди, заявляло
клопотання про призначення судової
автотоварознавчої експертизи. В
засіданні суду апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав це
клопотання, зазначивши, що в суді
першої інстанції ними заявлялося таке
клопотання, проте суд не вирішив це
процесуальне питання.

Позивач та його представник,
заперечуючи проти задоволення цього
клопотання, вказували на те, що
відповідач не подавав до суду першої
інстанції будь-якого належним чином
оформленого письмового клопотання про
призначення авто товарознавчої
експертизи, яке б відповідало вимогам
ЦПК.

З матеріалів справи видно, що справа
розглядалася судом з 30.07.2012 року -
досить тривалий строк, оскільки
відповідачі ухилялися від явки в
судові засідання. Вперше заочне
рішення постановлено 11.11.2013 року та за
заявою відповідачів було скасовано.
При новому розгляді справи
відповідачі належним чином не
скористувалися своїми процесуальними
правами, зокрема, щодо надання
письмового клопотання про призначення
автотоварознавчої експертизи. В
матеріалах справи лише є телеграма,
відправлена 30.01.2014 року відповідачем, в
якій зазначено, що відповідач просить
призначити автотоварознавчу
експертизу. Належним чином оформлене
письмове клопотання про призначення
авто- товарознавчої експертизи
надійшло до суду лише 03.02.2014 року - після
ухвалення судом 30.01.2014 року
оскаржуваного заочного рішення (т. 1, а.
с. 219; т. 2, а. с. 1-3).

В даному судовому засіданні
апеляційного суду ухвалою,
постановленою на місті, колегія суддів
відмовила в задоволенні клопотання
апелянта про призначення авто-
товарознавчої експертизи - з підстав,
передбачених частиною 2 статті 303 ЦПК
України.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

При вирішенні спору суд першої
інстанції вірно посилався на
положення статей 22, 23 ЦК України, якими
передбачено підстави та порядок
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної шкоди, на
статті 1166, 1167 ЦК України, якими
встановлено загальні підстави
відповідальності за завдану майнову та
моральну шкоду. Також суд застосував
положення статей 1172, 1187, 1188, 1192, 1197 ЦК
України - якими передбачено підстави
та порядок відшкодування юридичною або
фізичною особою шкоди, завданої їхнім
працівником чи іншою особою;
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки або завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки; способи
відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого та відшкодування шкоди
особою, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність. Суд також врахував
приписи статті 988 ЦК України - щодо
обов'язку страховика протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати
страхувальникові і у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором та положення статей 3, 9, 22, 28,
29, 34 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Суд першої інстанції, задовольнивши
частково позов ОСОБА_2, посилався,
зокрема, на пункт 9.2 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в якому вказано, що розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого та на
статтю 29 цього Закону, згідно якої у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Як вбачається з мотивувальної частини
оскаржуваного рішення, суд першої
інстанції також враховував
роз'яснення Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, зокрема, пункту 6
Постанови, в якому зазначено, що не
вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до статті 1191 ЦК України.
Судом враховано пункт 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, яким роз'яснено, що
за моральну (немайнову) шкоду,
заподіяну працівником під час
виконання трудових обов'язків,
відповідальність несе організація з
якою цей працівник перебуває у
трудових відносинах, а останній
відповідає перед нею в порядку регресу
(статті 130, 132 - 134 КЗпП , якщо спеціальною
нормою закону не встановлено іншого
(наприклад, ст.47 Закону України "Про
телебачення і радіомовлення".

Основний довід апеляційної скарги
полягає в тому, що суд першої інстанції
не взяв до уваги, що матеріали справи
не містять доказів надсилання на
адресу страхової компанії
повідомлення про виклик на місце
огляду та здійснення експертної оцінки
пошкодженого автомобіля позивача.

Такий довід апеляційної скарги
спростовується наступним.

В матеріалах справи знаходяться копії
телеграм, які направлялися керівнику
підприємства «Ніка» Товариства
інвалідів «Шанс». Зі змісту цих
телеграм видно, що для проведення
огляду пошкодженого автомобіля
викликалися представник вказаного
підприємства та представник його
страхової компанії, оскільки на той час
позивачу не було відомо, в якій саме
страховій компанії застраховано
автомобіль, що належить підприємству
«Ніка» Товариства інвалідів «Шанс».

В телеграмі, відправленій 21.07.2011 року
зазначено, що вперше призначався огляд
експертом пошкодженого автомобіля
позивача на 28.07.2011 року на 15 год. За
адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 2В.
В зв'язку з неявкою представників
підприємства «Ніка» Товариства
інвалідів «Шанс» та страхової
компанії, було відправлено другу
телеграму, в якій вказано, що огляд
автомобіля відбудеться 02.08.2011 року за
адресою: Запоріжжя, вул. Грязнова, 2В.
Обидві телеграми були завчасно вручені
адресату, про що свідчать відповідні
поштові повідомлення (т. 1, а. с. 24-26).

При апеляційному розгляді справи
представник позивача вказав, що в
другій телеграмі не зазначалося о якій
годині відбудеться огляд не зазначено -
з урахуванням того, що відповідачі
знаходяться на значній відстані від
Запоріжжя - в м. Харкові, а тому експерт
02.08.2011 року був напоготові здійснити
огляд пошкодженого автомобіля в
будь-який час - як тільки представники
підприємства «Ніка» Товариства
інвалідів «Шанс» та страхової компанії
прибудуть до м. Запоріжжя.

Інший довід апеляційної скарги
стосується незгоди відповідача -
підприємства Ніка» Товариства
інвалідів «Шанс» з результатами
огляду пошкодженого автомобіля та з
висновками експерта щодо розміру
шкоди, спричиненої внаслідок
ушкодження автомобіля позивача.

Цей довід апеляційної скарги
спростовується як письмовими доказами
- висновком експерта № 1204 від 05.08.2011
року, калькуляцією, протоколом огляду
транспортного засобу (пошкодженого
автомобіля позивача), так і поясненнями
сторін та експерта ОСОБА_5, який був
допитаний в засіданні суду першої
інстанції як експерт, а в засіданні
суду апеляційної інстанції в якості
спеціаліста (т. 1, а. с. 221-234).

Твердження апелянта про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права в частині стягнення
матеріальної шкоди з урахуванням ПДВ
(19918 грн. 07 коп.) є неспроможними.

Зі змісту оскаржуваного судового
рішення вбачається, що суд першої
інстанції врахував роз'яснення Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» та узагальнення
Верховного Суду України від 11.11.2011 року
«Судова практика розгляду цивільних
справ, що виникають з договорів
страхування», положення розділу V
Податкового Кодексу України, п. 7.3.
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та до обсягу
матеріальної шкоди, яка підлягає
стягненню з відповідачів, розмір ПДВ
не включив.

Довід апеляційної скарги стосовно
того, що експерт допустив помилки при
ідентифікації КТЗ по VIN коду
пошкодженого автомобіля є таким, що
не спростовує висновків суду.

В засіданні суду апеляційної інстанції
представником позивача були надані
відповідні письмові докази стосовно
того, що в автомобілі позивача ще у 2010
році було встановлено газобалонне
обладнання, про що є відмітка в
комп'ютерній базі УДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області та у технічному
паспорті автомобіля позивача є
відмітка про те, що автомобіль
обладнано системою ЗНГ. Тобто, Mercedes Benz
модель Е200 KOMPRESSOR та Mercedes Benz модель Е200
ЗНГ - це є один і той же автомобіль з
одним і тим же VIN кодом з тією різницею,
що в першому випадку вид палива -
бензин, а в другому - зріджений газ.
Переобладнання автомобіля з одного
виду палива на інший не заборонено і не
впливає на вартість всіх інших деталей
автомобілю, підбір яких проводиться по
VIN коду автомобілю. Вартість деталей не
залежить від палива, на якому працює
автомобіль.

Із апеляційної скарги видно, що інші
доводи не мають належного
обґрунтування у чому полягає порушення
вимог матеріального і процесуального
права, а тому не дають підстав для
висновку щодо незаконності чи
неправильності оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин судова колегія
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підприємства «Ніка»
організації інвалідів «Шанс»
відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 30 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: