Номер провадження 2/754/3080/14
Справа №754/4420/14-ц
Деснянський районний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Петріщевої І.В., при секретарі судового
засідання Сивенко В.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: Служба у справах дітей
Монастирищенської РДА, про
позбавлення батьківських прав,
неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до
Деснянського районного суду міста
Києва з зазначеною позовною заявою, в
якій просить позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в обґрунтування позовних
вимог зазначивши, що з відповідачем
ОСОБА_3 мають спільну дитину - ОСОБА_2,
але відповідач проживає окремо, з
моменту народження сина матеріальної
допомоги на його утримання не надає, з
моменту розлучення і по цей час не
бачив сина жодного разу, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини, не
цікавиться життям сина, не відвідував
його вдома та в дитячому дошкільному
У судове засідання сторони,
повідомлені про розгляд справи, не
Позивач звернувся до суду з
заявою про розгляд справи за його
відсутності, підтримав позовні вимоги,
проти заочного розгляду справи не
У судове засідання відповідач не
з'явився, про розгляд справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутністю не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу,
якій адресовано судову повістку, не
виявлено в місці проживання, повістку
під розписку вручають будь-кому з
повнолітніх членів сім'ї, які
проживають разом з нею, а за їх
відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
У судове засідання третя особа Служба у
справах дітей Монастирищенської
районної державної адміністрації
Черкаської області не з'явилась, про
судове засідання повідомлена належним
чином, звернувшись до суду з заявою про
розгляд справи без участі
представника, підтримавши позовні
За наведених обставин, на підставі ст.
224 ЦПК України суд ухвалив провести
заочний розгляд справи з ухваленням
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог та заперечень,
встановив такі факти та відповідні їм
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, видане 20
жовтня 2008 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Монастирищенського районного
управління юстиції Черкаської області,
актовий запис № 126 (а.с 5. ).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано,
про що в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис №14 від 13 квітня 2010 року, після
реєстрації шлюбу позивачу
присвоюється прізвище: "ОСОБА_1", що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу, виданого Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Монастирищенського районного
управління юстиції Черкаської області
Суд встановив, що малолітній ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з
позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується Актом обстеження умов
проживання дитини від 19.07.2013 року,
затвердженим завідувачем сектору з
питань опіки та піклування служби у
правах дітей райдержадміністрації (а.с.
Рішенням комісії з питань захисту прав
дитини орган опіки та піклування
служби у справах дітей
Монастирищенська районна державна
адміністрація Черкаської області
вважає доцільним позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, оскільки
виховання, контроль та матеріальне
забезпечення дитини здійснює мати (а.с.
9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3
ухиляється від своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини, а саме:
не піклується про фізичний і духовний
розвиток, навчання, не забезпечує
необхідного харчування, не спілкується
з дитиною в обсязі, необхідному для
нормального самоусвідомлення, не надає
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяє
засвоєнню загальновизнаних норм
моралі, не виявляє інтересу до
внутрішнього світу дитини, не створює
умов для отримання освіти.

Відповідач не заперечує проти
позбавлення його батьківських прав
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується нотаріально
засвіченою заявою відповідача (а.с. 6).

За таких обставин, суд вважає, що
відповідач визнає позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року "Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
у разі визнання відповідачем позову,
яке має бути безумовним, і якщо таке
визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той
із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно із ст. 164 СК України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» із
підстав, передбачених п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 164
СК особи можуть бути позбавлені
батьківських прав тільки в разі
досягнення ними повноліття.

Відповідно п. 18 Постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
відповідно до ст. 165 СК з позовом про
позбавлення батьківських прав можуть
звернутися: один із батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина; заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, у якому вона перебуває; орган
опіки та піклування; прокурор; сама
дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивачем у судовому засіданні надано
докази у спосіб та в порядку
передбаченому законом, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків відносно
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом тим, відповідачем суду не надано
жодних належних та допустимих доказів
у заперечення позовних вимог, не
здобуто таких доказів і в ході судових
засідань.

Дослідивши матеріали справи з
письмовими доказами, з урахуванням
визнання позову відповідачем, суд
прийшов до висновку, що позов
обґрунтований, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки судом
встановлено, що відповідач ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню та матеріальному
забезпеченню дитини, цей факт
доведений належними та допустимими
доказами у справі, що відповідно до ч. 4
ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу
України, є підставою для покладення на
нього відповідальності, встановленої
законом у вигляді позбавлення
батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 210, 212,
213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164,
165 СК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3
судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Петріщева І.В.