Справа № 466/1624/14
Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/5158/14
Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:
Брикайло М.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, представників ВНЗ «Львівський
кооперативний коледж економіки і
права» - Сай Я.Ф., Бабій І.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою представника за довіреністю
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 11 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Вищого навчального
закладу "Львівський кооперативний
коледж економіки і права" про стягнення
заборгованості із виплат доплат до
посадових окладів, -

ВСТАНОВИЛА:

14 березня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду із зазначеним
позовом у якому з урахуванням
уточнених вимог від 16 квітня, 23 травня
2014 та 11 червня 2014 року просила стягнути
з відповідача - ВНЗ «Львівський
кооперативний коледж економіки і
права» на її користь заборгованість:

по доплатах за вислугу років за період
з січня 2005 року по квітень 2014 року,
згідно постанови КМУ №84 від 22 січня 2005
року;

по доплатах за особливі умови роботи за
період з жовтня 2009 року - по квітень 2014
року, на загальну суму 41700 гривень 80
копійок (а.с.1-6, 130-132, 163-166,199-200).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 11 червня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до Вищого
навчального закладу "Львівський
кооперативний коледж економіки і
права" про стягнення заборгованості із
виплат доплат до посадових окладів
відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник за
довіреністю ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що позивач, на підтвердження своїх
позовних вимог, надала всі необхідні
документи, які свідчать про
правомірність стягнення з відповідача
заборгованості з виплат їй доплат за
вислугу років за січень 2005- квітень 2014
рр., згідно Постанови КМУ №84 від 22 січня
2005 року, і доплат за особливі умови
роботи за жовтень 2009 квітень 2014 р.р.,
згідно Постанови КМУ №1073 від 30 вересня
2009 року, до її щомісячних посадових
окладів, на загальну суму 41700 грн. 80 коп.,
натомість, суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення від 11 червня 2014 року,
неповно з'ясував обставини справи та
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Просить рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 11 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги,
представників ВНЗ «Львівський
кооперативний коледж економіки і
права» - Сай Я.Ф. та Бабій І.М. на її
заперечення, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи
установлено, що ОСОБА_2 з 20 квітня 1983
року по 19 вересня 1984 року працювала
бібліотекарем відділу бібліографії
Львівської наукової бібліотеки ім. В.
Стефаника Академії Наук УРСР, у
подальшому, з 01 вересня 1987 року, була
прийнята на посаду бібліотекаря у ВНЗ
«Львівський кооперативний коледж
економіки і права», де працює по даний
час (а.с. 15-17).

Як зазначено у ст. 30 Закону України «Про
бібліотеки і бібліотечну справу»
працівникам бібліотек можуть
встановлюватися надбавки та доплати в
межах затвердженого фонду оплати праці
працівників бібліотек.

Підприємства, установи та організації
за рахунок власних коштів можуть в
колективних договорах встановлювати
працівникам бібліотек додаткові
пільги.

Постановою КМУ від 22 січня 2005 року №84
«Про затвердження Порядку виплати
допомоги за вислугу років працівникам
державних і комунальних бібліотек»,
затверджено Порядок виплати доплати за
вислугу років.

Відповідно до п.2 «Постанови», виплата
доплати за вислугу років здійснюється
починаючи з 01 січня 2005 року у межах
фонду оплати праці працівників
бібліотек, затвердженого на
відповідний рік.

Як передбачено п.1 «Порядку виплати
доплати за вислугу років працівникам
державних і комунальних бібліотек»,
доплата за вислугу років
установлюється працівникам державних
і комунальних бібліотек (публічних,
спеціальних та спеціалізованих)
залежно від стажу роботи в такому
розмірі:

понад 3 роки - 10%;

понад 10 років - 20%;

понад 20 років - 30%.

Доплата за вислугу років виплачується
щомісяця працівникам державних і
комунальних бібліотек, які проводять
культурну, освітню, інформаційну,
науково-дослідну, методичну
діяльність, згідно з додатком, крім тих,
що мають право на виплату надбавки
(доплати) за стаж роботи (вислугу років)
на інших підставах (п.2 Порядку.

Нарахування та виплата доплати
проводиться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах коштів,
передбачених на оплату праці за
основним місцем роботи (п.5 Порядку).

Постановою КМУ від 30 вересня 2009 року
№1073 «Про підвищення заробітної плати
працівникам бібліотек», яка набрала
чинності з 01 жовтня 2009 року установлено
працівникам державних і комунальних
бібліотек, які проводять культурну,
освітню, інформаційну,
науково-дослідну, методичну діяльність
та займають посади, включені до
переліку посад згідно з додатком до
Порядку виплати доплати за вислугу
років працівникам державних і
комунальних бібліотек, затвердженого
постановою КМУ від 22.01.2005 року №84,
надбавку за особливі умови роботи у
граничному розмірі 50% посадового
окладу.

На час виникнення спірних
правовідносин (станом на 01 січня 2005
року), стаж роботи ОСОБА_2, становив 18
років 9 місяців, відтак їй належала
доплата за вислугу років в розмірі 20% до
посадового окладу, а в подальшому, при
стажі понад 20 років, розмір доплати
становить 30% до посадового окладу
згідно постанови КМУ №84 від 22.01.2005р., а
із 01 жовтня 2009 року їй належить
надбавка за особливі умови роботи у
граничному розмірі 50% посадового
окладу.

Як убачається із акту ревізії КРУ
використання бюджетних коштів
Львівського кооперативного коледжу
економіки і права, за період з 01.05.2008
року по 31.10.2010 року позивачу, за
вказаний період, не доплачено 1031
гривню, згідно постанови КМУ від
22.01.2005р. №84 та 697,22 гривень, згідно
постанови КМУ від 30.09.2009р. №1073 в частині
заробітної плати, нарахованої та
виплаченої за рахунок бюджетних коштів
(а.с.193-194).

Вказані кошти ОСОБА_2 були виплачені у
подальшому після проведення ревізії,
що підтверджується листом ВНЗ
«Львівський кооперативний коледж
економіки і права» від 15.12.2010 року
(а.с.159) та не заперечується сторонами в
суді апеляційної інстанції.

У своїх вимогах ОСОБА_2 ставить питання
про стягнення з відповідача
заборгованості із виплат доплат до
посадових окладів в сумі 41700,80 гривень,
згідно постанови КМУ від 22.01.2005р. №84 та
згідно постанови КМУ від 30.09.2009р.№1073 в
частині заробітної плати, нарахованої
та виплаченої за рахунок доходів
отриманих від здійснення навчальної
діяльності студентів на договірній
(контрактній) формі навчання.

Як пояснили в суді апеляційної
інстанції представники відповідача
Сай Я.Ф. та Бабій І.М., у штатних розписах
ВНЗ «Львівський кооперативний коледж
економіки і права» за указаний
позивачкою період, не передбачалося
виплату доплат до посадових окладів
згідно постанови КМУ від 22.01.2005р.№84 та
згідно постанови КМУ від 30.09.2009р. №1073 за
рахунок доходів від здійснення
навчальної діяльності студентів на
договірній (контрактній) формі
навчання, оскільки такі кошти були
незначними і спрямовувалися у першу
чергу на оплату комунальних платежів
та інших виплат, які б забезпечували
функціонування навчального закладу.

Таким чином, у відповідача - ВНЗ
«Львівський кооперативний коледж
економіки і права», в межах фонду
оплати праці за спірний період не було
передбачено нарахування доплат за
вислугу років та надбавок за особливі
умови роботи за рахунок доходів,
отриманих від здійснення навчальної
діяльності студентів на договірній
(контрактній) формі навчання.

Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
про наявність у відповідача значних
доходів від наявності власних коштів у
спірний період не свідчить про те, що
останній мав можливість виплачувати
спірні суми.

Як убачається із довідки відповідача
про доходи і витрати за 2005-2014 роки
(а.с.126), витрати підприємства за цей
період буди значно більшими за їх
доходи.

При встановлених обставинах, суд
першої інстанції правильно по суті
відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2
за безпідставністю вимог.

Висновки суду першої інстанції про те,
що посада бібліотекаря ВНЗ «Львівський
кооперативний коледж економіки і
права» не може бути віднесеною до посад
працівників державних і комунальних
бібліотек, оскільки в структурі
зазначеної установи відсутній
відокремлений структурний підрозділ -
бібліотека, суперечить положення ст.6
Закону України «Про бібліотеки і
бібліотечну справу», у якій зазначено,
що бібліотеки навчальних закладів є
спеціальними за призначенням, а відтак
на них поширюється дія постанови КМУ
від 22.01.2005р. №84 та постанови КМУ від
30.09.2009р. №1073, однак такий висновок не
впливає на законність рішення суду
першої інстанції в цілому і не може
бути підставою для його скасування в
силу положень ч.2 ст.308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи та дотримано
процедуру її розгляду, встановлену ЦПК
України, ухвалено справедливе рішення,
тому підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника за
довіреністю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 11 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.