АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6278/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Янжула С.А. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 27 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ТОВ "АВТО ПРОСТО" про захист прав
споживача, розірвання договору у
зв'язку з істотною зміною обставин,
визнання наслідків розірвання
договору та витребування безпідставно
отриманих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та
просив ухвалити рішення, яким
розірвати укладений між ним та
відповідачем договір №705708 від 18 січня
2014 року у зв'язку із істотною зміною
обставин, визначити наслідки
розірвання договору шляхом стягнення з
відповідача на його користь суму
щомісячного внеску в сумі 1 823,55 грн. та
авансовий внесок в сумі 15 000 грн., та
безпідставно отримані відповідачем
кошти в сумі 3196,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 18 січня 2014 року між
ним, як позичальником, та "АвтоТак" в
особі ТОВ «Авто Просто" ( надалі за
текстом - відповідач ) був укладений
Договір № 705758, який за своєю суттю є
кредитним договором.

Зазначений договір укладений
сторонами із визначенням його змісту
на основі стандартної форми,
запропонованої "АвтоТак" для будь-яких
клієнтів-фізичних осіб. Цей договір він
уклав з метою отримання автомобілю
марки «ZAZ Vida», вартістю 88 800 гривень.

Відповідно до ст. 2 цього договору
відповідач зобов'язався забезпечити
придбання автомобілю згідно з умовами
Договору.

Відповідно до ст. 4 договору позивач був
зобов'язаний:

сплатити винагороду за послуги,
пов'язані з включенням договору до
системи "АвтоТак" та формуванням групи
протягом 10 днів після повідомлення
товариством номера групи, до якої він
належить та дати створення групи,

сплатити винагороду адміністратору за
послуги, пов'язані з передачею йому
автомобіля після надання права на
отримання автомобіля,

- щомісячно не пізніше 15-го
числа кожного місяця сплачувати
періодичні платежі разом із щомісячною
винагородою,

Таким чином, відповідач зобов'язав його
сплатити на його користь, посилаючись
на ст. 4 договору, грошові кошти у сумі 3
196,80 гривень у повному обсязі, хоча до
цієї суми входить винагорода
адміністратора за послуги, пов'язаної з
передачею йому автомобіля тільки після
надання права на отримання автомобіля.
Тобто, ані автомобіля, ані права на його
отримання він ще не мав, а грошові кошти
вже сплатив. Тобто, зі свого боку, він
зобов'язання, передбачені ст. 4
договору, виконав у повному обсязі,
сплативши у день укладення договору, а
саме 18 січня 2014 року, на користь
відповідача грошові кошти у сумі 3 196,80
гривень.

При цьому, так названа винагорода у
вказаній сумі включає в себе наступ
винагорода за послуги, пов'язані з
включенням договору до системи АвтоТак
та формуванням групи у % + ПДВ,
періодичний платіж у %, щомісячна
винагорода у % + ПДВ, винагорода за
послуги, пов'язані з передачею
автомобіля учаснику у % ПДВ.

13 лютого 2014 року, відповідно до
повідомлення відповідача була
сформована група. Статті договору за
своїм змістом мають суттєві
протиріччя.

Так, відповідно до ст. 4 розділу 1
договору, він був зобов'язаний сплатити
винагороду за послуги, пов'язані з
включенням договору до системи АвтоТак
та формуванням групи, протягом 10 днів
після повідомлення товариством, номера
групи, до якої він належить та дати
створення групи.

У відповідності ж до п. 1.6 ст. 1 розділу 2
договору, він був зобов'язаний сплатити
винагороду за послуги, пов'язані з
включенням договору до системи АвтоТак
та формуванням групи, протягом 10
календарних днів після повідомлення
товариством номера групи, до якої
належить та дати створення групи.

Тобто, відповідач таким чином, поставив
позивача у положення, відповідно до
якого можна було б йому пред'явити
претензії і звинуватити у невиконанні
умов договору, якщо б він порушив
зобов'язання зі сплати цієї послуги,
якби сплачував грошові кошти хоч після
спливу 10 робочих днів, хоч після спливу
10 календарних днів. Та він виконав
умови ст. 4 розділу 1 та п. 1.6 ст. 1 розділу
2 договору заздалегідь, тобто 18 січня 2014
року, у день укладення договору.

Після сплати на користь відповідача
суми в розмірі 3 196,80 гривень, квитанцію
про сплату цієї суми віддав
відповідачеві.

При цьому, відповідач зазначив, що для
того, щоб якнайшвидше отримав
автомобіль, то треба сплатити 10% від
ціни автомобілю та , що треба сплатити
авансовий внесок у розмірі 15 000 гривень.

