АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4818/14
Головуючий І інстанції: Шевченко С.В.
Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Ковган С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 27 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у
розмірі 1500 грн. щомісяця, до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. В
подальшому позивач збільшила період
часу за який вона просить стягнути з
відповідача аліменти і просила
стягувати 1500 грн. з 01.12.2012 року.

В обґрунтування вимог ОСОБА_4
посилалася на те, що перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі з
2003 року. Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх синів. З листопада 2012
року відповідач матеріальну допомогу
на утримання неповнолітніх дітей не
надає, проживає окремо. Діти
знаходяться на утриманні позивачки.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали в повному
обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнавав
частково, посилався на правомірність
стягнення з нього 1/3 частини від доходу,
при цьому він просив врахувати
наявність у нього утриманців та розмір
заробітної плати, який дорівнює 1300 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 27 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4, аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 643 грн. та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 516 грн. щомісячно,
починаючи з 10.10.2013 року до досягнення
дітьми повноліття.

В решті вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
стягнення з нього аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей в
розмірі 1/3 частині усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, починаючи з дати пред'явлення
позову, й до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
зазначає, що на теперішній час створив
нову сім'ю, має цивільну дружину, в якої
є неповнолітня донька, яких він має
утримувати.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Стягуючи з ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_7 в сумі 643 грн. та
сина ОСОБА_8 в сумі 516 грн. щомісячно суд
першої інстанції врахував позовні
вимоги позивачки, вимоги закону та
інтереси дітей.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має
для суду наперед встановленого
значення. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 зареєстровано 12.09.2003 року ( а.с. 3
).

ОСОБА_3 є батьком дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (
а.с. 4 - 5 ).

Відповідно до вимог ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2
ст. 182, ч. 1 ст. 183, ст. 84 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

ОСОБА_3 був прийнятий на роботу в ТОВ
«Оріль-пак» на посаду охоронця з 05.03.2014
року з окладом 1300 грн. ( а.с. 102 ).

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що
відповідач був офіційно
працевлаштований до березня 2014 року та
отримував заробітну плату ним не
надано. Також, не надано ОСОБА_3 доказів
щодо знаходження на його утриманні
інших осіб, чи доказів тому, що він за
станом здоров'я, чи з інших причин не
може сплачувати аліменти на утримання
дітей.

Судова колегія при розгляді
апеляційної скарги щодо визначення
розміру аліментів, що підлягає
стягненню керується принципами
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року, відповідно до яких дитині
мають належати права на здоровий ріст
та розвиток, належне харчування, житло,
розваги, медичне обслуговування,
отримання освіти. Найкраще
забезпечення інтересів дитини щодо її
освіти та навчання має бути керівним
принципом для батьків.

Кошти в сумі близько 400 грн. щомісячно,
які згоден сплачувати ОСОБА_3, не можуть
забезпечити повноцінний розвиток та
виховання двох дітей.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання обох синів у визначеному
судом розмірі.

Рішення постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі, висновок суду першої інстанції
не спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 27 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді