Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р.
Справа153/1756/13-ц

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді Гаврилюк
Т.В.

за участю секретаря судового засідання
Шарко Л.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
Ямпільського районного суду
Вінницької області у місті Ямпіль
Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
селі Русава Ямпільського району
Вінницької області помер його батько
ОСОБА_5. Після смерті спадкодавця
залишилося спадкове майно, яке
складається із житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
по АДРЕСА_1. Зазначив, що після
відкриття спадщини він звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак нотаріусів
постановою відмовила йому у проведені
нотаріальних дій, оскільки у нього
відсутні правовстановлюючі документи
на будинок. Із метою оформлення
належним чином своїх спадкових прав
він змушений звернутися до суду із
даним позовом та просити суд винести
рішення, яким визнати за ним право
власності на 1/2 частини житлового
будинку із надвірними будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Під час дачі пояснень у судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 вказав, що
право власності на житловий будинок за
покійним батьком не зареєстровано.
Зазначив, що земельна ділянка, на якій
розташований будинок належить
батькові, однак чи на праві власності
чи на праві користування він не знає, чи
отримував батько дозвіл на будівництво
також не знає. Вказав, що проживав разом
із батьками на час відкриття спадщини
(однак на підтвердження факту
проживання разом із спадкодавцем на
час відкриття спадщини доказів суду не
надав, хоча судом і роз'яснювалися ст..10,
60 ЦПК України щодо подання доказів).

Відповідач ОСОБА_2 заявлені
позовні вимоги не визнала, заперечує
проти задоволення заявлених позовних
вимог. Суду пояснила, що позивач разом
із покійним батьком та матір'ю разом не
проживає, а проживає окремо по
сусідству. Їхній батько прописав
позивача лише у 2010 році для того, щоб
придбати автомобіль (однак на
підтвердження факту того, що позивач не
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини доказів суду не
надала, хоча судом і роз'яснювалися
ст..10, 60 ЦПК України щодо подання
доказів).

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, який діє на підставі договору
про надання правової допомоги №82 від 18
вересня 2013 року та ордеру на надання
правової допомоги серії ВН №026542 від
08.09.2014 року заявлені позовні вимоги не
визнав. Вказав, що позивач не
оскаржував постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
тобто не втратив можливості
нотаріально оформити свої права на
спадкове майно. Зазначив, що згідно
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
оскільки право власності на житловий
будинок за спадкодавцем не
зареєстровано, то позивач має право
лише успадковувати будівельні
матеріали. Просить відмовити у
задоволенні заявлених позовних вимог,
оскільки викладення позовних вимог так
як заявлено позивачем немає правових
підстав для задоволення позову.

Судом встановлені такі обставини
та визначенні відповідно до них
правовідносини:

Із досліджених письмових доказів
- Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого 10 квітня 1992 року судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином
відповідача ОСОБА_3 та спадкодавця
ОСОБА_5. Із Свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 виданого 09 вересня 2011 року судом
встановлено, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у селі Русава
Ямпільського району Вінницької
області. Із довідки вих..№375 від 15.07.2013
року виданої виконкомом Русавської
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області судом встановлено,
що ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 з
15.11.2010 року. Із довідки вих..№51 від 08.11.2011
року виданої КП «ЯРБТІ» судом
встановлено, що за ОСОБА_5 право
власності на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 не
зареєстровано. Із виписок із по
господарського номеру встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1 із 15.11.2010 року, разом із ним за
тією ж адресою зареєстровані ОСОБА_5
(помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року) та ОСОБА_3 Із
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій №873/02-31 від 23.07.2013 року
судом встановлено, що державним
нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видач
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5, у зв'язку із відсутністю
юридичних документів, тобто право
власності на будинок не зареєстровано
в відповідних органах державної
реєстрації, в тому числі спадщина є
спірною. Із копії заяви від 21 вересня 2011
року судом встановлено, що ОСОБА_3
відмовляється від своєї частки
спадкового майна після смерті чоловіка
ОСОБА_5 на користь сина померлого
ОСОБА_1 Із рішення Ямпільського
районного суду Вінницької області від
12 травня 2014 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 09 липня 2014 року судом
встановлено, що даним рішенням визнано
недійсною відмову ОСОБА_3 від прийняття
належної їй частки у спадщині за
законом, яка залишилася після смерті її
чоловіка ОСОБА_5, оформлену у заяві від
21 вересня 2011 року та посвідчену
секретарем Русавської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області.

