Справа № 226/2044/14-ц
Справа № 2/226/837/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі - Альберті О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дриги О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Димитров Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про стягнення
моральної шкоди у зв'язку з травмою на
виробництві

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача Державного
підприємства «Красноарміськвугілля»
про відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з травмою на виробництві в
обґрунтування якого вказав, що з
11.03.2011р. по 16.04.2014р. працював у
відповідача у якості машиністу
електровозу підземного 4 розряду.
19.08.2013р. при виконанні своїх трудових
обов'язків з ним стався нещасний
випадок на виробництві та були
складені акти Н-1 та Н-5. 16.04.2014р. МСЕК
встановила позивачу 60% втрати
працездатності та 3-ю групу
інвалідності. У момент одержання
травми, а також в подальшому, він
зазнавав сильного фізичного болю та
страждань. Він тривалий час був
змушений лікуватися як стаціонарно,
так і амбулаторно, йому робили болісні
операції та інші медичні процедури,
тривалий час він був прикутий до ліжка,
а потім міг ходити тільки за допомогою
милиць, тривалий час він був відірваний
від своєї сім'ї, особливо враховуючи те,
що на той час його дружина була вагітна
і потребувала його допомоги, він дуже
хвилювався за неї. У нього на утриманні
перебуває дружина, а також 6 дітей:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 Зараз,
внаслідок травми, йому встановлена
значна втрата працездатності та він
став інвалідом, за станом здоров'я
втратив роботу, у зв'язку з чим не може
повноцінно утримувати свою велику
сім'ю, що дуже сильно його пригнічує.
Після травми значною мірою змінився
його життєвий уклад, зокрема він зазнає
значних труднощів у побуті, він не може
тривалий час ходити і навіть стояти,
при ходьбі він швидко стомлюється,
постійно відчуває болі по всьому тілу,
особливо у тазостегновій області. Все
це пригнічує його психологічно, він
зазнає душевні страждання й
переживання, особливо з урахуванням
необоротності наслідків травми.
Відтепер йому потрібні додаткові
зусилля для організації його життя. У
зв'язку з цим просить стягнути з
відповідача на свою користь моральну
шкоду у розмірі 100000 грн.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив
суду, що дійсно був нещасний випадок з
позивачем, але ніде не вказано, що йому
завдана моральна шкода та у зв'язку з
цим просить відмовити у задоволенні
позовних вимог. У медичних документах
позивача не зазначена моральна шкода і
розмір її у 100000 грн. є безпідставним.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що 19.08.2013р. з
позивачем у відповідача стався
нещасний випадок на виробництві. Після
проведення розслідування нещасного
випадку відповідачем складено Акт № 7
про нещасний випадок на виробництві
від 10.09.2013р. форми Н-1 та Акт проведення
розслідування нещасного випадку форми
Н-5 від 10.09.2013р., внаслідок чого позивач
отримав ступінь втрати професійної
працездатності у розмірі 60%, що
підтверджується копіями вказаних
актів, довідками огляду МСЕК від
16.04.2014р. (а.с.21-23, 52-64).

Позивач лікувався з приводу травми з
20.08.2013р. по 23.09.2013р., з 29.01.2014р. по 17.02.2014р.,
з 12.03.2014р. по 21.03.2014р., з 04.04.2014р. по 08.04.2014р.
(а.с.15-19, 31-49).

Згідно протоколу № 1 засідання комісії
з охорони праці ВП «Шахта «Родинська»
ДП «Красноармійськвугілля» від
15.05.2014р., позивачу зменшено розмір
одноразової допомоги на 5% (а.с.50-51).

Позивач має на утриманні 5 малолітніх
та неповнолітніх дітей (а.с.8-14).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції
України, життя і здоров'я людини
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України,
на всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я та у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що внаслідок травми,
позивач отримав фізичну біль, а також
страждання у зв'язку з ушкодженням
свого здоров'я. Лікування позивача
вимагало від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує характер, глибину, зазнаваних
позивачем душевних страждань,
тривалість негативних наслідків. Також
суд враховує, що позивачу встановлена
інвалідність, але не безстроково,
протипоказана тяжка фізична праця,
тривала ходьба, підземні види робіт,
наявність у позивача багатодітної
родини. Крім того, у нещасному випадку є
також й вина позивача. Тому суд,
виходячи з засад розумності і
справедливості вважає, що на користь
позивача має бути стягнуто 30000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України, судові
витрати підлягають покладенню на
відповідача. Враховуючи, що заявлено
позов немайнового характеру з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір у сумі 73,15 грн.

На підставі ч.1 ст.3 Конституції України,
ст.ст.153, 2371 КЗпП України, ст.ст.23, 268 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209,
212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
про стягнення моральної шкоди у зв'язку
з травмою на виробництві, задовольнити
частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
ОСОБА_1 за отриману ним моральну шкоду у
розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
держави судовий збір у сумі 73,15 грн.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя