УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/12143/14-ц

№ 4с/521/64/14

21 серпня 2014 року

Малиновський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого – судді
Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря –
Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за участю
заінтересованих осіб – ОСОБА_2 та
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду зі скаргою
на дії державного виконавця Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, в якій просить суд
визнати неправомірними дії державного
виконавця з виконання виконавчого
листа № 2-1362/2008 від 20.07.2009 року, виданого
Малиновським районним судом м. Одеси;
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження № 28637772 від
12.09.2011 року; скасувати постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № ВП 28637772
від 12.09.2011 року; скасувати постанову про
стягнення виконавчого збору № ВП 28637772
від 11.10.2011 року; зобов'язати Перший
Малиновський відділ Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції скасувати арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження на підставі
постанови № ВП 28637772 від 12.09.2011 року;
зобов'язати Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції виключити
13/20 частину будинку за адресою: м. Одеса,
вул. Бреуса, 47, з Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
майна.

Заява обґрунтована такими обставинами.
Малиновський районний суд м. Одеси
своїм рішенням від 02.12.2008 року розділив
майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а
саме 13/20 частин будинку за адресою: м.
Одеса, вул. Бреуса, 47, виділивши у
власність ОСОБА_1 13/20 частин цього
будинку та стягнувши з неї на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі
167846,5 грн. 13.10.2011 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір, згідно з
яким ОСОБА_1 передала готівкою ОСОБА_2
167846,5 грн. на виконання рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 02.12.2008 року, про що також було
складено акт про отримання грошей.
Разом із тим, виконавчий лист, виданий
за зазначеним рішенням суду, перебував
на виконанні у Першому Малиновському
відділі Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
у період з 12.09.2011 року по 11.10.2011 року.
Постановою державного виконавця
виконавчий лист було повернуто
стягувачу на підставі заяви
останнього. Оскільки рішення суду не
було виконано боржником у семиденний
строк, наданий для його самостійного
виконання, з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, державний виконавець
своєю постановою від 11.10.2011 року
стягнув з ОСОБА_1 виконавчий збір у
розмірі 16784,66 грн. на користь держави.
Заявник зазначає, що не мала жодної
інформації про відкрите виконавче
провадження та ознайомилась з його
матеріалами лише 03.07.2014 року. У зв'язку з
цим ОСОБА_1 вважає дії державного
виконавця щодо відкриття виконавчого
провадження, накладення арешту на
майно та стягнення виконавчого збору
неправомірними.

У судовому засіданні заявник скаргу
підтримала лише в частині вимог щодо
визнання неправомірними дії
державного виконавця з виконання
виконавчого листа № 2-1362/2008 від 20.07.2009
року, виданого Малиновським районним
судом м. Одеси та скасування постанови
про стягнення виконавчого збору № ВП
28637772 від 11.10.2011 року. Що стосується
решти вимог щодо скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 28637772 від 12.09.2011 року, скасування
арешту майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, в ході
судового розгляду справи було
з'ясовано що згідно з витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно будь-які обтяження на
13/20 частин будинку за адресою: м. Одеса,
вул. Бреуса, 47, відсутні, у зв'язку з чим
заявник відмовилася від цих вимог.

Представник Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції проти задоволення
заяви заперечувала та подала до суду
письмові заперечення, посилаючись на
те, що державний виконавець діяв із
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та що боржника
було повідомлено про відкриття
виконавчого провадження.

ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1
виконала рішення суду та передала йому
присуджені грошові кошти.

Вислухавши заявника та осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази у справі, вивчивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що скарга
не може бути задоволена.

Як встановлено в судовому засіданні,
Малиновський районний суд м. Одеси
своїм рішенням від 02.12.2008 року розділив
майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а
саме 13/20 частин будинку за адресою: м.
Одеса, вул. Бреуса, 47, виділивши у
власність ОСОБА_1 13/20 частин цього
будинку та стягнувши з неї на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі
167846,5 грн.

13.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_3 за реєстр. № 2884. За умовами цього
договору ОСОБА_1 сплатила готівкою
ОСОБА_2, а ОСОБА_2 отримав готівкою
грошові кошти в розмірі 167846,5 грн. на
часткове виконання рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 02.12.2008 року. На підтвердження цього
також було складено акт про
приймання-передачу грошей, засвідчений
підписами сторін.

12.09.2011 року державний виконавець
Першого Малиновського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції своєю
постановою відкрив виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-1362/2008 від 20.07.2009 року та надав
боржнику семиденний строк з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження для його
самостійного виконання.

Згідно з копією супровідного листа
12.08.2011 року зазначену постанову
державного виконавця було направлено
на адресу ОСОБА_1: м. Одеса, вул. Бреуса,
47. Згідно з копією реєстру поштової
відправки зазначену постанову дійсно
було відправлено, про що свідчить
відбиток поштового штемпелю від 14.09.2011
року на реєстрі.

Згідно з довідкою про повернення
поштового відправлення від 17.10.2011 року
надіслане на адресу ОСОБА_1
відправлення із постановою про
відкриття виконавчого провадження
було повернуто до Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за закінченням
терміну зберігання.

11.10.2011 року державний виконавець
Першого Малиновського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції своєю
постановою повернув виконавчий лист №
2-1362/2008 від 20.07.2009 року без подальшого
виконання стягувачеві на підставі
заяви останнього від 10.10.2011 року.

Крім того, постановою державного
виконавця Першого Малиновського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 11.10.2011 року було стягнуто з боржника
ОСОБА_1 в дохід держави виконавчий збір
у розмірі 16784,66 грн.

Таким чином, спірні відносини виникли
із приводу відкриття виконавчого
провадження та стягнення виконавчого
збору і регулюються статтями 25, 31 та 28
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Згідно з ч. 1 ст. 31 цього
Закону боржник вважається
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеному у виконавчому документі.

Зважаючи на зазначені вимоги закону та
встановлені судом обставини, суд не
бере до уваги доводи заявника про те, що
їй не було відомо про відкриття
виконавчого провадження, оскільки
постанову про відкриття виконавчого
провадження було направлено на її
адресу, зазначену у виконавчому листі,
що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк.
Встановлений частиною другою статті 25
цього Закону, для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, у тому
числі у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача.

Отже, дії державного виконавця щодо
стягнення судового збору були вчинені
у суворій відповідності з вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, суд дійшов висновку, що
заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та не
може бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 25, 28, 31 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11,
60, 383, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1
на дії державного виконавця Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за участю
заінтересованих осіб – ОСОБА_2 та
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі у 5-денний
строк з дня її проголошення
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя:

Ю.В. Тополева