АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8640/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Борисов С. А. Доповідач - Петренко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 05 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Партизанської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання прав та обов'язків як
забудовника будинку в порядку
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду та просив з
урахуванням уточнень ухвалити рішення,
яким визнати недійсним рішення
Партизанської сільської ради №35, 1
сесії 5 скликання від 14 квітня 2008 року
«Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою, щодо передачі
земельної ділянки в приватну власність
ОСОБА_4»; скасувати державну реєстрацію
прав за ОСОБА_4 на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1; визнати право
власності за ОСОБА_5 на майно та
забудови , розташовані по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (
ар. сп.78-80).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його
рідна сестра ОСОБА_6 Після її смерті
відкрилась спадщина, а саме:
домоволодіння АДРЕСА_1.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_6 вона
проживала та була зареєстрована з
позивачем за адресою: АДРЕСА_2,
представник позивача, посилаючись на
ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року,
вважає, що позивач фактично прийняв
спадщину. Для оформлення спадкових
прав на будинок позивач через
представника звернувся до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, однак
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на будинок. Рішення
Партизанської сільської ради від 14
квітня 2008 року щодо надання дозволу на
складання проекту землеустрою, щодо
передачі в приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1, представник позивача вважає
незаконним, оскільки воно прийняте з
порушенням норм чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 05
вересня 20124 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню
частково , а рішення суду слід
скасувати та ухвалити нове рішення ,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог , однак за іншими мотивами ,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Так , суд першої інстанції встановив ,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували в
родинних відносинах як брат та сестра,
що підтверджується свідоцтвом про
народження позивача серії НОМЕР_1 від 19
жовтня 2010 року ( ар. сп. 18 ) , витягами з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження ОСОБА_6 від 11 квітня 2013 року
(а.с. 19-20) та свідоцтвом про шлюб, згідно
якого ОСОБА_6 змінила прізвище на
«ОСОБА_6» (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла , що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 15 травня 1996 року (а.с.
15).

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції правильно вказував
на те , що застосуванню підлягає чинне
на той час законодавство , тобто
Цивільний кодекс Української РСР 1963
року.

Згідно до положень ст. 548 Цивільного
кодексу Української РСР для придбання

спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття

спадщини під умовою або
з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд виходив із того , що позивач ,
звертаючись до суду з позовними
вимогами просив визнати за ним в
порядку спадкування права та
обов»язки забудовника буд. АДРЕСА_1 ( ар.
сп.7-9). Однак , як вбачається з
матеріалів справи позивачем та його
представником яких-небудь документів ,
що підтверджували би права спадкодавці
як забудовника ( факт будівництва,
передача їй землі під забудову ,
витрати , що пов»язані з будівництвом і
т.і.) суду надані не були.

Окрім того , як вбачається з матеріалів
справи 3 липня 2014 року представник
позивача подав до суду позовну заяву , в
якій просив визнати недійсним рішення
Партизанської сільської ради №35, 1
сесії 5 скликання від 14 квітня 2008 року
«Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою, щодо передачі
земельної ділянки в приватну власність
ОСОБА_4»; скасувати державну реєстрацію
прав за ОСОБА_4 на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1; визнати право
власності за ОСОБА_5 на майно та
забудови , розташовані по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (
ар. сп.78-80) і дана заява повинна була
бути предметом розгляду суду, оскільки
суд її прийняв , не повернувши позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи , на
момент смерті ОСОБА_6 вона проживала та
була зареєстрована з позивачем за
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується
довідкою про місце проживання від 01
червня 2010 року (а.с. 21) та випискою з
домової книги (а.с. 22).

Син ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від 05 травня 2011 року (а.с.
16), інших спадкоємців згідно матеріалів
справи немає.

Позивач , в особі представника ,
звернувся до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом на жилий будинок з
земельною ділянкою АДРЕСА_1, однак йому
було відмовлено у видачі такого
свідоцтва у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок ( ар. сп. 29-30). Постанова
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальних дій не оскаржувалась.

Як вбачається з відповіді на
адвокатський запит від 23 травня 2011 року
( ар. сп. 24) Партизанська сільська рада
Дніпропетровського району повідомляє ,
що ОСОБА_6 згідно даних погосподарських
книг , переданих Балівською селищною
радою , дійсно з 1986 року проживала
АДРЕСА_1 з 1986 року , однак по питанню
посвідчення договору купівлі-продажу ,
або надання правовстановлюючих
документів з метою реєстрації права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
не зверталась.

Балівська сільська рада
Дніпропетровського району 2 квітня 2014
року ( ар. сп. 58) повідомляє , що ОСОБА_6
була зареєстрована з 4 вересня 1985 року
в буд. АДРЕСА_3 у господарстві ОСОБА_9.
Відомостей щодо виділення ОСОБА_6
земельної ділянки немає.

