Номер провадження 2/754/1383/14
Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі судового засідання
Сивенко В.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
ОСОБА_1 звернулась до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить стягнути на її користь з ОСОБА_2
неустойку за прострочення сплати
аліменти в розмірі 6669,70 грн. та витрати
по сплаті судового збору,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 05.03.2008 року не
виконується відповідачем, внаслідок
чого утворилась заборгованість по
сплаті аліментів.

Позивач у судове засідання не
з'явився, звернувшись до суду з заявою,
у якій просить слухати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся судом
належним чином, що підтверджується
врученням судової повістки
житлово-експлуатаційній організації,
Актом житлово-експлуатаційної контори
№312, поважні причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності до суду не надійшло.

Відомості адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС УДМС України в місті
Києві про зареєстроване місце
проживання (перебування) відповідача
судом отримані (а.с. 16).

Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо
особу, якій адресовано судову повістку,
не виявлено в місці проживання,
повістку під розписку вручають
будь-кому з повнолітніх членів сім'ї,
які проживають разом з нею, а за їх
відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування.

Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

На підставі ст. 224 ЦПК України суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи з ухваленням заочного рішення
на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши матеріали
справи, дослідивши надані письмові
докази в їх сукупності, встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного
суду міста Києва від 05.03.2008 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 500,00 грн.
щомісячно, починаючи з 07 лютого 2008 року
і до досягнення повноліття (а.с. 7).

20 серпня 2011 року ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, її
прізвище після реєстрації шлюбу:
"ОСОБА_1", що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

Станом на 01.01.2012 року заборгованість
ОСОБА_2 по аліментах становить 30058,97
грн., що підтверджується копією
розрахунку заборгованості по
аліментах вих.№353/16 від 23.08.2013р.
старшого державного виконавця
Державної виконавчої служби у
Деснянському районі міста Києва (а.с. 12).

Станом на 29.11.2013 року розмір
неустойки за прострочення сплати
аліментів за період з червня 2009 року по
серпень 2013 року становить 6669,70 грн., що
підтверджується відповідним
розрахунком (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 Постанови
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Разом тим, відповідачем суду не
надано жодних належних та допустимих
доказів у заперечення позовних вимог,
не здобуто таких доказів і в ході
судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача
ґрунтуються на вимогах закону,
обставини справи підтверджені певними
засобами доказування, тому позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212, 213-215, 218, 224-226
ЦПК України, ст. 196 СК України,
Постанови ВСУ №3 від 15 травня 2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів",

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 неустойку за прострочення
сплати аліментів у розмірі 6669,70 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 229,40
коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Петріщева І.В.