Справа № 404/6322/14-ц
Номер провадження 2/404/2576/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді
Кулінка Л.Д.

при секретарі
Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2.
В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з 21.06.2003 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалося через різні
погляди на життя, призначення сім'ї,
постійно виникають сварки. Шлюбні
відносини припинилися, спільне
господарство не ведеться. Шлюб носить
формальний характер, вважає, що сім'я
розпалася остаточно.

В судове засідання позивач не
з'явилася, подала до суду заяву (вх. №
32619 від 28.08.2014 року) про розгляд справи
без її участі, позовні вимоги
підтримує, просить розірвати шлюб (а.с.
15).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву (вх. № 32618
від 28.08.2014 року) про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги визнає,
проти розірвання шлюбу не заперечує
(а.с. 16).

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи підтримання позовної заяви
позивачем та визнання позовних вимог
відповідачем, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відділом реєстрації актів
громадянського стану Кіровського
районного управління юстиції, 21.06.2003
року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. Прізвища після одруження
чоловіка: ОСОБА_2, дружини: ОСОБА_2, про
що в книзі реєстрації актів про
одруження зроблено запис за № 363.
Зазначене підтверджується свідоцтвом
про одруження, серії НОМЕР_1 від 21.06.2003
року (а.с. 4).

Судом встановлено, що шлюбні відносини
між сторонами фактично припинились, не
ведуть спільне господарство, між собою
втратили порозуміння, мають різні
характери і погляди на життя,
примирення не бажають. Вказані
обставини свідчать про неможливість
примирення подружжя та збереження
сім'ї.

За змістом статті 55 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватись про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги,
що в даному випадку не відбулось і
підтверджується доказами, що є у
справі.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу. За приписом частини 1 статті 110
Сімейного кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідності до частини 2 статті 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу
України визначено, що шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що
сімейні стосунки між подружжям не
склалися, як зазначено в позові, через
різні погляди на сімейне життя, що
призвело до фактичного припинення
шлюбних відносин, намірів зберегти
сім'ю у сторін немає, суд вважає
встановленим, що збереження сім'ї буде
суперечити інтересам сторін у справі.
Шлюб сторін існує формально і може бути
розірваний.

Крім того, за частиною 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд. Судом з'ясовано, що
визнання позову відповідачем не
суперечить закону та не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Щодо розподілу судових витрат, суд
вважає за необхідне роз'яснити, що в
Сімейному кодексі України не вирішено
питання щодо судового збору, проте за
судовою практикою, судовий збір має
сплачувати лише позивач, без
перекладення цього обов'язку на
відповідача, і лише один раз - при
пред'явленні позовної заяви про
розірвання шлюбу, а тому судові
витрати, суд залишає по фактично
понесеним позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 55, 104, ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110-112
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
174, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 21.06.2003 року, Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Кіровського районного управління
юстиції, актовий запис за № 363,
розірвати.

Судові витрати залишити по фактично
понесеним позивачем.

Роз'яснити сторонам, що за приписом
частини 2 статті 115 Сімейного кодексу
України, рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надсилається судом до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда