Справа № 351/613/14-ц
Номер провадження №2/351/382/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бородовського С.О. .,

секретаря
Маланчук С.Г. ,

представника позивача Візінського В.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу
за позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний банк "
ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості згідно кредитного
договору. , -

В С Т А Н О В И В:

до Снятинського районного суду
звернулось Публічне Акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
від 01/09/2008 р. В позові вказано, що 01.09.2008
р. позивач та відповідач уклали договір
№ б/н, за яким відповідач отримав
кредит у розмірі 3 000 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку з сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Договір укладено на Умовах
надання банківських послуг та Правилах
користування платіжною карткою. Однак
відповідачка належним чином не
виконала свої зобов`язання з вказаного
договору, а тому позивач просить
стягнути з неї наступну
заборгованість: 16 268 гривень 37 коп., яка
складається з: заборгованості за
кредитом 1 853 гривень 32 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом 6 682 гривень 27
коп., заборгованість по комісії за
користування кредитом 6 720 гривень, 250
гривень та 762 гривень 78 коп. штрафу.

Представник позивача подав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
позов підтримує повністю та просить
його зодовольнити.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов заперечив,
відповідачка попросила суд
застосувати термін позовної давності.

Судом встановлено, що 01.09.2008 р. року між
ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем
укладено кредитний договір, за яким
банк надає, а позичальник (відповідач)
отримує ліміту грошових коштів на
платіжну картку кредит в розмірі 3000
гривень. Умовами кредитного договору
встановлено розмір відсотків за
користування кредитними коштами, який
становить 3 % на місяць на залишок
заборгованості.

Умовами і Правилами надання
банківських послуг передбачено, що для
надання послуг Банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і Банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладання
договору являється дата відкриття
рахунку, зазначена в розділі "Відмітки
Банку". При порушенні строків платежів
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми
позову. Договір діє протягом 12 місяців
з моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позивач надав суду розрахунок
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 01.09.2008 р., відповідно до якого
заборгованість відповідача становить
16 268 грн. 37 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом 1 853 грн. 32
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом 6 682 грн. 27 коп.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом 6 720 грн., 250 грн.
та 762 грн. 78 коп. штрафу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не виконав
зобов'язання у встановлений договором
строк.

В п. 1 ст. 1049 ЦК України вказано, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

В ст. 257 ЦК України визначено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
в п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України визначено, що
позовна давність в один рік
застосовується зокрема, до вимоги про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку
позовної давності починається від дня,
коли особа дізналась або могла
довідатись про порушення свого права.

Отже строк позовної давності щодо
звернення до суду із позовом про
стягнення заборгованості у позивача
вже закінчився.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів" у спорах щодо
споживчого кредитування кретодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Клопотання про поновлення строку
позовної давності представником
позивача суду не заявлялось; докази про
обгрунтування поважності причин
пропуску строку позовної давності суду
не подано.

В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності є
підставою для відмови у позові.

Позивач не надав суду обґрунтованого
розрахунку заборгованості. Наданий
суду розрахунок є необґрунтованим. Так
у розрахунку позивача вказано, що сума
позики складає 2580 гривень, в той час як
в позивач вказує, що відповідач отримав
позику в сумі 3000 гривень. Доказу
безпосереднього отримання грошових
коштів позивачем суду не надано. В
розрахунку позивача взагалі не
відображено платежі відповідача щодо
повернення позики, сплати процентів,
комісії. Тільки шляхом припущення суд
може встановити, що відповідач
сплачував певні платежі, внаслідок
чого позивач просить стягнути з
відповідача 1853,32 гривень основного
боргу. Однак на основі припущень суд не
уповноважений ухвалювати рішення про
стягнення грошових коштів. Отже у суду
відсутня будь-яка можливість
перевірити обґрунтованість розрахунку
позивача щодо суми основного боргу з
урахуванням платежів відповідача та
черговості виконання грошового
зобов`язання, що вказана в ст. 534 ЦК
України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України
загальними засадами цивільного
законодавства є справедливість,
добросовісність та розумність.

В п. 2 ст. 13 ЦК України вказано, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до п. 3 ст. 13 ЦК України не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
формах.

Відповідно до п. 6 ст. 13 ЦК України у разі
недодержання особою при здійсненні
своїх прав вимог, які встановлені
частинами другою - п'ятою цієї статті,
суд може зобов'язати її припинити
зловживання своїми правами, а також
застосувати інші наслідки, встановлені
законом.

Відповідні наслідки передбачено в п. 3
ст. 16 ЦК України, де зазначено суд може
відмовити у захисті цивільного права
та інтересу особи в разі порушення нею
положень частин другої - п'ятої статті 13
цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", ст. ст. 212- 215, 224, 226, суд, -

УХВАЛИВ:

в позові ПАТ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
від 01/09/2008 р., відмовити;

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд.

Головуючий: підпис

Снятинського районного суду
Бородовський С.О.