Справа № 215/1566/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 р.
Тернівський районний суд м.
Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді -
Тарасенко О.В.

при секретарі -
Махоня Н.Ю.

за участю

позивача
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_3

представника відповідачів -
ОСОБА_4

відповідача -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі справу за
позовом ОСОБА_1 , представник позивача
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства « Криворізький
залізорудний комбінат», ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, третя особа : Відділ опіки та
піклування виконкому Тернівської
районної у місті Кривий Ріг раді про
поновлення права на житло, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ПАТ « КЗРК», ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, третя особа : Відділ опіки та
піклування виконкому Тернівської
районної у місті Кривий Ріг раді, який
був уточнений 24.09.2014 року, про
поновлення права на житло.

В обґрунтування позову зазначила, що з
ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 19.07.2008 року. Від зазначеного
шлюбу має з відповідачем дочку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

27.11.2008 року вона була зареєстрована в
АДРЕСА_3 як член сім'ї всіх мешканців і
мала постійне місце проживання за
вказаною адресою. В будинок вселилась
ще до реєстрації шлюбу з позивачем, в
якому і постійно проживали, але коли
дізналися, що її свекор ОСОБА_9 страждає
тяжким захворюванням на туберкульоз
вони з відповідачем ОСОБА_5 вимушені
були наймати житло, так як вона була
вагітна, хвилюючись за життя та
здоров'я як своє так і дитини. Коли
народилася дитина вона теж; була
зареєстрована на постійне місце
проживання в АДРЕСА_3. Свекор від
зазначеної хвороби помер, але свекруха
теж перебувала на обліку у
тубдиспансері. В будинку АДРЕСА_3 вона з
дочкою не проживала з поважних причин
але постійне її та дочки місце
проживання і реєстрації було в саме в
цьому будинку.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК України припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. В
спірний будинок вона була
зареєстрована і вселена як член сім'ї
позивачів, це стосується і малолітньої
дочки ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року Тернівський районний
суд міста Кривого ухвалив заочне
рішення про усунення перешкод за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користуванні
власністю, зобов'язавши Тернівський РВ
КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області зняти з реєстрації ОСОБА_1 по
домоволодінню АДРЕСА_3

20 серпня 2012 року Тернівським районним
судом міста Кривого Рогу ухвалено
додаткове рішення про усунення
перешкод для ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
користуванні власністю, зобов'язавши
Тернівський РВ КМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстрації її малолітню дочку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по домоволодінню АДРЕСА_3

У зв'язку з зазначеним рішенням та
додатковим рішенням вона з дочкою була
знята з реєстрації в домоволодінні
АДРЕСА_3 Розгляд справи про усунення
перешкод в користуванні власністю
відбувалось під час вирішення питання
про відселення мешканців будинку
АДРЕСА_3 у зв'язку з знесенням на
підставі рішення виконкому
Криворізької міської ради народних
депутатів №355 від 05.09.1979 року, рішення
виконавчого комітету Криворізької
міської ради народних депутатів №338
від 12.10.11 «Про наміри ПАТ
«Кривбасзалізрудком» щодо відселення
мешканців житлових будинків та їх
знесення», графіку знесення житлових
будинків , що потрапляють в зону зсуву
земної поверхні від гірничих робіт
шахти ім. Леніна. Зазначені рішення та
ухвала Тернівського районного суду
були нею оскаржені і 15 листопада 2012
року Тернівським районним судом
скасовані. 19 лютого 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні власністю та
зняття її і дочки з реєстрації залишені
без розгляду.

Все було узгоджено стосовно її та
дитини постійного місця проживання з
свекрами - власниками будинку та її
колишнім чоловіком, так як він теж; не
мешкав у зазначеному будинку із
зазначених причин - існувала загроза
здоров'ю та життю. Відповідач ПАТ
«Кривбасзалізрудком» скористався
зазначеними обставинами і спонукав
колишніх чоловіка та свекруху
звернутись з позовом про усунення
перешкод в користуванні власністю та
зняття її з малолітньою дитиною з
реєстрації. В підтвердження цього є
відмова відповідачів від позовних
вимог після скасування заочного
рішення та додаткової ухвали суду, так
як ОСОБА_6 і ОСОБА_5 отримали
компенсацію для купівлі квартир.

В період оскарження зазначених рішень
суду вона неодноразово, починаючи з
вересня 2012 року, зверталась до ПАТ
«Кривбасзалізрудком» про призупинення
відселення з будинку АДРЕСА_3 у місті
Кривому Розі, пояснюючи, що йде судова
процедура повернення її права на житло
і рішення про визнання їх з малолітньою
дочкою оскаржують ся, згодом надала
документи про їх скасування. При
кожному зверненні надавались
підтверджуючі документи, але
відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком»
ігнорував її звернення. Зазначені
обставини підтверджуються листами
відповідача на її звернення.

Згідно ч. 1 ст. 111 Житлового кодексу
України якщо будинок, в якому
знаходиться жиле приміщення, підлягає
знесенню у зв'язку з вилученням
земельної ділянки для державних або
громадських потреб, громадянам,
виселюваним з цього будинку, інше
благоустроєне жиле приміщення
надається виконавчим комітетом
місцевої Ради народних депутатів, а у
випадках, коли земельна ділянка
відводиться державній, кооперативній
або іншій громадській організації, -
цією організацією.

Статус колишнього члена сім'ї - ОСОБА_1,
та члена сім'ї -ОСОБА_8 співвласників
будинку АДРЕСА_3 у місті Кривому Розі
які підлягають відселенню у зв'язку з
знесенням житлових будинків, що
потрапили в зону зсуву земної поверхні
від гірничих робіт шахти ім. Леніна
підтверджується свідоцтвом про шлюб
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 і про народження дочки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.47 Конституції України кожен
має право на житло і ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.
Вона та її малолітня дочка була
позбавлена житла на підставі рішення
суду яке було скасовано.

Просить поновити її та її малолітньої
доньці право на житла, зобов'язавши ПАТ
«КЗРК» забезпечити їх житлом , згідно
до вимог ст.. ст.. 47-48 ЖК України.

Позивач та її представник в судовому
засідання позовні вимоги підтримали у
повному обсязі.

Представник відповідача - ПАТ «КЗРК»
позов не визнала, пояснила, що ПАТ
"Кривбасзалізрудком" не є неналежним
відповідачем по справі, оскільки,
відповідно до Ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" від 11.12.2003р.
№1382-ІУ реєстрація місця проживання та
місця перебування осіб здійснюється
органом реєстрації, яким ПАТ
"Кривбасзалізрудком" не є.

Окрім того, як вбачається з тексту
уточненої позовної заяви, рішенням
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 13.04.2012р. в справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в
користуванні власністю, Тернівський РВ
КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області було зобов'язано зняти з
реєстрації ОСОБА_1, а згідно
додаткового рішення від 20.08.2012р. і
малолітню доньку ОСОБА_8 за адресою:
АДРЕСА_3 і вказаний орган державної
влади вчинив відповідні дії на
підставі рішення суду, а не рішення ПАТ
"Кривбасзалізрудком" чи його дій.
Позивач визнає по тексту позову, що
вона "була позбавлена житла на підставі
рішення суду", яке було скасовано; а не
на підставі того чи іншого рішення ПАТ
"Кривбасзалізрудком". Таким ПАТ
"Кривбасзалізрудком" не могло порушити
"право на житло" та не порушувало його.

ПАТ "Кривбасзалізрудком" взагалі не
було ані стороною по вище вказаної
справи, ані іншим учасником процесу,
ухвали суду щодо заборони проведення
певних дій щодо вище вказаного
нерухомого майна, зокрема щодо його
відчуження, його арешту на час
відселення не існувало, а ті судові
рішення на які посилається позивач, як
на підставу своїх вимог (від 15.11.2012р.,
26.11.2012г винесені та набули чинності вже
після виплати компенсації та
проведення відселення житлового
будинку АДРЕСА_3 в м. Кривому Розі.

Відповідно до ст.47 Конституції України
кожен має право на житло. Тому саме
термін поновити "право на житло"
вживається позивачем некоректно.

ПАТ "Кривбасзалізрудком" проводило
відселення з житлового будинку АДРЕСА_3
в м. Кривому Розі в 2012р. відповідно до
ст.41 Конституції України, ст.8, 22, 321, ч.1
ст.351 ЦК України, ст.171 ЖК Української
РСР, рішення виконкому Криворізької
міської ради народних депутатів №355
від 05.09.1979 р. "Про виділення РУ ім. Леніна
земельної ділянки під розробку
горизонтів 1275-13550 м. шахти ім. Леніна",
рішення виконавчого комітету
Криворізької міської ради №338 12.10.2011р.
"Про наміри ПАТ "Кривбасзалізрудком"
щодо відселення мешканців житлових
будинків та їх знесення", графіку
знесення житлових будинків, що
потрапляють в зону зсуву земної
поверхні від гірничих робіт шахти ім.
Леніна.

Позивач визнає той факт, що фактично
вона тривалий час, в тому числі на час
відселення, з донькою, взагалі не
проживали за адресою: АДРЕСА_3., факт
розлучення з відповідачем ОСОБА_5
10.11.2010р. та припинення з ним спільного
проживання, ще в лютому 2010р. та втрату
нею статус члена сім'ї, тому
відповідачу незрозуміло, яким чином
право на житло могло 6ути порушене
(реєстрація в будинку не є підставою
набуття права власності та не створює
прав та обов'язків власника) та про яке
поновлення права на житло може йти
мова, спосіб такого поновлення, якщо
станом на 27.10.2014р. будинок є знесеним, а
право власності, як зазначалося в
раніше поданих запереченнях, було
припинене у зв'язку зі знищенням майна
після виплати співвласникам житлового
будинку АДРЕСА_3 в м. Кривому Розі, що
входив до вище вказаної зони, - ОСОБА_11
та ОСОБА_5 ПАТ "Кривбасзалізрудком" на
підставі їх заяв, як співвласникам
домоволодіння, компенсації збитків та
витрат, пов'язаних зі знесенням
домоволодіння, та відселенням громадян
у зв'язку з вилученням земельної
ділянки.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено,
що обставини, визнані сторонами іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до 4.1, 4.2 ст.319 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Посилаючись на 4.4 ст.156 Житлового
кодексу УРСР, позивач не враховує, що
дана норма регулює відносини між
членами сім'ї, а позивач ще в 2010р.
втратила такий статус, зважаючи на
розірвання шлюбу з ОСОБА_5

Окрім того ПАТ «КЗРК» відомо про той
факт, що відповідач ОСОБА_5 як після
відселення, так і на сьогоднішній день,
неодноразово пропонував позивачу та
надавав свою згоду на реєстрацію в
придбаній ним квартирі АДРЕСА_1 його
малолітньої доньки, проте позивач
відмовлялася та відмовляється надати
таку згоду на сьогоднішній день.

Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу, в той час як факти,
викладені позивачем, є не доведеними,
тому просить в позові відмовити у
повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 позов не визнав, зазначив, що
позивач по тексту уточненої позовної
заяви вказує їх відповідачем, проте
жодні вимоги не висуває. В лютому 2010р.
ОСОБА_5 з позивачем припинив спільне
проживання, в листопаді 2010р. шлюб між
ними було розірвано і позивач втратила
статус члена сім'ї. Окрім того, позивач
взагалі ніколи ані за час шлюбу, ані
після його розірвання, ані до хвороби
батька, ані після його хвороби, ані
після смерті батька, ані на час
відселення, не проживала за адресою:
АДРЕСА_3, не сплачувала комунальні
послуги, не утримувала будинок тощо.
Цей факт, зокрема був визнаний і самим
позивачем як в позовній заяві, так і в
судовому засіданні.

Частиною 3 ст. 156 ЖК України визначено,
що члени сім'ї власника будинку
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
прибудинкової території та проведенню
ремонту.

Відповідно до 4.1, 4.2 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Оскільки позивач взагалі не проживала
за вказаною адресою та не сплачувала
житлово-комунальні послуги за
користування домоволодінням, а ОСОБА_5
мав намір створити нову сім'ю та
проживати з іншою особою, він не міг
розпорядитися належним йому майном з
зареєстрованими в ньому відсутніми
особами, як співвласник домоволодіння,
змушені були в 2012р. звернутися до суду з
позовною заявою до позивача по даній
справі про усунення перешкод в
користуванні власністю.

ПАТ «Кривбасзалізрудком» виплатило
відповідачам на підставі їх заяв, як
співвласників домоволодіння,
компенсацію збитків та витрат,
пов'язаних зі знесенням домоволодіння
та відселення громадян у зв'язку з
вилученням земельної ділянки в повному
обсязі, після чого вище вказаний
будинок був знищений, а право власності
на нього припинено.

Як після відселення, так і на
сьогоднішній день, ОСОБА_5 неодноразово
пропонував позивачу зареєструвати
свою малолітню доньку в квартирі, яка
знаходиться АДРЕСА_2, що була придбана
після виплати компенсації ПАТ
"Кривбасзалізрудком", але сама позивач
неодноразово відмовлялася від цієї
пропозиції та не надавала згоду на
реєстрацію дитини.

Представник третьої особи - Відділу
опіки та піклування виконкому
Тернівської районної у місті Кривий
Ріг раді звернувся до суду с заявою про
розгляд справи у його відсутність,
розгляд справи залишає на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивач перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 19.07.2008 року по 10.11.2010 р., від
зазначеного шлюбу має з відповідачем
дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9-10, 100).

27.11.2008 року позивач , як член сім'ї була
зареєстрована в АДРЕСА_3, власниками
якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а після
народження ІНФОРМАЦІЯ_7 року дитини -
ОСОБА_8, остання також була
зареєстрована за вказаною адресою, що
не заперечується сторонами.(а.с.6).

Заочним рішенням Тернівського
районного суду від 13 квітня 2012 року за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні власністю, та
додатковим рішенням Тернівського
районного суду від 20.08.2012 року ОСОБА_1 та
її малолітня донька ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зняті з реєстрації по
домоволодінню АДРЕСА_3 у місті Кривому
Розі, оскільки у спірному
домоволодінні не проживали .(а.с.11-12).

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 15.11.2012 року, оскільки
відповідач не була повідомлена
належним чином про час та місце
розгляду справи, а обставини на які
ОСОБА_1 посилається - наявність тяжкої
хвороби члена сім'ї може свідчити про
поважність причин і повинна
з'ясовуватися по даній категорії справ,
дане рішення було скасовано, а справа
призначена до розгляду в загальному
порядку (а.с.13).

19.02.2013 року ухвалою Тернівського
районного суду позовна заява ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в розпорядженні приватним будинком
залишена без розгляду (а.с.15).

Згідно ч.4 ст.156 ЖК України припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. В
спірний будинок вона була
зареєстрована і вселена як член сім'ї
позивачів, як і її малолітньої дочки
ОСОБА_8.

На підставі рішення виконкому
Криворізької міської ради народних
депутатів №355 від 05.09.1979 року, рішення
виконавчого комітету Криворізької
міської ради народних депутатів №338
від 12.10.11 «Про наміри ПАТ
«Кривбасзалізрудком» щодо відселення
мешканців житлових будинків та їх
знесення», графіку знесення житлових
будинків, що потрапляють в зону зсуву
земної поверхні від гірничих робіт
шахти ім. Леніна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були
відселені з будинку АДРЕСА_3 у м.
Кривому Розі, у зв'язку з знесенням і їм
на підставі їх заяв ПАТ «КЗРК» в серпні
2012 року виплатило компенсацію збитків
та витрат, пов'язаних зі знесенням
домоволодіння, та відселенням громадян
у зв'язку з вилученням земельної
ділянки, після чого житловий будинок з
господарськими спорудами були знесені
та знищені.(а.с.47-49, 51-55).

Таким чином позивач та її малолітня
донька були зареєстровані в АДРЕСА_3
після рішення Криворізької міської
ради № 355 від 05.09.1979 року про виділення
земельної ділянки площею 35,0 га під
вскришу та розробку горизонтів 1275-1350
шахти ім.. Леніна за рахунок відчуження
присадибних ділянок і відповідачем ПАТ
«КЗРК» даних факт не оспорювався.

Як вбачається з довідок Криворізького
протитуберкульозного диспансеру № 2
від 16.10.2012 року та 22.10.2012 року (а.с.101-102)
ОСОБА_9 з березня 2008 року по дату смерті
ІНФОРМАЦІЯ_8 року перебував на «Д»
обліку з приводу інфільтративного
туберкульозу обох легень, а ОСОБА_6
перебувала на обліку як контактна, тому
суд вважає, що позивач та її малолітня
донька не мешкали за місцем реєстрації
з поважних причин і не правомірним
зняттям з реєстрації позивача та її
малолітню доньку штучно позбавили
права на житло.

Згідно ч. 1 ст. 111 ЖК України якщо
будинок, в якому знаходиться жиле
приміщення, підлягає знесенню у зв'язку
з вилученням земельної ділянки для
державних або громадських потреб,
громадянам, виселюваним з цього
будинку, інше благоустроєне жиле
приміщення надається виконавчим
комітетом місцевої Ради народних
депутатів, а у випадках, коли земельна
ділянка відводиться державній,
кооперативній або іншій громадській
організації, - цією організацією.

Згідно ст.47 Конституції України кожен
має право на житло і ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Позивач неодноразово зверталася до
відповідача ПАТ «КЗРК» щодо зупинення
процесу відселення з будинку АДРЕСА_3 у
м. Кривому Розі у зв'язку з оскарженням
нею рішення Тернівського районного
суду від 13.04.2012 року, але їй було
відмовлено (а.с.77-86).

Таким чином, позивач разом з
малолітньою донькою, на підставі
рішення суду, яке було пізніше
скасовано, були зняті з реєстрації зі
спірного домоволодіння та позбавлені
права на житло як члени сім'ї власників
будинку, яке суд вважає потрібним
поновити та зобов'язати ПАТ « КЗРК»
забезпечити житлом ОСОБА_1 та її
малолітню доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно ст.. ст.. 47-48 ЖК України.

На підставі ст. 47 Конституції України,
ст.ст. 47,48, 111, 156 ЖК України , ст.10, 11, 60, 88,
209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, представник позивача
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат», ОСОБА_6 та ОСОБА_5, третя
особа : Відділ опіки та піклування
виконкому Тернівської районної у місті
Кривий Ріг раді про поновлення права на
житло - задовольнити у повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 та її малолітньої
доньки ОСОБА_8 право на житло.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство « Криворізький
залізорудний комбінат» забезпечити
житлом ОСОБА_1 та її малолітню доньку -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ст.ст. 47-48 ЖК
України.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: