№ 678/250/14-ц
№ 2-678-329/14
УХВАЛА

26 серпня 2014 року Суддя
Летичівського районного суду
Хмельницької області Ходоровський І.Б.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на грошові кошти та зняття з них арешту,

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви вбачається, що 19.06.2011
року під час проведення обшуку в
помешканні ОСОБА_2, яка є матір'ю
позивача, працівникам міліції було
добровільно видано, серед інших речей
та документів, також 2200 доларів США та
6110 євро, які знаходились в її будинку
під час затримання, що підтверджується
протоколом обшуку.

Під час слідства, розгляду справи в
суді ОСОБА_2 зазначала, що вилучені під
час обшуку кошти їй не належать, а
належать позивачеві, ці кошти доньці
подарував її батько ОСОБА_3, який
тривалий час працював у Португалії, про
отримання доходів наявна його
декларація, а також довідки банку
«Надра» в яких зазначається про
отримання позивачем від батька
міжнародних переказів у січні-березні
2011 року у валюті «євро».

10.07.2011 року слідчим прокуратури
Хмельницької області винесена
постанова про накладення арешту на
грошові кошти - 2200 доларів США та 6110
євро, такі були направлені для
зберігання на депозитний рахунок
прокуратури Хмельницької області у
відділ фінансування та
бухгалтерського обліку прокуратури
області.

Батько та брат позивача неодноразово
звертались в прокуратуру Хмельницької
області щодо повернення вилучених
коштів, оскільки такі не належать
ОСОБА_2, однак листами від 20.07.2011 року,
від 23.08.2011 року їм повідомлено, що доля
зазначених коштів буде вирішена судом
під час розгляду справи.

16.05.2014 року апеляційною інстанцією
відносно позивача та відповідача
прийнято остаточні рішення - їх обох
засуджено до покарання у виді
позбавлення волі.

Питання грошових коштів, вилучених у
ОСОБА_2, апеляційний суд не вирішував,
матеріали кримінальної справи не
містять доказів того, що вилучені та
арештовані кошти належать ОСОБА_2,
вказані кошти не мають відношення до
кримінальної справи, вони не є об'єктом
хабара і не здобуті злочинним шляхом,
відповідач не заперечує права
власності позивача на вказані кошти, за
судовими рішеннями власність позивача
не підлягає конфіскації в дохід
держави, тому ОСОБА_1 просить суд
визнати за нею право власності на
арештовані кошти - 2200 доларів США та 6110
євро, скасувати арешт на вказані кошти,
що накладений постановою слідчого
прокуратури Хмельницької області від
10.07.2011 року.

Ознайомившись з позовною заявою вважаю
за необхідне відмовити у відкритті
провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Так, зі змісту ухвали Апеляційного суду
Хмельницької області від 16.05.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 засуджено
вироком Хмельницького міськрайонного
суду від 13.11.2012 року за ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2 та 3
ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України та призначено
їй покарання у виді позбавлення волі
строком 8 років з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і
адміністративно-господарських
обов'язків строком 3 роки, та з
конфіскацією всього майна, що належить
їй на праві власності, окрім житла.

Цим вироком, серед іншого, вирішено
конфіскувати у власність держави
грошові кошти в сумі 2200 доларів США, 6110
євро та 1430 грн., які вилучені у ОСОБА_2,
та які знаходяться на

зберіганні у відділі фінансування та
бухгалтерського обліку прокуратури
Хмельницькій області.

Названою ухвалою апеляційної
інстанції вирок Хмельницького
міськрайонного суду від 13.11.2012 року
змінено: перекваліфіковано дії
засудженої ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2 та 3
ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України на ч. 2 ст. 15,
ч.ч. 2 та 3 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України в
редакції закону від 05.04.2011 року та
призначено їй покарання за цим законом
у виді позбавлення волі строком на 8
років з позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і
адміністративно-господарських
обов'язків строком на 3 роки, та з
конфіскацією всього майна, що належить
їй на праві власності, окрім житла.

На підставі ст. 54 КК України позбавлено
ОСОБА_2 7 рангу та 3 категорії державного
службовця.

В решті вирок суду щодо ОСОБА_2 залишено
без змін.

Таким чином, питання про вказані у
позовній заяві грошові кошти, а саме 2200
доларів США та 6110 євро, які вилучені у
ОСОБА_2, та які знаходяться на
зберіганні у відділі фінансування та
бухгалтерського обліку прокуратури
Хмельницькій області, і їх долю
вирішено вироком суду, який в цій
частині залишено без змін ухвалою суду
апеляційної інстанції, тобто при
вирішенні кримінальної справи, тому
порушена у позовній заяві вимога не
підлягає вирішенню в порядку
цивільного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі відмови у відкритті провадження у
справі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», п. 1 ч. 2 ст. 122
ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на грошові кошти та зняття з них арешту.

Ухвалу невідкладно разом із заявою та
всіма доданими до неї документами
надіслати ОСОБА_1.

ОСОБА_1 повернути сплачений судовий
збір згідно квитанції №688.9.2 від 12.08.2014
року в розмірі 1279,06 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Хмельницької
області через Летичівський районний
суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
підпис І.Б.Ходоровський

Суддя Летичівського

районного суду
І.Б.Ходоровський