Справа № 161/8186/14-ц
Провадження № 2/161/2646/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

19 серпня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання майна об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя та його
поділ, зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя та його поділ.

Свій позов мотивує тим, що з 28 квітня 2001
року перебувала в шлюбі з відповідачем,
ще до укладення якого разом з ОСОБА_2
вселились у квартиру АДРЕСА_1.

Вказує, що 26 липня 2006 року відповідач
приватизував дану квартиру, протягом
2008-2009 року та 2010-2012 року позивач за
власні кошти оплатила підряднику
роботи по ремонту спірної квартири.
Також вказує, що інструмент та
будівельні матеріали теж купувала за
особисті кошти

Зазначає, що вона здійснила істотне
збільшення вартості квартири за
особисті кошти, а тому дана квартира є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

На підставі викладеного, просить суд
визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя та здійснити поділ даної
квартири, визнавши за нею право
власності на ? її частину.

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Свій позов мотивує тим, що до 19 червня
2014 року перебував в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4

За час спільного проживання з ОСОБА_4
вони придбали наступне майно:
холодильник Samsung вартістю 8000 гривень,
пральну машину Whirlpool вартістю 4000
гривень, мікрохвилю піч вартістю 1000
гривень, телевізор Samsung вартістю 1000
гривень, нетбук Acer вартістю 3500 гривень.

Вказує, що 03 червня 2014 року
відповідачем з належної йому квартири
були вивезені особисті речі та вказане
майно, ОСОБА_4 залишила лише телевізор
Samsung вартістю 1000 гривень. Крім того,
відповідач забрала належні йому дві
пальми юкка вартістю по 5000 гривень
кожна, які йому були подаровані на
роботі

На підставі наведеного, просить суд
здійснити поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, виділивши ОСОБА_4 пральну
машину Whirlpool вартістю 4000 гривень,
мікрохвилю піч вартістю 1000 гривень, та
нетбук Acer вартістю 3500 гривень, ОСОБА_2 -
холодильник Samsung вартістю 8000 гривень,
телевізор Samsung вартістю 1000 гривень,
зобов'язати відповідача повернути йому
холодильник Samsung вартістю 8000 гривень та
дві пальми юкка вартістю 5000 гривень
кожна.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 16 липня 2014 року прийнято зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя до спільного розгляду з
первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання майна об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя та його
поділ та об'єднано дані позовні вимоги
в одне провадження

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав
викладених в ньому, просив його
задовольнити, проти задоволення
зустрічного позову заперечував.

Відповідач та його представник позов
не визнали, заперечували щодо його
задоволення, вказували, що дійсно в
спірній квартирі у вказаний період
проводився ремонт, ремонтні роботи
були незначні, що не збільшило істотну
вартість квартири. Також вказували, що
зустрічний позов підтримують повністю
з підстав викладених в ньому.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні первісного та зустрічного
позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 57 Сімейного
кодексу України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є житло,
набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок
його приватизації відповідно до Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду".

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 28
квітня 2001 року, який було розірвано
заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду від 19 червня 2014
року.

Як вбачається з дослідженої в судовому
засіданні інвентаризаційної справи №
31132 на квартиру АДРЕСА_1, а саме з
свідоцтва про право власності на
житло, виданого 27 липня 2006 року
відділом з приватизації житлового
фонду виконавчого комітету Луцької
міської ради, квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватно власності
ОСОБА_2, квартиру приватизовано згідно
із Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року №11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», майно, яке
належало одному із подружжя, може бути
віднесено до спільної сумісної
власності укладеного при реєстрації
шлюбу угодою (шлюбним договором) або
визнано такою власністю судом з тих
підстав, що за час шлюбу його цінність
істотно збільшилася внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя чи їх обох.

Згідно з ст. 62 СК України, якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Зазначеними нормами визначено, що
майно набуте подружжям за час їх шлюбу
та істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя є спільною сумісною власністю
за відсутності спору щодо визнання
майна спільною сумісною власністю.

У разі виникнення спору між подружжям
щодо цього майна за наявності
посилання другим із подружжя у
внесенні ним трудових або грошових
витрат, таке майно може бути визнано
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя лише за рішенням суду.

Для застосування передбачених
зазначеною нормою правил збільшення
вартості майна повинно відбуватися
якраз внаслідок затрат подружжя,
незалежно від інших факторів (зокрема,
тенденцій до загального подорожчання
конкретного майна) і суттєвою ознакою
повинно бути істотне збільшення
вартості майна як об'єкта, його якісних
характеристик.

Збільшення вартості майна та
істотність такого збільшення підлягає
з'ясуванню шляхом порівняння станом на
час вирішення спору вартості об'єкта в
стані, що існував до поліпшення, та його
вартості після поліпшення; при цьому
сам по собі розмір грошових затрат
подружжя чи одного з них, а також
визначена на час розгляду справи
вартість ремонтних робіт не є тим
фактором, який єдиний безумовно
свідчить про істотність збільшення
вартості майна як об'єкту.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК, ч.1 ст. 57 України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів. Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_4, заявляючи вимоги про визнання
квартири об'єктом спільної сумісної
власності подружжя та визнання за нею
права власності на 1/4 частку спірної
квартири, покликалась на норми ч.1 ст.61
СК України згідно з якими, - якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. При цьому
ОСОБА_4 виходила з того, що внаслідок
проведеного нею за час шлюбу ремонту
вартість квартири істотно збільшилася.

Як встановлено судом, право власності
на спірну квартиру набуто ОСОБА_2 26
липня 2006 року року внаслідок
приватизації згідно із Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду». Шлюб між сторонами
було розірвано 19 червня 2014 року. Тобто,
доведенню підлягає істотне збільшення
вартості квартири внаслідок спільних
трудових чи грошових затрат або затрат
другого з подружжя період з 26 липня 2006
року по 19 червня 2014 року.

Разом з тим, у разі збільшення цінності
квартири за рахунок ремонту та
поліпшення допоміжних приміщень,
відповідно до згаданих норм
матеріального права, роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
4 жовтня 1991 року «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право власності громадян на
жилий будинок» (п.п. 4, 5) така участь дає
право вимагати не визнання права
власності, а відшкодування затрат на
будівництво.

Крім того, в судовому засіданні знайшов
підтвердження лише факт проведення
ремонту в квартирі, а не наявність
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що під час судового розгляду
справи не доведена наявність правових
підстав вважати, що квартира АДРЕСА_1 за
час шлюбу істотно збільшилася у своїй
вартості внаслідок саме спільних
трудових чи грошових затрат подружжя, а
отже і відсутні правові підстави для
визнання спірної квартири об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя та задоволення позовних вимог
ОСОБА_4

Також не підлягає до задоволення
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя виходячи з
наступного.

Звертаючись з зустрічним позовом до
суду ОСОБА_2 вказував, що під час
перебування в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, ними було придбано за
спільні кошти наступне майно:
холодильник Samsung вартістю 8000 гривень,
пральну машину Whirlpool вартістю 4000
гривень, мікрохвилю піч вартістю 1000
гривень, телевізор Samsung вартістю 1000
гривень, нетбук Acer вартістю 3500 гривень.
Також вказує, що по місцю роботи йому
було подаровано дві пальми юкка
вартістю по 5000 гривень кожна, які
забрала ОСОБА_4

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона покладається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 заперечив факт
придбання та наявності спірного майна,
а позивачем, всупереч вищезазначених
процесуальних норм, не надано суду
доказів, які б об'єктивно і
беззаперечно підтверджували б факт
придбання сторонами під час
перебування в шлюбі та наявності
зазначеного спірного майна, а тому дані
речі не є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. А отже,
вимога щодо поділу цих речей та їх
повернення до задоволення не підлягає.

Також не підлягає до задоволення
вимога позивача, щодо зобов'язання
відповідача повернути йому дві пальми
юкка вартістю по 5000 гривень кожна,
оскільки, представником позивача
ОСОБА_4 було заперечно факт наявності у
останньої даного майна, а ОСОБА_2 цієї
обставини не довів.

Проаналізувавши зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
слід відмовити в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про поділ майна подружжя.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213,
214, 215, 218, 226 ЦПК України, ст.ст.60, 62,69, 70,71
Сімейного кодексу України, постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
майна об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та його поділ
-відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.