Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/978/13-ц

29 серпня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука
Р.П.

секретаря -
Госедло Л.І.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

її представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
? частину будівельних матеріалів та
виконаних робіт, поділ майна та
визначення порядку користування
земельною ділянкою ,-

В С Т А Н О В И В:

02.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину будівельних
матеріалів та виконаних робіт, поділ
майна та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Просила суд постановити рішення, яким
визнати за нею право власності на ?
частину будівельних матеріалів та
виконаних робіт, що знаходяться в
АДРЕСА_1 а також присудити їй майно, а
саме: шафу двохдверну, вартістю 600 грн.,
шафу двохдверну «Шідер», вартістю 500
грн., тумбочку під телевізор, вартістю
500 грн., етажерку кутову, вартістю 500 грн,
всього майна на суму 2100 грн., визначити
порядок користування земельною
ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_1
загальною площею 0,008 га. та стягнути з
відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні 18.08.2014 року
позивачка вимоги в частині поділу
рухомого майна та визначення порядку
користування земельною ділянкою
залишила без розгляду, про що судом
були постановлені ухвали.

Просить суд визнати за нею право
власності на ? частину будівельних
матеріалів та виконаних робіт, що
знаходяться в АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідача судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_3 щодо поділу майна
не заперечує. Однак вважає, що
експертами вартість будівельних
матеріалів та вартість виконаних робіт
завищена, що впливає на загальну
оцінку.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її
представника, відповідача, дослідивши
докази, надані сторонами на виконання
вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які
сторони вважають достатніми для
обгрунтування і заперечення своїх
позовних вимог, з'ясувавши фактичні
обставини справи, та, за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні обставин справи, прийшов
до висновку про можливість часткового
задоволення позову ОСОБА_1 з наступних
підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
також доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що
08.01.1985 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_3 у Лоївській с/раді,
Надвірнянського р-ну,
Івано-Франківської області, актовий
запис №1. Від спільного проживання в
шлюбі дітей у них не народилося.

Рішенням Надвірнянського р-нного суду
від 04.02.2013 року шлюб між ними розірвано.

З'ясовано також, що рішенням виконкому
Лоївської с/ради народних депутатів
від 25.06.1986 року №38 «Про надання дозволу
та виділення земельних ділянок під
будівництво індивідуального житлового
будинку» ОСОБА_3 виділено земельну
ділянку в розмірі 0,08 га. під
будівництво індивідуального житлового
будинку.

Крім того, за час сумісного проживання
позивачка з відповідачем спільно
побудували незавершений житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно ст.60 СК України, майно набуте
подружжям під час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи №498,
проведеної по даній справі за
клопотанням сторін, експерту не
надається можливим визначити ринкову
вартість незавершеного житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1
оскільки його будівництво проводилось
самочинно, без оформлення відповідного
переліку проектної, дозвільної
документації та правоустановчої
документації, а самочинно збудовані
будівлі не можуть бути проданими
(придбаними) на ринку нерухомого майна.

Вартість будівельних робіт по
спорудженню незавершеного
будівництвом житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1 з врахуванням
опосередкованої вартості нових
матеріалів, виробів та конструкцій,
станом на час проведення експертизи,
визначена із застосуванням
комп'ютерного програмного
забезпечення - програмного комплексу
ІВК (1.013.0127) (див. додатки арк. 20-22), що
відповідає ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, становить -
137847,86 грн., в тому числі: вартість
будівельних матеріалів - 87785грн.62 коп.;
вартість виконаних робіт-50062грн.24коп.

Оскільки житловий будинок, а
відповідно й будівельні конструкції та
матеріали, що були використані під час
його будівництва, на даний час мають
досить суттєвий фізичний знос, який
становить 34% (коефіцієнт придатності
0,66), експертом визначено вартість
будівельних робіт по спорудженню
незавершеного будівництвом житлового
будинку, який розташований по АДРЕСА_1
станом на час проведення експертизи,
виходячи з опосередкованої вартості
використаних матеріалів, виробів та
конструкцій, з врахуванням їх
технічного стану (фізичний знос), яка
становить -108000 грн.75 коп., в тому числі:
вартість будівельних матеріалів - 57938
грн.51 коп.; вартість виконаних робіт -
50062грн.24 коп.

Що стосується надання варіантів
встановлення порядку користування
земельною ділянкою на якій
розташований житловий будинок, як
головний об'єкт досліджуваного
будинковолодіння, за адресою: АДРЕСА_1
експерту не надається можливим,
оскільки, розробка порядку
користування земельною ділянкою
повинна базуватись на визначенні площі
забудови частин житлового будинку, що
належать співвласникам, а житловий
будинок, як головний об'єкт
досліджуваного будинковолодіння,
являється самочинно (самовільно)
побудованим, а відповідно не може
враховуватись при розробці варіантів
розподілу будинковолодіння.

Згідно ст.61 СК України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частка майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

П.24 постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»
передбачено, що до складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Згідно ч.3 ст.331 ЦК України до завершення
будівництва( створення майна) особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані
в процесі цього будівництва (створення
майна).

Враховуючи висновок №498 від 27.06.-22.07.2014
року судової будівельно-технічної
експертизи проведеної СП
«Західно-Український
Експертно-Консультативний Центр», суд
приходить до висновку, про можливість
задоволення вимог ОСОБА_1 в частині
визнання за нею права власності на ?
частину будівельних матеріалів та
виконаних робіт.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення судових
витрат з відповідача підлягають до
часткового задоволення.

З ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 стягненню
підлягають витрати за надання правової
допомоги в сумі 500 грн., згідно договору
про надання правової допомоги від
14.11.2012 року, який долучений до
матеріалів справи, половина суми
коштів сплачених позивачкою за
проведення експертизи -1759 грн.50 коп., а
також 172 грн.05 коп. сплаченого судового
збору - половина від сплаченої ОСОБА_1
суми судового збору.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, судовий збір по даній справі не
сплачений в повному обсязі - 675 грн.70
коп.

Оскільки при поданні позову ОСОБА_1
оплачено 344 грн.10 коп, то решта суми- 331
грн.60 коп. підлягає стягненню з сторін
порівну.

На підставі ст.ст.60,61,70 СК України,
ст.ст.331 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,
5,10,15,16, 57, 60, 205 п.1, 208, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 -задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частину будівельних
матеріалів, вартістю 28969 грн.25 коп. та
виконаних робіт в сумі 25031 грн.12 коп.
по спорудженню незавершеного
будівництвом житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на ? частину будівельних
матеріалів, вартістю 28969 грн.25 коп. та
виконаних робіт в сумі 25031 грн.12 коп.
по спорудженню незавершеного
будівництвом житлового будинку, який
розташований по вул. АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 -172
грн.05 коп. сплаченого судового збору, 1759
грн. 50 коп. за проведення експертизи та
500 грн. за надання правової допомоги,
всього-2431 грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави -165
грн.80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
-165 грн.80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Грещук Р.П.