Однак, Балівська ж сільська рада
Дніпропетровського району надала
представнику позивача копію договору
купівлі-продажу від 14 березня 1987 рок за
№ 9 , який було посвідчено виконкомом
Балівської селищної раді ( ар. сп. 63) ,
згідно якого ОСОБА_6 купила , а ОСОБА_10
продав житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно довідки наданої Партизанською
селищною радою 26 лютого 2014 року
представнику позивача та доданою до
матеріалів справи в суді апеляційної
інстанції згідно з рішенням виконкому
Партизанської сільської ради народних
депутатів № 15 від 19.03.1997 року « Про
упорядкування нумерації в селі
Партизанське» адреса АДРЕСА_1 була
змінена на АДРЕСА_1 ( ар. сп.122).

Окрім того , суду було надано
заперечення на позовну заяву ОСОБА_5 (
ар. сп. 85) , в якому зазначалось на те , що
за заявою ОСОБА_11 ( бувшого
співмешканця ОСОБА_6 , який
зареєстрований в спірному
домоволодінні АДРЕСА_1 з 1988 року ( ар. сп.
24) у квітні 2008 року дане домоволодіння
було обстежено на предмет подальшого
використання під житло і комісією було
встановлено , що житловий будинок
зруйновано на 100% , залишились тільки
останки стін ( куча глини) , покрівля
повністю упала , для подальшого його
використання під житло не придатний. На
підтвердження даних висновків в суд
апеляційної інстанції Партизанською
сільрадою було надано акт від 13 квітня
2008 року ( ар. сп. 133). Тобто на 2008 рік
предмет спадкування вже був відсутній.
Факт фактичної відсутності
яких-небудь будівель на території
бувшого домоволодіння АДРЕСА_1
підтвердив і представник позивача в
судовому засіданні апеляційної
інстанції. Таким чином дані , що
містяться в технічному паспорті ,
виготовленому на домоволодіння в 2013
році ( ар. сп. 95-100) вважати достовірними
не можна.

Оскільки ОСОБА_6 не надавалось рішення
сільської ради про надання земельної
ділянки для безстрокового
користування для будівництва будинку і
з нею не укладався договір про
безстрокове користування якою-небудь
земельною ділянкою , межі спірного
домоволодіння являлись умовними , а
житловий будинок та господарські
споруди , що були придбані ОСОБА_6 в 1987
році зруйнувались , підстави для
визнання права власності на будинок у
порядку спадкування за позивачем
відсутні.

Оскільки земельна ділянка , на якій
було розташоване спірне домоволодіння
належить територіальній громаді , яка в
особі Партизанської сільської ради,
остання в праві була готувати її для
передачі у приватну власність ОСОБА_4 ,
для чого і було обґрунтовано прийняте
рішення Партизанської сільської ради
№35, 1 сесії 5 скликання від 14 квітня 2008
року «Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою, щодо передачі
земельної ділянки в приватну власність
ОСОБА_4» згідно заяви останньої.

Виходячи з наведеного підстав для
задоволення решти позовних вимог
ОСОБА_5 , а саме у визнанні недійсним
рішення Партизанської сільської ради
№35, 1 сесії 5 скликання від 14 квітня 2008
року «Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою, щодо передачі
земельної ділянки в приватну власність
ОСОБА_4» та скасуванні державної
реєстрації прав за ОСОБА_4 на земельну
ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 також
не встановлено.

Окрім того , вище зазначене рішення не
може бути визнано недійсним , оскільки
не являється правочином , а тому
позивачем було обрано не належний
спосіб захисту своїх прав.

Доводи апеляційної скарги підстав для
задоволення позовних вимог не дають.

Так , твердження про те , що оскільки
позивачем фактично було прийнято
спадщину в 1996 року , до нього перейшло і
право користування земельною ділянкою
, на якій розташовано було житловий
будинок та господарські споруди по
АДРЕСА_1 не ґрунтується на нормах
цивільного та земельного
законодавства , ні того , що діяло на час
відкриття спадщини , на нині діючого ,
оскільки спадкуванням вважається
перехід майна від спадкодавця до
спадкоємців у передбачений законом
порядок , яке на даний час зруйнувалось
і втратило своє цільове призначення, а
право користування строкового чи
безстрокового земельною ділянкою
ОСОБА_12 від компетентних органів не
отримувала , а тому і не могла їх
передати в спадщину в тому чи іншому
вигляді.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах
ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 05
вересня 2014 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Партизанської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання прав та обов'язків як
забудовника будинку в порядку
спадкування за законом - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- М.М. Романюк

- С.П.Котушенко