Від відповідача надійшла платіжна
квитанція для сплати щомісячного
внеску в сумі 1501,06 грн., але позивач її
не сплачував, оскільки відповідач
запевнив, що якщо він бажає негайно
отримати автомобіль, то необхідно
сплатити авансовий внесок. Тому, 19
лютого 2014 року на користь відповідача
сплатив авансовий внесок у розмірі 15 000
грн.

У ст.. 4 Договору зазначено, що він
зобов'язаний щомісячно не пізніше 15
числа кожного місяця сплачувати
періодичні платежі разом із щомісячною
винагородою. З моменту укладення
договору ним на користь відповідача
було сплачено 20 020, 35 грн. наступним
чином: 18 січня 2014 року - 3196,80 грн., 19
лютого 2014 року - 15 000 грн., 19 березня 2014
року - 1823,55 грн.

Таким чином, позивачем загалом,
враховуючи перший внесок , на користь
відповідача було сплачено грошові
кошти в сумі 20 020, 35 грн.

Позивач жодного разу не порушив умови
ст.. 4 Договору, але автомобіль так і не
отримав.

19 березня 2014 року позивач отримав
письмове повідомлення, згідно якого
відповідач повідомив його про те, що
ціна автомобілю, на придбання якого між
ними була укладена угода, значно
підвищилася. При цьому, відповідач
посилався на те, що про це йому
повідомив постачальник, але відповідач
не вказав, коли саме про це повідомив
постачальник.

Таким чином , відповідно до
розрахунків, позивач повинен щомісячно
сплачувати грошову суму не у розмірі 1
501,06 гривень, а 1 823,55 гривень. Тобто сума
щомісячного платежу збільшилася на 322,49
гривень - більше ніж на 20 відсотків. За
період дії договору (7 років) згідно з
новими умовами, позивач повинен
переплатити 322,49 х 82 місяця = 26 444,18
гривень. Він не розраховував на таку
додаткову суму під час укладання
даного договору.

Таким чином, значне підвищення ціни
автомобілю є для нього істотною зміною
обставин. Обставини змінилися
настільки, що якби він міг передбачити,
що ціна автомобілю підвищиться більше
ніж на 20%, то не укладав би такий договір
взагалі.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
травня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та задовольнити
його позов.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги, колегія суддів вважає, що її
слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається , як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, що 18 січня 2014 року
між ним, як позичальником, та "АвтоТак" в
особі ТОВ «Авто Просто" був укладений
Договір № 705758 з додатками, предметом
якого є надання учаснику послуг
системи «Авто Так», спрямованих на
придбання автомобіля отримання
автомобілю марки «ZAZ Vida», вартістю 88 800
грн. через механізми надання права на
його отримання, передбачені в цій
угоді.

Договір укладався шляхом підписання
Сторонами Договору та Додатку №1, який
є невід'ємною частино Договору.

Згідно з додатком № 1 до зазначеного
Договору ОСОБА_2 отримав право на
придбання автомобіля марки «ZAZ Vida»,
вартістю 88 800 грн. (а.с. 15).

Згідно зі ст.3 розділу І Договору № 705758
ТОВ «АВТО-ПРОСТО» гарантує учаснику
який виконує передбачені Договором
зобов'язання, надання права на
отримання автомобіля на умовах
Договору.

Положеннями ст.2 Договору передбачено
зобов'язання фінансової установи
надавати Учасникам системи послуги в
порядку та строки, визначені Договором,
в тому числі: організація та створення
умов для придбання автомобіля;
здійснення оплати на умовах договору;
забезпечення отримання автомобіля на
умовах договору; здійснення
адміністративних процедур, необхідних
для передачі автомобіля учаснику
системи, який одержав право на
отримання автомобіля; адміністрування
групи, до складу якої входить учасник
системи, протягом усього строку її
існування; здійснення повернення
внесків, сплачених в оплату товару, за
достроково розірваними Договорами, в
строки та на умовах, визначених
Договором (а.с.10-13).

Згідно ст.4 Договору № 705758 року учасник
зобов'язується виконувати
зобов'язання, передбачені Договором, в
порядку та строки, визначені Договором.

Умовами ст.5 цього ж Договору визначено,
що цей Договір діє з моменту підписання
обома сторонами і діє протягом семи
років, але в будь-якому разі до моменту
виконання обома сторонами всіх
зобов'язань, передбачених Договором.

В Договорі чітко передбачено, що
споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Сплачені
Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі
зміною ціни автомобіля) не підлягають.
Після одержання автомобіля та
реєстрації його на своє ім'я споживач
зобов'язаний і надалі сплачувати кошти
за автомобіль до повної його оплати - 100%
від ціни автомобіля.

Договором передбачена щомісячна не
пізніше 15-го числа кожного місяця
сплачувати періодичні платежі разом зі
щомісячною винагородою.

На виконання умов договору, позивачем
було сплачено внесок у розмірі 20 020, 35
грн. наступним чином: 18 січня 2014 року -
3196,80 грн., 19 лютого 2014 року - 15 000 грн., 19
березня 2014 року - 1823,55 грн. ( ар. сп. 19-22).

Відповідно до ст.ст.6 та 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається зі змісту Договору № 705758
року ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив,
що отримав усі коректно викладені
пояснення від представника
АВТО-ПРОСТО, проінформований про всі
можливі витрати у зв'язку із укладенням
Договору, уважно прочитав та зрозумів
Договір та Додатки до нього та
підтвердив факт ознайомлення та згоду
з умовами Договору та зазначив, що
умови договору йому зрозумілі та він
вважає їх справедливими по відношенню
до себе (а.с.13).

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог щодо визнання вказаного
Договору недійсним за відсутності для
того фактичних і правових підстав.

Вірно судом прийнято рішення і щодо
відмови ОСОБА_2 у задоволені позовних
вимог щодо розірвання цього Договору.

Положеннями ст.3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право
в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Статтею 12 Розділу 2 Договору сторони
чітко визначили порядок і наслідки
розірвання Договору. Дана стаття,
відповідно до ст. 6 ЦК України, є
джерелом права і повинна
застосовуватись у правовідносинах
сторонами.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Договору,
Учасник, який ще не отримав Автомобіль,
має право розірвати Договір за власним
бажанням, про що має повідомити АВТО
ПРОСТО у письмовій формі. Поверненню
підлягають тільки періодичні платежі ,
сплачені за Договором, з урахуванням
положень, викладених в цій Статті.

Умовами п.12.1.5. ст.12 Договору
передбачено, що якщо учасник виявить
бажання односторонньо відмовитись від
Договору про адміністрування протягом
14 календарних днів з дати підписання
Договору, Договір вважається
розірваним, і учасник звільняється від
будь-яких зобов'язань за ним.

В матеріалах справи міститься заява
позивача адресована відповідачеві з
проханням розірвати договір №705758 від 18
січня 2014 року та повернути сплачені ним
грошові кошти в сумі 20020,35 гривень,
датована 20 березня 2014 року, але ніяких
доказів того, що дана заява
направлялася на адресу відповідача,
позивачем суду не надано, тому,
відсутні правові підстави для
розірвання договору без ініціативи
позивача( ар. сп. 7-8).

Не ґрунтуються на умовах договору і
вимога позивача щодо стягнення з АВТО
ПРОСТО у зв'язку з розірванням Договору
всієї сплаченої ним грошової суми в
розмірі 20 020, 35 грн., оскільки така
суперечить положенням п. 12.1 ст. 12
Договору, відповідно до якого
поверненню підлягають тільки
періодичні платежі, сплачені за
Договором, з урахуванням положень,
викладених в цій Статті.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Суд першої інстанції, в супереч доводам
апелянта, з достатньою повнотою та
всебічністю дослідив надані сторонами
докази, вірно встановив фактичні
обставини справи, спірні
правовідносини та правильно
застосував матеріальне і процесуальне
право при вирішенні даного позову.

Доводи апеляційної скарги про
порушення прав позивача шляхом змусу
його до сплати сум до укладення
договору , сум періодичних платежів , не
повідомлення позивача про підвищення
чи можливе підвищення ціни на
автомобіль не знайшли свого
підтвердження.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що під час укладення Договору
ОСОБА_2 отримав примірник його та
додатки до нього , які містять опис
послуг ТОВ "АВТО ПРОСТО".

Відповідно до ст. 19 Договору підписання
його та додатків до нього є
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами його умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом Договору й додатків до нього.

Згідно з п. 12.1.5 ст.12 Договору учаснику
надається 14 днів з моменту підписання
останнього для реалізації права в
односторонньому порядку розірвати
даний договір і при цьому учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ "АВТО
ПРОСТО".

Однак, як встановлено судом , ОСОБА_2 із
заявою про розірвання Угоди в 14-денний
термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не
звертався, що свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
Угоди.

Доводи позивача про те , що відповідач
ввів його в оману , в наслідок чого
позивачем було пропущено з поважних
причин 14-денний термін наданий для
можливого розірвання договору самі по
собі не можуть свідчити про
обґрунтованість таких тверджень.

Вимоги апелянта , висловлені ним в суді
апеляційної інстанції про те , що на
даний час він бажає розірвати договір з
відповідачем та отримати лише внесок в
15000 грн. та місячний платіж в 1823 грн. 35
коп. по суті являються іншими позовними
вимогами , які не були предметом
розгляду в суді першої інстанції , а
тому задоволені бути не можуть та
можуть бути вирішені у позасудовому
порядку.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
дійсні обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків оскаржуваного
судового рішення, а тому підстав для
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- М.М.Романюк

- С.П.Котушенко