Справа № 303/3283/14-ц
Номер стат.звіту - 43
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
представника позивача Васильцюна Р.М.,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_2, третя особа Орган опіки
та піклування виконавчого комітету
Мукачівської міської ради про
виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4, який мотивує тим, що відповідно
до укладеного 10.07.2006 року договору №
MKHOGК00001646 між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_4, останній отримав кредит у
вигляді кредитної лінії у розмірі 19 881,00
(Долар США) строком до 09.07.2021 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПриватБанк» та відповідач 11.06.2007
року уклали договір іпотеки, згідно
якого відповідач надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок під літерою «А» загальною
площею 46,10 кв.м., житловою площею 29,70
кв.м, та житловий будинок під літерою
«Б» загальною площею 52,80 кв.м., житловою
площею 34,00 кв.м., сарай під літерою «В»,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Майно належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 07.07.2006 року.

Свої зобов'язання за кредитним
договором банк виконав в повному
обсязі, однак відповідач не надавав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
таким чином, не виконавши зобов'язань
за кредитним договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та 26.09.2013 року суд виніс рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: житловий будинок під
літерою «А» загальною площею 46,10 кв.м.,
житловою площею 29,70 кв.м, та житловий
будинок під літерою «Б» загальною
площею 52,80 кв.м., житловою площею 34,00
кв.м., сарай під літерою «В», який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк», таким
чином звернення стягнення на передані
в іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
відповідача та всіх мешканців.

В подальшому представник позивача
збільшив позовні вимоги та просить суд
виселити з вищевказаного будинку
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 2007 року
народження, ОСОБА_7, 2012 року народження,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, 2011 року народження,
ОСОБА_10, 2013 року народження, ОСОБА_11,
ОСОБА_2.

Ухвалою Мукачівського
міськрайонного суду від 24 липня 2014 року
до участі у справі було залучено
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2 в якості
співвідповідачів, Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Мукачівської міської ради в якості
третьої особи.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів, викладених у позовній заяві та
просив позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
також представляють інтереси
відповідача ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнали, пояснили
суду, що у будинку проживають
неповнолітні діти, іншого житла вони не
мають, договір іпотеки укладався без
дозволу органу опіки та піклування, хоч
на час його укладення в будинку
проживала неповнолітня на той час
ОСОБА_11, а відповідно до Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» не може бути звернуто
стягнення на будинок, в якому вони
проживають. Крім того, письмової вимоги
позивача про звільнення будинку вони
не отримували.

Інші відповідачі та представник
третьої особи в судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень частини третьої
ст. 10 та частини першої ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього кодексу.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що до відповідно
до укладеного 10.07.2006 року договору №
MKHOGК00001646 між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_4, останній отримав кредит у
вигляді кредитної лінії у розмірі 19 881,00
доларів США строком до 09.07.2021 року (а.с.
8-10).

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПриватБанк» та відповідач 11.06.2007
року уклали договір іпотеки, згідно
якого відповідач надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок під літерою «А» загальною
площею 46,10 кв.м., житловою площею 29,70
кв.м, та житловий будинок під літерою
«Б» загальною площею 52,80 кв.м., житловою
площею 34,00 кв.м., сарай під літерою «В»,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Майно належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 07.07.2006 року (а.с. 11-12).

Згідно із рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 26 вересня 2013
року, яке набрало законної сили, в
рахунок погашення заборгованості за
вищевказаним кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме будинок АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Частинами другою та четвертою ст. 40
Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або нежитлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено і частиною
третьою ст. 109 Житлового кодексу
України.

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати що, відповідно до ч.4 ст.9,
ст.109 ЖК України, ст.40 Закону України
«Про іпотеку» ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Отже, примусове виселення здійснюється
на підставі рішення суду тільки за
певних умов: якщо мешканці добровільно
не звільнили житловий будинок чи
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки, та
лише після спливу одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

В матеріалах справи міститься копія
вимоги позивача на адесу відповідача
ОСОБА_4 про звільнення житлового
будинку АДРЕСА_1 у тридцятиденний строк
з дня отримання вимоги (а.с. 14).

Разом з тим, позивачем всупереч
вимогам ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України не
надано суду доказів отримання
відповідачами зазначеної вимоги.
Наявна в матеріалах справи копія
реєстру на замовлені листи не може
слугувати доказом отримання вимоги
адресатом (а.с. 15).

Отже, у зв'язку з недотримання
позивачем порядку, передбаченого ст. 40
Закону України «Про іпотеку» та ст. 109
ЖК України, підстави для задоволення
позовних вимог про виселення відсутні.

Що стосується посилання відповідачів
на неможливість звернення стягнення на
предмет іпотеки згідно із Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», недотримання під час
укладення договору іпотеки вимог ст. 65
СК України, ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних громадян», то
такі до уваги судом не беруться,
оскільки це не є предметом розгляду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 208, 209, 212-218
ЦПК України, ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ст. 109 ЖК України суд, -

Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2, третя особа
Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Мукачівської міської ради про
виселення відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В.Гутій