Сторонам роз'яснені права та
обов'язки щодо подання доказів у
розумінні ст..10, 11 ЦПК України, однак
позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, та
представник відповідача ОСОБА_4 ними не
скористалися (не надано доказів кому
виділялась земельна ділянка та для
яких цілей, на якій збудований спірний
будинок, чи спадкодавець є власником
земельної ділянки, на якій побудований
спірний житловий будинок чи лише
користувачем, не надано доказів про те,
хто проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини (на підтвердження -
позивачем та на спростування -
відповідачем), надано лише докази про
місце реєстрації позивача, не надано
доказів про те, чи оскаржувалась
відмова нотаріуса у вчинені
нотаріальних дій, не надано доказів про
те, що відповідач ОСОБА_2 є донькою, а
відповідач ОСОБА_3 дружиною померлого
спадкодавця ОСОБА_5, і т.ін.), і тому суд
приймає рішення на основі досліджених
доказів, що є у матеріалах даної
цивільної справи.

Відповідно ст..1223 ЦК України
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є спадкоємцями
після смерті ОСОБА_5 (оскільки ніким із
сторін не спростовано той факт, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми, а ОСОБА_3
дружиною померлого).

Відповідно ч.1 ст.1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно ст.1261 ЦК України
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є спадкоємцями
першої черги спадкоємців за законом (що
не оспорюється сторонами, хоча не
підтверджено письмовими доказами) і
мають право на успадкування спадкового
майна, що залишилося після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
селі Русава Ямпільського району
Вінницької області.

Відповідно ч.1 ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно ч.2 ст.1296 ЦК України
якщо спадщину прийняло кілька
спадкоємців, свідоцтво про право на
спадщину видається кожному з них із
визначенням імен та часток у спадщині
інших спадкоємців.

Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно ч.2 ст.1297 ЦК України
якщо спадщину прийняло кілька
спадкоємців, свідоцтво про право на
спадщину видається на ім'я кожного з
них, із зазначенням імені та частки у
спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Сторонам роз'яснено під час
судового розгляду наслідки неподання
доказів, які своїм правом на подання
суду доказів не скористалися, і
повідомили суду, що доповнень, до
доказів, які є у матеріалах справи, у
них немає.

Із врахуванням вище викладеного,
суд приходить до висновку, що сторони
не мають права на судовий захист своїх
прав, так як їхні права ніхто не
порушує. У судовому засіданні не було
доведено те, що права ОСОБА_1 були
порушенні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Позивач
зловживає своїм правом, так як він має
інший спосіб захисту своїх прав щодо
права власності на спадкове майно.

Право власності на спадкове майно
набувається шляхом прийняття спадщини
та оформлення права на спадщину шляхом
звернення до нотаріуса за видачею
свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають.

Статтею 1218 ЦК України
встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Умовою для
переходу в порядку спадкування права
власності на об'єкти нерухомості, в
тому числі житловий будинок, інші
споруди, земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку. Якщо за життя спадкодавець не
набув права власності на житловий
будинок, то спадкоємець також не
набуває права власності у порядку
спадкування. До спадкоємця переходять
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини. Для набуття права
власності у встановленому
законодавством порядку спадкоємець
повинен здійснити дії, які необхідні
для набуття права власності на
визначене нерухоме майно, зокрема на
житловий будинок, іншу споруду.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду
доказів про те, чи отримано
спадкодавцем дозволи на спорудження
будинку, чи затверджено проект на
спорудження будинку, правовий режим
земельної ділянки, на якій розташоване
спірне нерухоме майно (будинок,
споруда), чи дотримано при будівництві
проекту на спорудження будинку, вимог
державних протипожежних, санітарних
норм і т.ін. Оскільки позивачем не
надано доказів, які б давали суду
можливість визнати за ним право
власності на спадкове майно, тому суд
приходить до висновку, що спірний
житловий будинок, який розташований по
АДРЕСА_1 є об'єктом нерухомості, який
належить до самочинного будівництва, і
відповідно відсутні правові підстави
для визнання права власності на
вищезгаданий житловий будинок у
порядку спадкування за законом.

Враховуючи зазначене вище,
позивач всупереч зазначених положень
Закону не довів обставини, на які
посилався у позовній заяві, як на
підставу своїх вимог про визнання
права власності на спадкове майно, а
відтак правові підстави для
задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 62, 64, 212, 213,
214, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.1223, 1241, 1258,
1261, 1268, 1269, 1270, 1278, 1296, 1297 ЦК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вих..№24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вих..№24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за законом -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий Т.В.Гаврилюк