Провадження № 6/127/2403/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Вінницький міський
суд Вінницької області

у складі головуючого – судді Овсюка
Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, звернувся
до суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, мотивуючи
подання тим, що на виконанні в
Замостянському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження з виконання
вимоги Пенсійного фонду України №504
від 17.04.2013р. про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості на загальну суму - 4893,1
грн. Державним виконавцему
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» відкрито
виконавче провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку. У
відповідності до вимог Закону боржнику
надано строк для самостійного
виконання рішення. Однак, боржником у
строк, наданий для самостійного
виконання, рішення суду не виконано.
Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій. Наведене
змусило державного виконавця
звернутись до суду з даним поданням.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
в якій просить подання розглянути у
його відсутність. Суд, вирішив
розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що подання є
необґрунтованим та задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної із сторін доводити ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що можливість
застосування обмеження права особи
існує лише у випадку якщо є належні та
допустимі докази умисної
недобросовісної і протиправної
поведінки боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи
спрямованої на невиконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Оскільки в матеріалах подання немає
жодних доказів, які б свідчили про те,
що боржник, незважаючи на прийняті
державним виконавцем заходи, умисно
ухиляється від виконання зобов'язань,
то суд приходить до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити
через недоведеність його вимог. Крім
того, в матеріалах подання немає
доказів того, що боржник належним
чином повідомлявся про необхідність
з'явитися до державного виконавця, що
державним виконавцем вжито заходів
щодо розшуку боржника.

Наявність заборгованості як такої не
свідчить про умисне ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням та не є підставою для
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України. Отже, до суду не надано
жодних доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник умисно ухиляється
від виконання зобов'язань та що він
може виїхати за межі України, не
виконавши вказаних зобов’язань.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в’їзду в Україну громадян
України», ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області.

СУДДЯ: