Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Іваненко Ю.Г.,

Касьяна
О.П.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», поданою
представником - Шулікою Аліною
Володимирівною, на рішення
Деснянського районного суду

м. Києва від 29 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що відповідно до укладеного
договору від 24 липня 2003 року № К3Е0R000101271

ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4 200 грн
10 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 28,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Позивачем зобовʼ?язання за
даним договором виконано в повному
обсязі. Однак відповідачем
зобовʼ?язання за кредитним договором
виконувались не належним чином, у
звʼ?язку із чим станом на 14 червня 2013
року утворилась заборгованість в
розмірі

33 767 грн 55 коп., яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі 4
200 грн 11 коп., заборгованості за
процентами за користування кредитом в
розмірі 5 452 грн 65 коп., пені за
несвоєчасне виконання зобовʼ?язання за
договором в розмірі 24 114 грн 79 коп. Тому
позивач просив стягнути
заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 29 листопада

2013 року в задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 9
квітня 2014 року рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року залишено без змін

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» -

Шуліка А.В. просить скасувати
оскаржувані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 24 липня 2003 року
між Закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ К3Е0R000101271, за умовами якого позивач
надав відповідачу грошові кошти на
придбання майна у розмірі 4 200 грн 11 коп.,
а відповідач зобовʼ?язався повернути
наданий кредит, сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі

28 % річних згідно з Графіком погашення
кредиту та процентів, строк надання
кредиту становив 12 місяців.

Позивачем зобовʼ?язання за даним
договором виконано в повному обсязі.
Однак відповідачем зобовʼ?язання за
кредитним договором виконувались не
належним чином, у звʼ?язку із чим станом
на

14 червня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 33 767 грн

55 коп., яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі 4
200 грн 11 коп., заборгованості за
процентами за користування кредитом в
розмірі 5 452 грн 65 коп., пені за
несвоєчасне виконання зобовʼ?язання за
договором в розмірі 24 114 грн 79 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. Позовна давність за
позовом про повернення споживчого
кредиту застосовується судом
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Проте погодитись із такими
висновками не можна, тому що суди
дійшли їх з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Ухвалені у справі судові рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідають.

Пунктом 5.1 вказаного кредитного
договору сторонами визначено строк
позовної давності, який встановлюється
від дня його підписання та діє до
повного виконання обовʼ?язків
сторонами договору.

До суду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося 27 серпня

2013 року.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4

ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Цивільний кодекс України не передбачає
заборони предʼ?явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням позовної
давності.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку із самою ч. 11

ст. 11 зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Таких же висновків дійшов Верховний
Суд України у своєму рішенні від 20
листопада 2013 року у справі № 6-126цс13,
обов'язковість якого для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України визначена ст.
360-7 ЦПК України.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Матеріали справи не містять заяви
відповідача про застосування
наслідків спливу позовної давності, а
тому висновок судів про відмову в
позові з цих підстав зроблено всупереч
вищевказаним нормам законодавства.

За таких обставин, коли фактичні
обставини належним чином не
встановлені та не перевірені,
направильно застосовані норми
матеріального права, ухвалені у справі
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», подану
представником Шулікою Аліною
Володимирівною, задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 29 листопада

2013 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 9 квітня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді:О.І.
Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.П. Касьян
О.М. Ситнік