справа № 125/1254/14
Барський районний суд Вінницької
складі: головуючого судді
при секретарі Данилів Л.Ю
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_2, третьої особи без самостійних
вимог служби у справах дітей Барської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
В заяві до суду ОСОБА_1 вказала,
що ОСОБА_2 є власником житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом, виданого 17
липня 2012 року Барською державною
нотаріальною конторою за реєстром №
1-2036, зареєстрованого у КП «Барське
районне бюро технічної
інвентаризації» 27 липня 2012 року.
Рішенням Гулівської сільської ради 30
сесії 6 скликання від 19 листопада 2013
року було вирішено затвердити технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення / відновлення/ меж
земельної ділянки в натурі / на
місцевості / ОСОБА_2, а також цим
рішенням було передано безкоштовно у
приватну власність дану земельну
ділянку за рахунок земель житлової та
громадської забудови. Земельна ділянка
розташована в АДРЕСА_1. 16 грудня 2013 року
реєстраційна служба Барського
районного управління юстиції
зареєструвала право власності за
ОСОБА_2 на житловий будинок з
господарськими будовами та спорудами в
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, виданого 16 грудня 2013
року реєстраційною службою Барського
районного управління юстиції; земельну
ділянку площею 0,1804 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будов та споруд в
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, який видано
реєстраційною службою Барського
районного управління юстиції 16 грудня
2013 року. Окрім того, 16 грудня 2013 року
реєстраційна служба Барського
районного управління юстиції видала на
ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право
власності на земельну ділянку площею
0,1804 га з кадастровим номером
:04:004:0014 з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських будов
та споруд. Після офіційного отримання
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку в АДРЕСА_1, було
укладено договір 27 грудня 2013 року з ПМП
«Квантрон», згідно якого виконавець
ПМП «Квантрон» зобов'язався провести
роботи з відновлення меж земельної
ділянки, адреса якої зазначена вище. 17
січня 2014 року комісією в складі
землевпорядника Гулівської сільської
ради ОСОБА_4, начальника Барського
відділу ПМП «Квантрон» ОСОБА_5,
інженера-землевпорядника ПМП
«Квантрон» ОСОБА_6 з участю позивачів,
відповідачки було проведено роботи з
відновлення та закріплення меж
земельної ділянки в АДРЕСА_1. Комісія
роз'яснила суміжним землевласникам
зміст добросусідства / ст. 103 Земельного
кодексу України/, рекомендувала
використовувати земельні ділянки в
розмірах і площі, які вказані в
Державних актах на право власності на
земельні ділянки та закріплені на
місцевості межовими знаками таким
чином, щоб завдавати власникам
сусідніх ділянок найменше
незручностей, а у випадку незгоди з
рішенням комісії звернутись до суду
для вирішення даного питання по суті /
ст. 158 Земельного кодексу України /. Але
згодом виявилось, що межові знаки
знищені. Тому було викликано комісію
виконкому Гулібської сільської ради,
яка 08 квітня 2014

року склала акт про те, що межові знаки
на земельній ділянці, яка належить
неповнолітньому ОСОБА_2 знищені. І
знищені вони відповідачкою. 18 січня 2014
року прийшли робити паркан сам ОСОБА_2
разом з батьком ОСОБА_7, ОСОБА_1
Відповідачка не допустила робити
паркан. Тому викликали дільничного
уповноваженого Барського РВ УМВС
Чорного Михайла Миколайовича, який
разом з секретарем Гулівської
сільської ради ОСОБА_4 прийшов на
земельну ділянку, але відповідачка не
допустила їх. Окрім того, відповідачка
зорала встановлену межу і заволочили
город. Коли це було виявлено, то
звернулись до виконкому Гулівської
сільської ради. Комісія 08 квітня 2014
року в складі землевпорядника ОСОБА_4,
директора школи ОСОБА_10,
касира-рахівника сільської ради
ОСОБА_11 склали акта проте, що межові
знаки знищені. Відповідачка про те, що
знищила межові знаки, встановлені
комісією 17 січня 2014 року, підтвердила в
приміщенні Гулівської сільської ради 08
квітня 2014 року. Після того, як
відповідачка заволочила город, вона
самовільно засадила земельну ділянку
площею 0, 04 га ріллі картоплею і сама
обробляє цю земельну ділянку, не
допускаючи власника. На решті
земельної ділянки ростуть плодові
дерева. Вся земельна ділянка, яка
належить позивачу, становить 0,1804 га
відповідно до правовстановлюючого
документу. Факт самовільно захопленої
земельної ділянки площею 0, 04 га
підтверджується актом виконкому
Гулівської сільської ради від 10 червня
2014 року. Дії відповідачки порушують
право неповнолітнього ОСОБА_2 на
володіння, користування своєю
власністю, що передбачено ст. ст. 316, 317,
319 ЦК України. Окрім того, відповідачка
порушує вимоги ст. 321 ЦК України, яка
передбачає непорушність права
власності. Дії щодо порушення прав
власності неповнолітнього ОСОБА_2
чиняться відповідачкою не вперше. Так,
рішенням Барського районного суду від
19 вересня 2013 року було задоволено позов
ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
користування, зокрема хлівом Б. Таке
рішення суду ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 25 жовтня 2013 року
залишено без змін. Але не дивлячись на
те, що є рішення суду з приводу
порушення прав неповнолітнього на його
власність, відповідачка вперто не
виконує рішення суду. Тому 07 березня 2014
року у Єдиний реєстр досудових
розслідувань було внесено дані і
порушено кримінальне провадження №
0000104 з фабулою:

відповідно до виконавчого листа
№201/41/4154/12 від 19 вересня 2013 року,
виданого Барським Районним судом, в
якому передбачено: усунути ОСОБА_2
перешкоди до користування хлівом «Б»
за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язати
ОСОБА_3 звільнити хлів «Б» за
вищевказаною адресою від 2-х корів,
теляти, забрати зерно. Кримінальне
провадження порушено за ч. 1 ст. 382 КК
України. Враховуючи викладене позивач
просив суд: 1) зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити перешкод до поновлення межових
знаків на земельній ділянці ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 рок у народження, які
встановлені комісією 17 січня 2014 року
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серія САК № 304536, яке
видано реєстраційною службою
Барського районного управління
юстиції 16 грудня 2013 року;

2) Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, при встановленні
паркана по межі своєї

земельної ділянки в АДРЕСА_1 від
земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до
акту від 17 січня 2014 року, який складено
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серія САК
№ 304536, яке видано 16 грудня 2013 року
реєстр районною службою Барського
районного управління юстиції;

3) Стягнути з ОСОБА_3 на корись позивача
витрати по справі.

В судовому засіданні
представники позивача ОСОБА_1 та
адвокат ОСОБА_14 збільшили позовні
вимоги, а саме просили крім вказаного,
зобов'язати ОСОБА_3 не з'являтись на
земельній ділянці позивача та
заборонити їй обробляти земельну
ділянку, збирати урожай картоплі на
земельній площею 0, 04 га та урожай з
плодових дерев на земельній ділянці,
яка розташована в АДРЕСА_1.

Представники відповідача -
ОСОБА_15, ОСОБА_16 та адвокат ОСОБА_17
пред,явлений позов не визнали. Так вони
не заперечують той факт, що
відповідачем доглядається земельна
ділянка, яка розташована АДРЕСА_1. Хоча
відповідачу і відомо про існування
державного акту на зазначену земельну
ділянку виданого ОСОБА_2, натомість
ОСОБА_3 не вважає даний акт дійсним, а
вважає, що це її земельна ділянка.
Стосовно

пошкодження межових знаків, то
відповідач їх не знищувала.

Представник служби у справах
дітей Барської державної
адміністрації ОСОБА_12 просила
задовольнити позов ОСОБА_2

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 суду пояснили,
що вони в складі комісії в ківтні 2014
року оглядали земельну ділянку ОСОБА_21,
яка розташована в с.Гулі Барського
району. Дану земельну ділянку
використовувала ОСОБА_3, також ними був
виявлений факт відсутності межових
знаків.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що18
січня 2014 року, внаслідок дій
відповідача, на земельній ділянки
свого сина в с.Гулі Барського району,
він не зміг розпочати будівництво
паркану.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задовольнити
повністю. До такого висновку суд дійшов
із слідуючого: Статтею 41 Конституції
України та ст. 1 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, до
якої Україна приєдналася 17 липня 1997
року відповідно до Закону України
№475/97- ВР « Про ратифікацію Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11
Конвенції закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за волею, незалежно від волі
інших осіб / ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України
/. Гарантуючи захист права власності
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Судом,
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом (а.с.9), витягів з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (а.с.12-17) встановлено, що
ОСОБА_2 є власником житлового будинку з
господарськими будовами та спорудами в
АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,1804
га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських будов
та споруд в АДРЕСА_1. Як свідчить акт (
а.с.30) 17 січня 2014 року комісією в складі
землевпорядника Гулівської сільської
ради ОСОБА_4, начальника Барського
відділу ПМП «Квантрон» ОСОБА_5,
інженера-землевпорядника ПМП
«Квантрон» ОСОБА_6 з участю позивачів,
відповідачки було проведено роботи з
відновлення та закріплення меж
земельної ділянки в АДРЕСА_1. Комісія
роз'яснила суміжним землевласникам
зміст добросусідства / ст. 103 Земельного
кодексу України/, рекомендувала
використовувати земельні ділянки в
розмірах і площі, які вказані в
Державних актах на право власності на
земельні ділянки та закріплені на
місцевості межовими знаками таким
чином, щоб завдавати власникам
сусідніх ділянок найменше
незручностей, а у випадку незгоди з
рішенням комісії звернутись до суду
для вирішення даного питання по суті /
ст. 158 Земельного кодексу України /.
Натомість як зазначив представник
позивача, а відповідне підтверджується
і актом від 8 квітня 2014 року (а.с.29),
вказані межові знаки були знищенні і
відповідно до пояснення сторін,
свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 земельну
ділянку позивача почала обробляти
ОСОБА_3 Суд константує, що ОСОБА_3 без
будь якої правої підстави,
використовує земельну ділянку ОСОБА_2,
обмеживши його таким чином право
володіння, користування та
розпорядженням своїм майном. Судом
роз,яснювалось представникам
відповідача про можливість звернення
до суду з позовом про визнання
Державного акту недійсним, але вони не
оспорили існуючий державний акт і не
навели підстав відповідно до яких вони
вважають його недійсним. ОСОБА_3 у
відповідності до вимог ст.60 ЦПК України
не довела ті обставини на які вона
посилалась, суд не приймає посилення
сторони відповідача на недійсність
Державного акту, оскільки вони є
припущеннями.

Як засвідчив свідок ОСОБА_7 18 січня
2014 року, внаслідок дій відповідача, на
земельній ділянки свого сина, він не
зміг розпочати будівництво паркану.

Дії щодо порушення прав власності
неповнолітнього ОСОБА_2 чиняться
відповідачем не вперше. Так рішенням
Барського районного суду від 19 вересня
2013 року (а.с. 31-32) було задоволено позов
ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
користування, зокрема хлівом Б. Таке
рішення суду ухвалою апеляційного суду
Вінницької

області від 25 жовтня 2013 року(а.с.25-28)
залишено без змін.

З огляду на викладене і у
відповідності до вимог ст.158 Земельного
кодексу України ОСОБА_2 має право
вимагати усунення будь - яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов,язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків і тому
його вимоги підлягають до задоволення.

Позивач просив стягнути з
відповідача понесенні судові витрати.
Оскільки загальна сума витрат
становить 1743 грн 60 коп і витрати
підтвердженні квитанціями (а.с.1, 33-35),
тому, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, дані вимоги підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 218 ЦПК
України, ст.41 Конституції України, ст.316,
317, 319, 321, 386 ЦК України, ст.103, 152, 153, 158
Земельного кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
перешкод до поновлення межових знаків
на земельній ділянці ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 рок у народження, які
встановлені комісією 17 січня 2014 року
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серія САК № 304536, яке
видано реєстраційною службою
Барського районного управління
юстиції 16 грудня 2013 року.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
перешкод ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, при
встановленні паркана по межі своєї
земельної ділянки в АДРЕСА_1 від
земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до
акту від 17 січня 2014 року, який складено
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серія САК
№ 304536, яке видано 16 грудня 2013 року
реєстраційною районною службою
Барського районного управління
юстиції.

Зобов'язати ОСОБА_3 не з'являтись
на земельній ділянці ОСОБА_2 та
заборонити їй обробляти земельну
ділянку, збирати урожай картоплі на
земельній площею 0, 04 га та урожай з
плодових дерев на земельній ділянці,
яка розташована в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 1743 грн 60 коп понесених судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів.

СУДДЯ: