Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9394/2014
інстанції - Кириленко Т.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 12 червня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Комунального підприємства
«Київпастранс» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 12 червня 2014 року
частково задоволено позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до КП «Київпастранс» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Стягнуто з КП «Київпастранс»:

на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
розмірі 21 750,61 грн.,, моральну шкоду в
розмірі 10 000 грн., а всього 31 750,61 грн.

на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 10 000 грн.,

на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в
розмірі 10 000грн.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з КП «Київпастранс» в доход
держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі представник
позивачів просить змінити рішення суду
- збільшити суму моральної шкоди, що
підлягає стягненню з КП «КИЇВПАСТРАНС»
до 150 000,00 грн. - на користь кожного з
позивачів ., стягнути з КП
«КИЇВПАСТРАНС» на користь ОСОБА_3 до
досягнення 14-ти річного віку її дитиною
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відшкодування
шкоди 3 500,00 грн. щомісячно. Вважає, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим, не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Зазначає те, що
судом не вірно визначено розмір
відшкодування моральної шкоди, не
враховано те, що ОСОБА_7 загинув
внаслідок отриманих травм підчас
дорожньо-транспортної пригоди
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки, не взято до уваги ступінь
умислу відповідача. На думку
представника, судом не вірно
застосовано ст. 1200 ЦК України при
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
стягнення у зв'язку зі смертю ОСОБА_7 на
утримання неповнолітньої
доньки-інваліда ОСОБА_6 - онуки
померлого ОСОБА_7 щомісячно по 3 500 грн.
00 коп.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18.29
год. сталася ДТП - водій трамвая ОСОБА_8
під час виконання своїх службових
обов'язків, керуючи трамваєм типу Т-3 в
складі двох вагонів з бортовими
номерами №№ 6015/5570 маршрут №1 на
перехресті вул. Симиренко та вул.
Булгакова в м. Києві скоїла наїзд на
пішохода, який знаходився на
трамвайних коліях ОСОБА_7, який від
отриманих травм помер на місці пригоди.

Згідно постанови слідчого ВР ДТП СУ ГУ
МВС України в м. Києві про від 22 березня
2014 року ДТП виникла в результаті
порушення пішоходом ОСОБА_7, який
знаходився в стані алкогольного
сп'яніння, п.п. 1.3, 1.5, 4.7, 4.14 «а» та 4.14 «г»
Правил дорожнього руху. В діях водія
ОСОБА_8 порушення вимог Правил
дорожнього руху відсутні, кримінальне
провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1
ст. 284 КПК України.

Позивач ОСОБА_2 - дружина, позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - діти загиблого ОСОБА_7

В зв'язку зі смертю чоловіка позивачу
ОСОБА_2 була спричинена матеріальна
шкода, яка полягає в витратах на
поховання, поминальний обід,
встановлення огорожі на могилі
загиблого, на загальну суму 21 750,61 грн.,
що підтверджується відповідними
договорами, актами, накладними та
квитанціями.

Також позивачам у зв'язку зі смертю
ОСОБА_7 було завдано моральної шкоди.

У квітні 2014 року позивачі звернулись до
суду з даним позовом, в обґрунтування
позовних вимог посилались на
встановлені судом обставини та просили
стягнути з відповідача на користь
позивача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 21 750,61 грн., моральну - 150 000грн., на
користь позивача ОСОБА_4 моральну шкоду
в розмірі 150 000 грн., на користь позивача
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 150
000грн. та матеріальну шкоду в розмірі 3
500 грн. щомісячно на утримання доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення
дитиною 18 років, оскільки позивач
ОСОБА_3 знаходилась у відпустці по
догляду за онукою померлого, у зв'язку з
чим перебувала на утриманні ОСОБА_7

Відповідач КП «Київпастранс» позов не
визнав, посилався на відсутність його
вини у заподіянні шкоди, наявність
умислу потерпілого, а також на
відсутність доказів проживання однією
сім'єю та перебування на утриманні
померлого.

Задовольняючи часткового позовні
вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої позивачу ОСОБА_4, і
завданої позивачам моральної шкоди,
суд першої інстанції виходив з
доведеності та обґрунтованості цих
вимог, і в цій частині рішення суду
сторонами не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення на користь ОСОБА_3
на утримання її неповнолітньої дитини 3
500 грн. щомісячно, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачами не
доведено факту перебування ОСОБА_3 на
день смерті ОСОБА_7 на його утриманні
або її права на одержання від нього
утримання, зважаючи на те, що позивач
ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_9 - батьком малолітньої
ОСОБА_6, на якого відповідно до ст. ст. 84,
180 СК України покладено обов'язок
утримувати дитину та дружину.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду, вважає, що вони
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при вирішенні позовних вимог про
стягнення коштів на утримання
неповнолітньої онуки померлого ОСОБА_7
судом невірно застосовані положення
ст. 1200 ЦК України, судова колегія
відхиляє, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у
разі смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина потерпілого, народжена
після його смерті.

Доказів того, що онука потерпілого -
неповнолітня ОСОБА_6 на день його
смерті була у нього на утриманні або
мала право за законом на таке
утримання, позивачами не надано.

При цьому, встановлення даною нормою
закону строків, протягом яких
відшкодовується шкода певному колу
осіб, не є підставою для відшкодування
такої шкоди онуці потерпілого, яка не
перебувала на його утриманні і не мала
права на таке.

Судова колегія не погоджується також з
доводами апеляційної скарги про те, що
судом невірно визначений розмір
моральної шкоди, що підлягає стягненню
з відповідача на користь позивачів. З
матеріалів справи та рішення суду
вбачається, що при визначенні розміру
моральної шкоди, яка полягає у
душевному болю та стражданнях, яких
позивачі зазнали у зв'язку з втратою
чоловіка та батька, судом враховано
суть позовних вимог, характер діянь
відповідача та конкретні обставини
справи, обсяг моральних страждань
позивачів, час і зусилля, необхідні для
відновлення їх попереднього стану, та
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
визначено розмір моральної шкоди в 10 000
грн. кожному з позивачів.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування чи
зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 12 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: