Справа № 351/739/14-ц
Номер провадження №2/351/429/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бородовського С.О. .,

з участю секретаря -
Маланчук С.Г.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа Княженська
сільська рада про визнання недійсним
правочину та визнання права власності
на майно спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Снятинського районного суду
Івано-Франківської області звернулась
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
визнання недійсним правочину та
визнання права власності на майно
спільної сумісної власності. В позові
вказано, що позивачка перебувала в
шлюбі з ОСОБА_4 та спільно проживали в
спірному господарстві, яке належало
його батькам. Після смерті матері
ОСОБА_4 спірне господарство у спадщину
отримав ОСОБА_3 на місті попереднього
будинку ОСОБА_3 було побудовано новий
будинок. Оскільки будинок побудовано
під час перебування позивачки в шлюбі
з ОСОБА_4, тому вона вважає, що має право
на частку в спірному житловому будинку
та земельній ділянці, призначеній для
його обслуговування. Позивачка просила
суд визнати недійсним договір
дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнати
за нею право на 1/5 частку в спірному
майні та виділити її внатурі.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали та
просили суд його задовольнити.
Позивачка надала суду пояснення про те,
що оскільки будинок побудовано під час
перебування позивачки в шлюбі з
ОСОБА_4, тому вона вважає, що має право
на частку в спірному житловому будинку
та земельній ділянці, призначеній для
його обслуговування.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов
заперечив з тієї підстави, що спірне
майно належало матері ОСОБА_4, потім
його успадкував відповідач ОСОБА_3,
який подарував його ОСОБА_4

Представник Княженської сілсьької
ради подав суду заяву про розгляд
справи без його участі.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки Княженської сільської ради №
172 позивачка проживає в спірному
будинку з 18 червня 1987 р.

Відповідно до свідоцтва про
розірвання шлюбу позивачка розірвала
шлюб з ОСОБА_4 21/12/2007 р.

Відповідно до довідки Кніженської
сільської ради ОСОБА_4 змінив ім`я на
ОСОБА_4

Відповідно до договору дарування
житлового будинку 19/10/2010 р. ОСОБА_3
подарував спірний будинок ОСОБА_4

Відповідно до договору дарування
земельної ділянки від 19/10/2010 р. ОСОБА_3
подарував ОСОБА_4 земельну ділянку
кадастровий номер :04:006:02.

2000 року ОСОБА_3 видано будівельний
паспорт на забудову земельної ділянки
та дозвіл №37/00 на виконання
відповідний будівельних робіт.

29/02/2000 р. Рішенням третьої особи ОСОБА_3,
надано дозвіл на будівництво нового
будинку на власному подвір`ї.

05/07/2000 р. ОСОБА_3 було видано державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянки № 018553.

Відповідно до рішення Снятинського
районного суду від 11/11/2009 р. за ОСОБА_3
було визнано право власності на
спірний житловий будинок.

22/02/2011 р. за апеляційної скаргою
позивачки винесено ухвалу про
залишення вказаного рішення без змін.

Таким чином позивачка звернулась до
суду з підстави позову, яка вже була
предметом розгляду судів, однак
заявила позов щодо предмету позову,
який раніше не розглядався і не
вирішувався судами України.

Так рішенням Снятинського районного
суду від 11/11/2009 р. ОСОБА_3 визнано
власником спірного житлового будинку.

В п. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

В п. 2 ст. 319 ЦК України вказано, що
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

В п. 3 ст. 319 ЦК України вказано, що усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

В п. 6 ст. 319 ЦК України зазначено, що
держава не втручається у здійснення
власником права власності.

В п. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

В п. 1 ст. 12 ЦК України вказано, що особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд.

Таким чиномОСОБА_3 мав право вільно
обрати обдарованого за оспорюваними
договорами дарування.

В п. 2 ст. 13 ЦК України вказано, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до п. 3 ст. 13 ЦК України не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
формах.

Відповідно до п. 6 ст. 13 ЦК України у разі
недодержання особою при здійсненні
своїх прав вимог, які встановлені
частинами другою - п'ятою цієї статті,
суд може зобов'язати її припинити
зловживання своїми правами, а також
застосувати інші наслідки, встановлені
законом.

Відповідні наслідки передбачено в п. 3
ст. 16 ЦК України, де зазначено суд може
відмовити у захисті цивільного права
та інтересу особи в разі порушення нею
положень частин другої - п'ятої статті 13
цього Кодексу.

В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Так, позивачка не надала
суду жодного доказу, який би
обгрунтовував її позов. Тому
позбавлений правових підстав, є
необґрунтованим та спрямований на
зловживання позивачкою правом на
звернення до суду. Відповідно
зловживання позивачкою правом на
звернення до суду не може бути захищено
судом, а тому в його задоволенні
необхідно відмовити.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ст. ст. 13, 16, 316, 319, 231 ЦК України
суд, -

УХВАЛИВ:

в позові про визнання недійсним
договору дарування житлового будинку
від 19/10/2010 р. ВРВ № 185078, укладеного між
ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідченим державним
нотаріусом Першої Снятинської
державної нотаріальної контори
Білоконь К.С., зареєстрованим за № 3369,
визнання об`єктом спільної сумісної
власності подружжя житловий будинок та
земельної ділянки 0,25 га для його
обслуговування в АДРЕСА_1, проведення
поділу набутого в період шлюбу майна в
натурі та виділення в особисту
приватну власність 1/5 частини
приміщень та господарських споруд в
АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд. У разі відсутності
сторін, під час проголошення судового
рішення подається апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного
суду Бородовський С.О.