У Х В А Л А

05 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Фермерського
господарства "Бурка В.В." на ухвалу
судді Сокальського районного суду
Львівської області від 29 квітня 2014 року
у справі за позовом Фермерського
господарства "Бурка В.В." до
Апеляційного суду Львівської області
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Сокальського районного
суду Львівської області від 29 квітня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом
Фермерського господарства "Бурка В.В."
до Апеляційного суду Львівської
області про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі
позивач покликається на її
незаконність та необґрунтованість
через неправильне застосування норм
процесуального і матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суддя вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалося про
суперечність мотивів оскаржуваної
ухвали нормам ст.ст. 8, 22, 40, 55, 56, 124, 129
Конституції України, ст.ст. 54, 55 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод, Рішень
Конституційного Суду України №9-зп від
25.12.1997 року, №12-рп від 03.10.2001 року, №15-рп
від 09.07.2002 року щодо обов'язковості
додержання принципів законності та
верховенства права при здійсненні
правосуддя.

Суддею не було враховано те, що
юрисдикція судів поширюється на
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, яка завдана
постановленням завідомо неправосудної
ухвали Апеляційним судом Львівської
області, що спричинило приниження
честі, гідності, ділової репутації.
Позивачем не оскаржуються дії судді,
оскільки ці обставини вважає
доведеними, а вимагає тільки
відшкодування шкоди, що спричинена
такими діями.

Вважає, що суддя не застосував, хоча був
зобов'язаний застосувати, Конституцію
України як норми прямої дії, а також
зазначити, які норми права забороняють
йому звертатися з позовом про
відшкодування шкоди, завданої діями
Апеляційного суду Львівської області.
Тому, на його думку, суддя повинен був
відкрити провадження у справі і
вирішити позовні вимоги по суті.

З викладених міркувань просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
позивача, колегія суддів прийшла до
висновку про відхилення апеляційної
скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу,
суддя першої інстанції правильно
виходив з того, що суд чи суддя не
можуть бути відповідачами у справах
про оскарження їхніх рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених у зв'язку із
розглядом судових справ, а тому у
відкритті провадження в справі
обґрунтовано відмовив.

Матеріалами справи встановлено, що 28
квітня 2014 року Фермерське господарство
"Бурка В.В." звернулося з позовом про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди з Апеляційного суду
Львівської області, посилаючись на
заподіяння йому 1 500 000 гривень у рахунок
упущеної вигоди та 4 000 000 гривень
моральної шкоди відповідачем.

Як правильно послався суддя місцевого
суду, Конституція України передбачає
відшкодування державою матеріальної і
моральної шкоди, заподіяної при
здійсненні правосуддя, лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного
(ст.ст. 62, 126, 129). Умови відшкодування
такої шкоди визначаються Законом
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду".

Вірним є і його покликання на
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, що дані постановою №8 від 13
червня 2007 року "Про незалежність
судової влади", щодо недопустимості
оскарження судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду справ в
інший спосіб, ніж це передбачено
процесуальним законодавством.

Хоча норми ст. 124 Конституції України і
вказують, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, однак предмет
спірних відносин пов'язаний із
оскарженням рішень, дій чи
бездіяльності суддів чи суду, що за
наведених обставин унеможливлює
вирішення справи судом. З доводів
позивача видно, що спір між сторонами
виник з приводу заподіяння
Фермерському господарству "Бурка В.В."
матеріальної і моральної шкоди
відповідачем, що перебуває у
безпосередньому причинному зв'язку із
постановленням 5 вересня 2011 року
Апеляційним судом Львівської області
своєї ухвали.

В зв'язку з наведеним не заслуговують
на увагу доводи апеляційної скарги про
суперечність висновків судді нормам
ст.ст. 8, 22, 40, 55, 56, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 54, 55 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", ст.ст. 6, 13
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, Рішень
Конституційного Суду України №9-зп від
25.12.1997 року, №12-рп від 03.10.2001 року, №15-рп
від 09.07.2002 року щодо обов'язковості
додержання принципів законності та
верховенства права при здійсненні
правосуддя.

Так само неможливо погодитися й з
покликаннями позивача про
необхідність застосування Конституції
України як норм прямої дії, оскільки
якраз Основним Законом і передбачено
відшкодування державою матеріальної і
моральної шкоди, заподіяної при
здійсненні правосуддя, лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного.

Інші доводи автора скарги
спростовуються правильністю висновків
судді.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України
постановлення суддею першої інстанції
ухвали з додержанням вимог закону є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства "Бурка В.В." відхилити, а
ухвалу судді Сокальського районного
суду Львівської області від 29 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: Судді: