АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2283/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30, 34 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. УХВАЛА
20 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСкіця М. І.суддівОхріменко
Н. І. , Качана О. В. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 08 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_6 до
Страхової компанії "Глобус" , третя
особа: ОСОБА_7 про відшкодування
матеріальної шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою, -
в с т а н о в и л а :
В квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до СК « Глобус », третя
особа: ОСОБА_7 про відшкодування
матеріальної шкоди завданої дорожньо
-транспортною пригодою, посилаючись на
те, що 31 липня 2013 року о 21 год. 20 хв., на
автомобільній дорозі Стрій-Тернопіль,
Кіровоград - Знам'янка, громадянин
ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом
«Камаз 5511» д.н.з. НОМЕР_1. в порушення
п.10.1. 10.3. 10.4 Правил дорожнього руху
України, виконуючи поворот ліворуч не
надав перевагу в русі автомобілю, який
виконував маневр обгону, а саме
автомобілю ВАЗ 2115. д.н.з. НОМЕР_2. під
керуванням ОСОБА_8, в результаті чого
автомобілі отримали механічні
Вина ОСОБА_7 у вчиненні
адміністративного правопорушення
підтверджується постановою Уманського
міськрайонного суду від 15 серпня 2013
року, згідно якої він притягнутий до
адміністративної відповідальності за
Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 18 червня 2013
року №АС/3202136 укладеного між ТОВ
«Агрофірма Оксанина» та СК «Глобус» по
страхуванню автомобіля «Камаз 5511».
д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 під
час ДТП, страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо - транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором ( полісом ).
Відповідно до п.4 Полісу, страхова сума (
ліміт відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду заподіяну майну
Відповідно до звіту про оцінку
автомобіля від 23 серпня 2013 року №21/08-80
матеріальний збиток, завданий їй, як
власнику автомобіля ВАЗ-2115 д.н.з. НОМЕР_2
в результаті його пошкодження при ДТП
складає 18 455 грн.73 коп.
СК « Глобус » частково визнала її
вимоги та право на отримання
страхового відшкодування на суму 12 966
Просила стягнути з СК « Глобус » на її
користь недоплачену шкоду в сумі 5489
грн. 38 коп., витрати на проведення
автотехнічного дослідження в сумі 500
грн., вартість послуг евакуатора в сумі
700 грн. та судові витрати пов'язані з
розглядом справи в сумі 1000 грн. за
отримання правової допомоги та 243 грн. 60
коп. судового збору.
Заочним рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 08 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилаючись на неповне дослідження
всіх обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено і не заперечується
сторонами по справі, що 31 липня 2013 року
о 21 год. 20 хв., на автомобільній дорозі
Стрій-Тернопіль, Кіровоград - Знам'янка,
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Камаз 5511» д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ТОВ «Агрофірма
Оксанина», під керуванням ОСОБА_7 та
автомобіля ВАЗ 2115. д.н.з. НОМЕР_2., що
належить позивачеві, під керуванням
ОСОБА_8

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю ВАЗ 2115. д.н.з. НОМЕР_2
завдано пошкодження задньої
центральної частини.

Відповідальність водія автомобіля
«Камаз 5511». д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 18 червня 2013 року №АС/3202136
укладеного між ТОВ «Агрофірма
Оксанина» та СК «Глобус» була
застрахована.

СК «Глобус» виплатила позивачу ОСОБА_6
страхове відшкодування на загальну
суму 124966,35 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач ОСОБА_6 свої вимоги
обґрунтовувала тим, що відповідно до
звіту про оцінку автомобіля від 23
серпня 2013 року №21/08-80 матеріальний
збиток, завданий їй, як власнику
автомобіля ВАЗ-2115 д.н.з. НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 18 455 грн.73 коп.

Таким чином різниця між страховою
виплатою і сумою, що визначена в
результаті авто товарознавчого
дослідження становить 5489.38 грн.

Крім того просила стягнути з страхової
компанії витрати на проведення авто
товарознавчого дослідження в сумі 500
грн. та вартість послуг евакуатора в
сумі 700 грн. і витрати за надання
юридичної допомоги в сумі 1000 грн., а
всього просила стягнути на її користь
7689.38 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог місцевий
суд виходив з того, що позивачем не
доведено за допомогою належних і
допустимих доказів розмір
матеріальної шкоди на суму 18 455 грн.73
коп.

