АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Українець В.В.
Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

в складі:

головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Крижанівської Г.В., Оніщука М.І.,

при секретарі
Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 30 липня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: ОСОБА_3, про визнання
недійсної довідки-рахунку, повернення
автомобіля,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 30 липня 2014 року задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
ОСОБА_3, про визнання недійсної
довідки-рахунку, повернення
автомобіля.

Визнано недійсною угоду
купівлі-продажу автомобіля марки
«Меrsedes-Benz GL 350 CDI», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_3, за результатами якої ФОП ОСОБА_4
09 листопада 2013 року було видано
довідку-рахунок серії ВІА№ 154593.

Автомобіль марки «Меrsedes-Benz GL 350 CDI»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_3, повернуто у власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
3654,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі. Посилається на те, що
рішення суду першої інстанції було
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
На думку апелянта, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
наявність підстав для визнання
недійсним договору купівлі-продажу
автомобіля марки «Меrsedes-Benz GL 350 CDI»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_3, неправильно
застосувавши положення ч. 3 ст. 61 СК
України, ст. 65 СК України, ст. 369 ЦК
України. Звертає увагу на те, що
позивачкою не було надано суду
будь-яких доказів на підтвердження
того, що відчуження транспортного
засобу відбулося всупереч інтересам
сім'ї. Оспорюваний договір
купівлі-продажу укладений відповідно
до вимог «Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388. Зазначає, що
позивачка має право лише на Ѕ частину
вказаного автомобіля, а третя особа
ОСОБА_3 самостійних вимог щодо спірного
автомобіля не заявляв. Вирішуючи спір,
суд першої інстанції вийшов за межі
заявлених вимог, оскільки в позовній
заяві ОСОБА_2 просила визнати недійсною
угоду по продажу автомобіля марки
«Меrsedes-Benz GL 350 CDI» недійсною та
повернути автомобіль ОСОБА_3. Натомість
суд повернув автомобіль у власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 мав бути
залучений до участі в справі за заявою
позивачки як відповідач, оскільки саме
він був ініціатором укладання
оспорюваного договору. Проте, ОСОБА_2
будь-яких вимог до ОСОБА_3 не заявляла.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її
представник підтримали апеляційну
скаргу та просять її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 та третя
особа ОСОБА_3 просять відхилити подану
апеляційну скаргу, а рішення суду
залишити без змін, посилаючись на його
законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 03 листопада 1990
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у
зареєстрованому шлюбі (а. с. 6).

Під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у
власність автомобіль марки «Меrsedes-Benz GL
350 CDI», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_3.

29 жовтня 2013 року на підставі заяви
ОСОБА_3, Центром ДАІ № 8 міста Києва була
здійснена реєстрація автомобіля марки
«Меrsedes-Benz GL 350 CDI», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №
НОМЕР_3 (а. с. 56).

09 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1
було видано довідку-рахунок серія ВІА
№ 154593, згідно якої зазначений
автомобіль було продано останній за 564
230,00 грн. (а. с. 7).

09 листопада 2013 року на підставі
вказаної довідки-рахунку автомобіль
марки «Меrsedes-Benz GL 350 CDI», кузов № НОМЕР_3,
був зареєстрований за ОСОБА_1 з видачею
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 та
номерних знаків НОМЕР_1. В цей же день
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4
замінено на свідоцтво НОМЕР_5 (а. с. 72).

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3, про
визнання недійсної довідки-рахунку,
повернення автомобіля. Просила визнати
недійсними довідку-рахунок серії ВІА №
154593 від 09 листопада 2013 року та угоду по
продажу автомобіля марки «Меrsedes-Benz GL 350
CDI», кузов № НОМЕР_3 на підставі ч. 2 ст. 65
СК України, а також повернути вказаний
автомобіль третій особі ОСОБА_3. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що вказана
угода була укладена ОСОБА_3 без її
письмової згоди.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2, визнав
недійсною угоду купівлі-продажу
автомобіля марки «Меrsedes-Benz GL 350 CDI»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_3, за результатами якої
ФОП ОСОБА_4 09 листопада 2013 року було
видано довідку-рахунок серії ВІА№ 154593,
та повернув автомобіль у власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч 2 ст. 65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Частиною 3 вказаної статті передбачено,
що для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена.

З огляду на предмет спору та підстави
позову, відповідачами в справі за
позовом дружини або чоловіка про
визнання договору недійсним як такого,
що укладений другим із подружжя без її,
його згоди, мають бути відчужувач та
набувач майна.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Порушуючи питання про визнання
недійсною угоди купівлі-продажу
автомобіля, позивач ОСОБА_2 не заявила
вимог до ОСОБА_3, який вчинив дії щодо
відчуження спільної сумісної
власності та є суб'єктом порушених та
оспорюваних правовідносин. ОСОБА_2
визначила відповідачем лише набувача
даного автомобіля ОСОБА_1.

В суді апеляційної інстанції третя
особа ОСОБА_3 пояснив, що не продав, а
подарував автомобіль марки «Меrsedes-Benz GL
350 CDI» відповідачу ОСОБА_1. Той факт, що
відчужувач ОСОБА_3 не залучений до
участі в справі як відповідач позбавив
суд можливості встановити умови
відчуження автомобіля та
відповідність вимогам закону
оспорюваної угоди..

Вказані обставини є самостійною
підставою для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_2 про визнання недійсної
угоди купівлі-продажу автомобіля.

Крім того, як вбачається зі змісту
позовних вимог, ОСОБА_2 просила
повернути вказаний автомобіль третій
особі ОСОБА_3. Визнавши недійсною угоду
купівлі-продажу автомобіля марки
«Меrsedes-Benz GL 350 CDI», за результатами якої
ФОП ОСОБА_4 09 листопада 2013 року було
видано довідку-рахунок серії ВІА№ 154593,
суд повернув автомобіль у власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим фактично вийшов
за межі заявлених ОСОБА_2 позовних
вимог.

Враховуючи викладене, рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 30 липня 2014 рокупідлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 30 липня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3, про
визнання недійсної довідки-рахунку,
повернення автомобіля.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді