РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року Хмельницький
міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.

при
секретарі Антосєві В.П.

з
участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника третьої особи, яка не
заявляє

самостійних
вимог щодо предмета спору -

Орган опіки
та піклування Хмельницької

районної
державної адміністрації Дикої В.А.

прокурора
Білика О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - Орган опіки та
піклування Хмельницької районної
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав,

встановив:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
позбавлення її батьківських прав
відносно сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідач не виконує
батьківські обов'язки, ухиляється від
виховання дитини, фінансово її не
забезпечує, а тому просить
задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та
його представник вимоги позову
підтримали.

Відповідач в судовому засіданні
вимоги позову не визнала посилаючись
на те, що позивач робить перешкоди у
спілкуванні з дитиною.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Органу опіки та
піклування Хмельницької районної
державної адміністрації, в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечувала.

Прокурор в судовому засіданні позов
підтримав.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом об'єктивно встановлено, що
ОСОБА_5 є матір'ю неповнолітнього
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач у
вихованні дитини обмежена, оскільки
позивачем та її родичами робляться
перешкоди. Добровільно матеріальної
допомоги на утримання дитини надає по
можливості, оскільки має на утриманні
ще двох неповнолітніх дітей.

Ці обставини в судовому засіданні
підтверджуються: свідоцтвом про
народження малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року; рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
16 квітня 2014 року, яким встановлено
батьківство ОСОБА_1 відносно
малолітнього ОСОБА_5; довідкою
Терешовецької сільської ради
Хмельницького району від 11 березня 2014
року АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 проживає
його малолітній син ОСОБА_5;
Характеристикою Терешовецької
сільської ради Хмельницького району, з
якої слідує, що ОСОБА_3 по місцю
проживання характеризується
посередньо; довідкою Терешовецької
сільської ради Хмельницького району,
про те що ОСОБА_3 має троє синів і на її
утриманні перебувають сини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3;
актом обстеження умов проживання
АДРЕСА_2, в якому проживає ОСОБА_3,
проведеного працівниками служби у
справах дітей Хмельницької РДА та
встановлено, що умови проживання
задовільні, наявні меблі, побутова
техніка, продукти харчування, в будинку
прибрано та охайно, для розвитку та
виховання дітей наявні місця для
відпочинку дітей, є одяг взуття та
необхідні речі, стосунки у сім'ї
нормальні; висновком органу опіки та
піклування Хмельницької районної
державної адміністрації, про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав»ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Згідно п.17 Постанови №3 від 30 березня 2007
року звернуто увагу на те, що не можна
позбавити батьківських прав особу, яка
не виконує своїх батьківських
обов'язків унаслідок душевної хвороби,
недоумства чи іншого тяжкого
захворювання (крім хронічного
алкоголізму чи наркоманії) або з інших
не залежних від неї причин.

Відповідно до п.18 цієї ж Постанови,
зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволенні позову.

Оцінюючи встановлені обставини та
надані докази суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав є
передчасними, оскільки вона проживає
окремо від малолітнього сина та не може
виконувати батьківські обов'язки по
його вихованню враховуючи, що позивач
чинить перешкоди в спілкуванні з
дитиною, а вона постійно перебуває по
місцю свого проживання по догляду за
дитиною яку народила 23 вересня 2014 року,
а також за недоведеністю інших підстав
визначених ст.164 СК України та
враховуючи бажання матері приймати
участь у вихованні сина, позовні вимоги
про позбавлення її батьківських прав
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 226 ЦПК
України, ст.ст. 164,180-183,191 СК України, суд
-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про позбавлення батьківських прав -
відмовити.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів до
апеляційного суду Хмельницької
області.

Суддя:
О.М. Палінчак