Також відсутні докази щодо сплати
безпосередньо позивачкою витрат на
проведення авто товарознавчого
дослідження і за надання послуг
евакуатора.

На думку колегії суддів, при винесенні
рішення, суд вірно врахував всі
обставини справи, встановив відповідні
правовідносини, дослідив докази, що
маються у справі як в підтвердження
позову так і в його заперечення та
виніс правильне по суті рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами
в цивільному процесі є позивач і
відповідач.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119
ЦПК України на позивача покладено
обов'язок визначати відповідача у
справі. Водночас позивач не
позбавлений права звернутись до суду з
клопотанням про залучення до участі у
справі співвідповідачів і третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог.

Позов заявлено лише до страховика та
залучено в якості третьої особи водія,
який перебував у трудових відносинах з
власником транспортного засобу, котрий
визнаний винним у вчиненні ДТП. Вимоги
до власника застрахованого
транспортного засобу не заявлялось і
відповідно положення ст. ст. 1172, 1194 ЦК
України позивачем не реалізовані.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Обов'язок відповідача здійснити
виплату страхового відшкодування
передбачений вказаним у рішенні
договором страхування, ст. ст. 979, 988 ЦК
України, ст. 20 Закону України "Про
страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, за
ініціативою та СК «Глобус» був
проведений технічний огляд автомобіля
ВАЗ 2115. д.н.з. НОМЕР_2 з використанням
програмного комплексу Audatex,
калькуляція вартості ремонту
автомобіля визначений у розмірі 116171.62
грн. з урахуванням ПДВ, а без урахування
податку - 13476.35 грн. (а.с. 93-108).

Відповідно до ст. 59 ЦПК обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Частиною 2 даної норми закону
встановлено, що докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а ч. 3 цієї статті
передбачено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 230 ЦК України та положень
ст.ст. 59, 60 ЦПК України вбачається, що
саме відповідач як сторона, яка вважає,
що надані відомості позивачем є
неправдивими, повинен довести
належними та допустимими доказами
зазначені ним обставини, ураховуючи, що
висновок спеціаліста, при умові
невизнання його іншою стороною, не може
слугувати належним доказом.

В запереченнях на позов представники
страхової компанії зазначили, що
наданий позивачкою в обґрунтування
своїх вимог звіт про оцінку автомобіля
від 23 серпня 2013 року №21/08-80 не
відповідає вимогам Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів, що
затверджена Наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.11.2003 р. № 14252092 ( далі
Методика) хоч і містить формальне
посилання на неї.

Зокрема вказували, що звіт складений з
використанням програмного
забезпечення «АВТОЕКСПЕРТИЗА 5.0» ( абз.3
п.3.1), а остання не входить в у перелік
рекомендованих баз даних з програмним
забезпеченням, що є додатком 8 до
методики.

Також зазначали, що відповідно до ст. 36
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у випадку
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість.

Відповідно до ст. 59 ЦПК обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Частиною 2 даної норми закону
встановлено, що докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а ч. 3 цієї статті
передбачено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяг із них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Зі змісту ст. 230 ЦК України та положень
ст.ст. 59, 60 ЦПК України вбачається, що
саме відповідач як сторона, яка вважає,
що надані відомості позивачем є
неправдивими, повинен довести
належними та допустимими доказами
зазначені ним обставини, ураховуючи, що
висновок спеціаліста, при умові
невизнання його іншою стороною, не може
слугувати належним доказом.

На думку колегії суддів, у даному
випадку позивач для підтвердження
розміру шкоди надав лише висновок
спеціаліста, а відповідач, заперечуючи
проти цього розміру аргументовано і
послідовно спростував як сам розмір
шкоди, так і механізм її нарахування, а
тому наданий позивачем висновок
спеціаліста не можна вважати належним
доказом.

Таким чином наведений відповідачем
розрахунок на відшкодування шкоди за
мінусом франшизи та ПДВ в сумі 12966.35 грн.
є правильним.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином , судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
грунтуються на невірному трактуванні
апелянтом наведених правових норм.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи, обґрунтоване наявними в справі
доказами, а доводи апеляційної скарги
носять суб"єктивний характер та не
мають в собі підстав, визначених ст. 309
ЦПК України, за наявності яких можливе
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 08 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Страхової компанії "Глобус" , третя
особа: ОСОБА_7 про відшкодування
матеріальної шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :