АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8950/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач - Гайдук
В.І. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів
Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участі секретаря Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 липня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» про визнання недійсними
договорів поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась із
вказаним позовом, в обґрунтування
якого зазначала, що між її чоловіком
ОСОБА_3 та відповідачем було укладено
кредитні договори № ML-302/031/2007 від 06
лютого 2007 року та № ML-302/419/2007 від 26
листопада 2007 року. В забезпечення
виконання зобов'язань за вказаними
кредитними договорами між нею та
банком було укладено окремі договори
поруки № SR-302/419/2007/1 від 26 листопада 2007
року та № SR-302/031/2007/1 від 06 лютого 2007
року.

Вважаючи кредитні договори недійсними
в силу їх укладення з використанням
нечесної підприємницької діяльності
та порушень при їх укладенні вимог
Закону України «Про захист прав
споживачів», позивач просила суд
визнати недійсними укладені між нею та
банком договори поруки (а.с. 2-7).

Заочним рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 липня 2014 року у задоволенні позовних
вимог було відмовлено (а.с. 46-48).

В апеляційній скарзі позивач
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі (а.с.
51-55).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього
Кодексу.

Як роз'яснено у п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від 06
листопада 2009 року № 9 правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

В силу ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо у належній формі
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
нечесна підприємницька практика
забороняється. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником кого є відповідач) та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ ML-302/031/2007 за умовами якого останній
отримав у кредит грошові кошти в
розмірі 55250 дол. США зі сплатою
відсотків за користування кредитом та
з кінцевим терміном повернення 06
лютого 2027 року (а.с. 13-20).

Також, 26 листопада 2007 року між тими
самими сторонами було укладено
кредитний договір № ML-302/419/2007 на суму
228000 дол. США з кінцевим терміном
повернення 26 листопада 2027 року (а.с.
21-29).

В забезпечення виконання зобов'язань
за укладеними кредитними договорами
між Банком та позивачем були укладені
договори поруки № № SR-302/419/2007/1 від 26
листопада 2007 року та № SR-302/031/2007/1 від 06
лютого 2007 року (а.с. 9-12).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень

Звернувшись до суду з даним позовом,
ОСОБА_2 вказує на нікчемність укладених
між її чоловіком та відповідачем
кредитних договорів. При цьому позивач
не наводить належних доказів, що при
укладенні кредитних договорів її
чоловік був введений відповідачем в
оману щодо умов кредитування, та що
банком застосовано нечесну
підприємницьку практику.

Позивач не просила залучити ОСОБА_3, як
сторону кредитних договорів, до участі
у справі, не заявляла також про його
допит в якості свідка.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що підстави для визнання недійсними
договорів поруки відсутні.

Доводи апеляційної скарги, висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак підстав
для його скасування за доводами
апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: