ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
УХВАЛА

"18" серпня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Каліушко Ф.А.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом заборони
змінювати місце проживання, місце
знаходження дитини ОСОБА_2 та заборони
його виїзду за межі України без
нотаріально посвідченої згоди матері

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного
суду м. Києва перебуває цивільна справа
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Служби у справах дітей Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації, про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дитини.

06 серпня 2014 року ОСОБА_1 подано заяву
про забезпечення позову, шляхом
накладення заборони на зміну місця
проживання, місця знаходження дитини -
ОСОБА_2 та заборони його виїзду за межі
України без нотаріально посвідченої
згоди матері.

Дана заява мотивована тим, що заявником
до Дарницького районного суду м. Києва
подано заяву про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання
малолітньої дитини з матір'ю - ОСОБА_1, а
відповідач по справі - ОСОБА_2 може
вивезти їх спільну дитину за межі
України без згоди на це позивача, що
ускладнить можливість виконання
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що вимога
про забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення
позову - це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.
Забезпечення позову не може бути
спрямованим на безпідставне обмеження
конституційних прав.

Таким чином, у вирішенні питання про
забезпечення позову суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

В матеріалах поданої заяви про
забезпечення позову відсутні докази,
які б свідчили про те, що існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову у даній справі, що
свідчить про те, що наведені у заяві
доводи ґрунтуються лише на
припущеннях, які не можуть бути
покладеними в обґрунтування
відповідної ухвали

Викладене свідчить про те, що заява про
забезпечення позову ґрунтується лише
на припущеннях, які не можуть бути
покладеними в обґрунтування ухвали про
забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 151 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом заборони
змінювати місце проживання, місце
знаходження дитини ОСОБА_2 та заборони
його виїзду за межі України без
нотаріально посвідченої згоди матері -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ
КАЛІУШКО Ф.А.