Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/5561/14-ц

Провадження № 2/185/2427/14

09 липня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Бабій С. О.

при секретарі - Сліпченко С. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
Комунальне підприємство
«Павлоградтеплоенерго» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2014 Комунальне підприємство
"Павлоградтеплоенерго" звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить
стягнути з відповідача заборгованість
за спожиту теплову енергію у сумі 7451,84
грн ( сім тисяч чотириста п'ятдесят одна
гривня 84 копійки).

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилався на те, що відповідно
до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 №630, надає населенню м.
Павлограда, підприємствам, установам
та організаціям теплову енергію для
потреб опалення, у тому числі послуги
по теплопостачанню були надані й в
житлове приміщення відповідача:
АДРЕСА_1 . Однак, відповідач за фактично
спожиту теплову енергію оплату
позивачу не проводить, внаслідок чого
за період з березня 2003 року по лютий 2014
року утворилася заборгованість у
розмірі 7451,84 грн ( сім тисяч чотириста
п'ятдесят одна гривня 84 копійки).

Позивач про дату, час та місце слухання
справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, наполягав на задоволенні
позову.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, заперечував проти
позовних вимог, просив застосувати
строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
виробник послуг може бути їх
виконавцем.

Суд доходить висновку, що позивач
Комунальне підприємство
"Павлоградтеплоенерго" є виробником та
виконавцем послуг з централізованого
опалення на території міста Павлоград
Дніпропетровської області, а
відповідач ОСОБА_2 є споживачем
зазначених послуг.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
"Про теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Згідно із ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу
України недодержання сторонами
письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком
його недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Відповідно до ч. 1
ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Проаналізувавши матеріали справи суд
доходить висновку, що між сторонами
договір про надання послуг з
централізованого теплопостачання не
укладався, проте фактичне надання
послуг позивачем відповідачу
відбувалося у зазначений період, та
законом не встановлена обов'язкова
недійсність таких правочинів у разі
недодержання письмової форми, що
свідчить про виникнення договірних
правовідносин з надання послуг
централізованого опалення між КП
"Павлоградтеплоенерго" та ОСОБА_2.

Відповідач за послуги з
теплопостачання надані з січня 2011 року
по лютий 2014 року належним чином
сплачував, про що свідчить особистий
рахунок НОМЕР_1 /а.с. 5-6/ та відповідні
квитанції /а.с. 18-22/, таким чином
виконував зобов'язання належним чином,
тому в цій частині позов не підлягає
задоволенню.

Крім того, відповідач сплачуючи лише
чергові платежі у період з 01.01.2011 по
01.02.2014, фактично не визнав борг, який
було розраховано за період з березня 2003
по грудень 2010.

Тому, відповідно до ст. 256, 257, 267 ЦК
України позовні вимоги в частині
заборгованості відповідача перед
позивачем за період з березня 2003 по
грудень 2010 року у сумі 7104,73 грн не
підлягають задоволенню, оскільки сплив
строк позовної давності.

На підставі вищевикладеного та ст. 19
Закону України "Про теплопостачання",
ст.ст. 1, 19, 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ст. ст 204,
215, 218, 256, 257, 267, 526 Цивільного кодексу
України та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60 , 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунальне підприємство
'павлоградтеплоенерго' до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. О. Бабій