АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8792/2014
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк», яка
подана представником КАЛЕНІЧЕНКОМ
Русланом Вікторовичем, на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 04 квітня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановила:

27 лютого 2014 року представник ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк»
звернувся до суду із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, посилаючись на те, що 28
листопада 2011 року набуло чинності
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
на суму 26 544 грн. 72 коп. За заявою
стягувача від 31 серпня 2012 року
Дніпровським районним судом м. Києва 27
лютого 2013 року було видано копію
рішення та виконавчий лист.

Рішення суду було ухвалене в судовому
засіданні, про яке належним чином
представник банку не повідомлявся, та
копія рішення на адресу банку не
направлялась. Причиною пропуску строку
звернення до органів Державної
виконавчої служби став той факт, що
виконавчий лист було видано судом вже
з пропущенням річного терміну для
пред'явлення до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 04 квітня 2014 року у
задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
- Каленіченко Р.В. подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
ухвалу суду та постановити нову про
задоволення заяви, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Посилався на те, що представник
стягувача отримав виконавчий лист у
суді 27.02.2013 року, вже після спливу
строку його пред'явлення до виконання,
який пропущений позивачем з вини
працівників суду через недбале
виконання ними своїх посадових
обов'язків та несвоєчасну видачу
виконавчого листа.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
доказів поважності причин неявки суду
не подано, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у їх
відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305
ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Звернувшись з заявою про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання, представник
заявника зазначав, що рішення суду було
ухвалено на судовому засіданні, про яке
належним чином представник банку не
повідомлявся та копія рішення на
адресу банку не направлялась. Причиною
пропуску строку звернення до органів
Державної виконавчої служби став той
факт, що виконавчий лист було видано
вже з пропущенням річного терміну для
пред'явлення до виконання, оскільки
рішення суду набрало законної сили
28.11.2011 року, а виконавчий лист видано
27.02.2013 року, що суперечить логіці
правовідносин, що виникли, та
позбавляє можливості стягувача
виконати законне рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, суд першої інстанції
виходив з того, що вказаний у заяві
строк пропущено без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
вважає його таким, що відповідає
матеріалам справи та положенням
процесуального закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили.

Судом першої інстанції встановлено, що
заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 13 вересня 2011
року задоволено позов ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» та
стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість по
кредитному договору в сумі 26 163 грн. 09
коп. та судові витрати на загальну суму
381 грн. 63 коп.

Справа була розглянута за відсутності
представника позивача, який 22.06.2011 року
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності. Вказане рішення набрало
законної сили 28 листопада 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 31
серпня 2012 року представник ПАТ «ВіЕйБі
Банк» Кузик Т.І. звернулась до
Дніпровського районного суду м. Києва
з заявою про видачу копії рішення, що
набрало законної сили, та виконавчого
листа для його виконання.

Однак виконавчий лист представник
банку отримала лише 27 лютого 2013 року,
тобто після закінчення строку
пред'явлення до виконання, який минув 28
листопада 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Звертаючись до суду із заявою про
поновлення строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
заявник не зазначає поважних причин,
які б перешкоджали представнику
позивача отримати виконавчий лист в
період з 31 серпня по 28 листопада 2012
року, будь-яких доказів того, що
заявник, починаючи з 31 серпня 2012 року
звертався до Дніпровського районного
суду м. Києва за отриманням
виконавчого листа, матеріали справи не
містять. При цьому в заяві про видачу
копії рішення та виконавчого листа
вимоги про направлення поштою вказаних
документів на адресу банку - не
зазначено.

Посилання представника апелянта
на те, що виконавчий лист було отримано
через 6 місяців після подання заяви
представником банку з вини
працівників канцелярії суду, які
безпідставно відмовляли у видачі, -
матеріалами справи не підтверджується,
оскільки будь-які інші заяви стягувача
за цей період у справі відсутні.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що вказані заявником
причини пропуску строку на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, не можна визнати поважними,
оскільки будь-яких доказів, які б
вказували на безпосереднє
унеможливлення або ускладнення
можливості отримання виконавчого
листа стягувачем у визначений законом
строк, заявником не надано.

Крім того, судом першої інстанції
правильно вказано, що представник ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» із
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання звернувся 27
лютого 2014 року, тобто через один рік
після отримання виконавчого листа - 27
лютого 2013 року, при цьому жодних
пояснень щодо цього у заяві не
наведено.

Оскільки інших причин пропуску
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання заявником не
наведено, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
поважних причин пропуску вказаного
строку.

Враховуючи, що підставою для
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання законодавець у ч. 1 ст. 371 ЦК
України визначив причини, які мають
бути визнані судом поважними, проте у
даному випадку таких причин судом не
встановлено, суд першої інстанції в
оскаржуваній ухвалі обґрунтовано
відмовив стягувачу у задоволенні заяви
про поновлення строку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують та на їх правильність
не впливають.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
додержанням норм процесуального права,
є законною і обґрунтованою, підстав
для її скасування не вбачається, тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» -
відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 04 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: