АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/616/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2690/14
Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М.
Доповідач Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.,

При секретарю: Зеленській О.І.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2

на рішення Машівського районного суду
Полтавської області від 07 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_4, про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, що
продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Машівського районного
суду Полтавської області від 07 липня 2014
року вказаний позов задоволено
частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки
всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року
і до досягнення сином двадцяти трьох
років але не пізніше як до закінчення
навчання, за виключенням часу канікул.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

З даним рішенням не погодилася
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Апелянт вважає рішення таким, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
зокрема зазначає про недоведеність
позивачем обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, шлюб між якими
розірвано, є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
копіями свідоцтв про одруження серії
НОМЕР_1, про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2, про народження серії НОМЕР_3
(а.с. 8-10).

Згідно довідки виконавчого комітету
Базилівщинської сільської ради
Машівського району Полтавської
області № 72 від 19.05.2014 року, позивач
зареєстрована і проживає в с.
Базилівщина Машівського району
Полтавської області. Разом з нею
проживають її діти: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, 1996 р.н. без
реєстрації (.а.с. 7,10).

Відповідно до довідки Харківського
автомобільно-дорожнього технікуму № 280
від 17.04.2014 року та договору № к-850 про
надання освітніх послуг від 10.02.2014 року,
укладеного між вказаним технікумом та
ОСОБА_3 (а.с. 10,41) ОСОБА_4 навчається в
Харківському автомобільно-дорожньому
технікумі на другому курсі за
спеціальністю «обслуговування та
ремонт автомобілів та двигунів»денної
форми навчання на контрактній основі,
строк навчання 2 року 5 місяців, дата
вступу - 2014 рік, дата випуску - 30.06.2016
року . Загальна вартість освітньої
послуги становить 8625 грн.

Як вбачається з трудової книжки між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від 01.07.2013
року, ОСОБА_1 працює у фізичної особи
підприємця ОСОБА_6 водієм-експедитором
та його місячний заробіток складає 1190
грн. (29, 30).

Відповідно до ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливе надання утримання другим із
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою та сином.

Врахувавши вказані обставини,
матеріальні потреби сина ОСОБА_4, який
навчається на контрактній основі,
фізичний і працездатний стан
відповідача та перебування останнього
в іншому шлюбі, місцевий суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позову та доцільність стягнення з
відповідача на користь позивача
аліментів у розмірі ? частки всіх видів
його заробітку щомісячно, починаючи з
22.05.2014 року і до досягнення сином
двадцяти трьох років, але не пізніше як
до закінчення навчання.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого суду та вважає, що
він зроблений на підставі повного,
всебічного та об'єктивного дослідження
наданих сторонами доказів, доводів та
заперечень сторін, яким дана
відповідна правова оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування місцевим
судом норм матеріального і
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи, тому підстав для її
задоволення немає.

Так, твердження апелянта, що позивач не
несе одноособово витрати по оплаті за
навчання сина в технікумі, одяг,
харчування та проїзд, оскільки його
утримує бабуся - мати позивача, є
неприйнятними, оскільки навіть за
наявності таких обставин, вони ніяким
чином не звільняють відповідача від
обов'язку утримувати свого сина, так
само як і факт оспорювання батьківства,
що перебуває на стадії відкриття
провадження по справі.

Інші доводи апеляційної скарги також
не містить нових фактів чи засобів
доказування, які б спростували
висновки суду першої інстанції, а
свідчать про небажання відповідача
виконувати свій батьківський
обов'язок.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є працездатним, а тому,
враховуючи його вік та фізичну
можливість, слід вважати, що він може
надавати матеріальну допомогу синові у
розмірі присудженому оскаржуваним
рішенням суду.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що при вирішенні спору по суті місцевим
судом були вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі та їм дано належну
правову оцінку.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314,
315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Машівського районного суду
Полтавської області від 07 липня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Пікуль В.П.
/підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
________________ Панченко О.О.