Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну ОСОБА_2 на рішення
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 06 серпня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та судових витрат,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося
до суду з позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 02 липня 2007 року між
банком та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір

№ СМ-SME001/188/2007, відповідно до умов якого
остання отримала кредит в сумі 300 тис.
доларів США строком до 02 липня 2014 року
зі встановленою плаваючою процентною
ставкою, що дорівнює: фіксований
відсоток + FIDR, де фіксований відсоток
становить 4,5 % річних, а FIDR- це процентна
ставка за строковими депозитами
фізичних осіб у валюті, тотожній валюті
кредиту, що розміщені в банку на строк в
366 днів, з виплатою процентів після
закінчення строку дії кредитного
договору.

Згодом між банком та ОСОБА_3 були
укладені додаткові угоди до кредитного
договору від 13 серпня 2008 року № 1, від 06
квітня 2009 року

№ 2, від 05 жовтня 2009 року № 3, від 15 січня
2010 року № 4, від 07 липня 2010 року № 5, від 05
січня 2011 року № 7, від 14 червня 2011 року №
8 (вказаним договором продовжено строк
дії кредитного договору до 02 липня 2018
року). Однак ОСОБА_3 зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором та
додатковими угодами не виконала,
внаслідок чого станом

на 25 липня 2013 року виникла
заборгованість на загальну суму

1 595 953 грн 82 коп.

У забезпечення повернення кредиту 02
липня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № SR-SME001/188/2007,
згідно з умовами якого поручитель взяв
на себе солідарну з боржником
відповідальність за невиконання ним
зобов'язань.

Крім того, 13 серпня 2008 року з ОСОБА_3
укладено кредитний договір №
СМ-SMEМ00/060/2008, відповідно до умов якого
відповідачці надано кредит в сумі 100
тис. доларів США строком до 10 серпня 2018
року зі встановленою плаваючою
процентною ставкою, що дорівнює:
фіксований відсоток + FIDR, де фіксований
відсоток становить 6,0 % річних, а FIDR- це
процентна ставка за строковими
депозитами фізичних осіб у валюті,
тотожній валюті кредиту, що розміщені в
банку на строк в 366 днів, з виплатою
процентів після закінчення строку дії
кредитного договору.

Також, згодом між банком та ОСОБА_3 були
укладені додаткові угоди до кредитного
договору від 06 січня 2009 року № 1, від 17
квітня

2009 року № 2, від 20 жовтня 2009 року № 3, від
18 січня 2010 року № 4,

від 19 липня 2010 року № 5, від 05 серпня 2010
року № 6. Зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором та додатковими
угодами ОСОБА_3 не виконала, внаслідок
чого станом на 25 липня 2013 року виникла
заборгованість на загальну суму 255 248
грн 15 коп.

В забезпечення повернення кредиту 13
серпня 2008 року між банком та ОСОБА_2
було укладено договір поруки №
SR-SMEМ00/060/2008, згідно з умовами якого
поручитель взяв на себе солідарну з
боржником відповідальність за
невиконання ним зобов'язань.

Із врахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, ПАТ «ОТП Банк» просило
суд стягнути з відповідачів солідарно
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 02 липня 2007 року

№ СМ-SME001/188/2007 в загальному розмірі 2 2803
87 грн 34 коп., заборгованість за
кредитним договором від 13 серпня 2008
року

№ СМ-SME00/060/2008 в розмірі 359 641 грн та
судові витрати.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області

від 12 червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 06 серпня 2014
року, позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь ПАТ «ОТП Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 02 липня 2007 року № СМ-SME001/188/2007 в
розмірі 2 280 387 грн 34 коп., заборгованість
за кредитним договором від 13 серпня 2008
року № СМ-SME00/060/2008 в розмірі 359 641 грн, а
всього - 2 640 028 грн 34 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов банку, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що доводи ОСОБА_3 щодо не
підписання додаткових угод, якими
змінювалася процентна ставка та
визначалися нові графіки погашення
кредиту не підтверджені належними та
допустимими доказами.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат,
за касаційною скаргою на рішення
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 06 серпня 2014
року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська