Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2020/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Березій Ю. А.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.09.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого -
Бубличенко В.П.

суддів
- Кривохижі В.І.

Сукач Т.О.

при секретарі
Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» про розірвання договору
оренди земельної ділянки за
апеляційною скаргою
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 02 червня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до суду з указаним позовом,
в якому просила розірвати договір
оренди землі від 04 червня 2007 року,
укладений між сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» і ОСОБА_4.

Свої вимоги позивачка мотивувала
тим, що вона є власником земельної
ділянки площею 5,10 га, яка розташована
на території Хмелівської сільської
ради Маловисківського району
Кіровоградської області. Право
власності на вказану ділянку вона
набула на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, виданого 24
квітня 2009 року Маловисківською
районною державною нотаріальною
конторою після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що на час звернення до суду
спірною земельною ділянкою
користувався відповідач на підставі
договору оренди землі, укладеного 04
червня 2007 року між ОСОБА_4 і
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія», який зареєстрований у
Маловисківському відділі
Кіровоградської регіональної філії ДП
«Центр Державного земельного кадастру
при Держкомземі України 05 травня 2008
року за № 338. Маючи намір самостійно
обробляти належну їй земельну ділянку,
вона 01 березня 2014 року звернулася до
СТОВ «Агрофірма «Вікторія» із заявою
про розірвання договору оренди, однак
її звернення залишилося не
розглянутим.

Рішенням Маловисківського районного
суду від 02 червня 2014 року позов
задоволено.

У апеляційній скарзі СТОВ «Агрофірма
«Вікторія», посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
у позові відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника СТОВ «Агрофірма
«Вікторія» Ботнаренка І.Ю., який
підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення на скаргу ОСОБА_3 та її
представника, адвоката ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 04 червня 2007 року між
ОСОБА_4 і сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 5,10 га,
яка розташована на території
Хмелівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області (а.с.8-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті спадщину на зазначену земельну
ділянку оформила позивачка, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом, виданим 24
квітня 2009 року Маловисківською
районною державною нотаріальною
конторою (а.с.7).

Згідно п.40 договору оренди землі
перехід права власності на орендовану
земельну ділянку до другої особи, а
також реорганізація юридичної особи -
орендаря є підставою для зміни умов або
розірвання договору.

Враховуючи вказані умови договору
позивачка, маючи намір самостійно
обробляти отриману у спадщину земельну
ділянку, 01 березня 2014 року звернулася
до відповідача із заявою про
розірвання договору оренди землі з
наведених підстав. Заяву відповідачу
вона надіслала поштою, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення 05 березня
2014 року СТОВ «Агрофірма «Вікторія»
поштового відправлення (а.с.12-14).

Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України
«Про оренду землі» перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до іншої особи, а також
реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для зміни
умов або розірвання договору, якщо інше
не передбачено договором оренди землі.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Свобода договору, передбачена статтею
627 ЦК України, включає право сторін
змінювати, розривати або продовжувати
чинність укладеного ними договору.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Частиною 4 зазначеної статті
передбачено, що зміна договору у
зв'язку з істотною зміною обставин
допускається за рішенням суду у
виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що перехід права власності на земельну
ділянку до іншої особи є підставою для
розірвання договору відповідно до п.40
договору.

Необхідність зазначених у ч.2 ст.652
ЦК України умов стосується зміни, а не
розірвання договору.

Не можна визнати обґрунтованими
доводи відповідача щодо недотримання
позивачкою процедури розірвання
договору, яка ні умовами договору, ні
законом не передбачена.

Між тим, встановлено, що після
настання передбачених договором
оренди землі підстав для його
розірвання позивачка за місяць до
пред'явлення позову в суд звернулася до
орендаря із проханням розірвати
договір, але відповіді на свою
пропозицію не отримала.

Про небажання позивачки
продовжувати дію договору оренди після
отримання нею спадщини на орендовану
земельну ділянку свідчать також
матеріали цивільної справи за її
позовом до СТОВ «Агрофірма «Вікторія»
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та повернення її з
чужого незаконного володіння.

За таких обставин рішення суду
про розірвання договору оренди землі
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність
рішення суду в цій частині, тому
підстав для його скасування немає.

Проте, суд припустився помилки
при визначенні розміру судових витрат
і безпідставно стягнув з відповідача в
доход держави 279,07 грн. судового збору,
тому в цій частині рішення підлягає
скасуванню.

Згідно з п.8 ч.1 ст.80 ЦПК України у
позовах про розірвання договору найму
(оренди) ціна позову визначається
сукупністю платежів за користування
майном протягом строку, що залишається
до кінця дії договору, але не більше ніж
за три роки.

При визначенні розміру судового
збору суд виходив не з розміру орендної
плати за три роки, а з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, яка
становить 52267,35 грн. (а.с.9). При
пред'явленні позову позивачкою було
сплачено судовий збір у повному
розмірі, який за рішенням суду їй
відшкодовано за рахунок відповідача,
тому у суду не було підстав додатково
стягувати судовий збір в доход держави.

Керуючись ст.ст. 209, 307-309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» задовольнити частково.

Рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 02 червня 2014 року скасувати
в частині стягнення з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» в доход держави 279 грн. 07 коп.
судового збору, в решті залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: