АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6359/14
Справа № 643/3872/14 - ц
Категорія: "договірні"
« 24» листопада 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової
за участю секретарів:
Кривошеіної О.А., Черепаха С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно - імпортний банк України» в
особі філії Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в місті Харкові на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 30 липня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний експортно -
імпортний банк України» в особі філії
Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в місті Харкові до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Товариство
з обмеженою відповідальністю «Тімекс»
в особі керуючого санацією Немашкалова
В.М. про звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Державний експортно -
імпортний банк України» в особі філії
Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в місті Харкові
звернувся до суду з зазначеним та в
подальшому уточненим позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3. В обгрунтування своїх
вимог посилався на те, що 27.03.2007 року між
банком та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тімекс» укладено
Генеральну угоду № 6807 N4 з усіма змінами
та доповненнями з загальним лімітом
заборгованості в розмірі 2100000,00 доларів
США строком до 25.03.2010 року. В рамках цієї
Генеральної угоди між банком та
позичальником укладено кредитний
договір № 6807К 17 від 27.03.2007 року з усіма
змінами та доповненнями до нього,
відповідно до умов якого позичальнику
відкрито мультивалютну кредитну лінію
з лімітом заборгованості в еквіваленті
1500000, 00 доларів США з кінцевим терміном
погашення кредиту до 25.03.2010 року;
кредитний договір № 68608К21 від 06.10.2008
року з усіма змінами та доповненнями до
нього, відповідно до умов якого
позичальнику відкрито невідновлювану
кредитну лінію з лімітом кредитної
заборгованості в розмірі 300000,00 доларів
США з кінцевим терміном погашення
кредиту до 28.02.2010 року. В забезпечення
виконання зобов'язань між банком та
ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №
6807Z61 від 27.03.2007 року, згідно якого ОСОБА_2
передав в іпотеку банку житловий
будинок з прибудовами літ. «Л-1»
житловою площею 139, 8 кв. м., загальною
площею 209, 5 кв. м. та надвірними
будівлями: гараж літ. «М», огорожа № 5 - 8
, замощення - «І», що знаходиться за
адресою: м. Харків, вул. Камишева Івана,
№ 71, заставною вартістю 700830,00 грн. та
земельну ділянку загальною площею 0,1000
га, кадастровий номер № :05:025:0002,
яка знаходиться за адресою: м. Харків,
вул. Камишева Івана, № 71 за цільовим
призначенням - для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, заставною вартістю
262000,00 грн. У зв'язку з невиконанням
позичальником ТОВ «Тімекс» зобов'язань
станом на 14.02.2012 року виникла
заборгованість ТОВ «Тімекс» перед
банком, яка склала за основним боргом
за кредитним договором № 6807К 17 від
27.03.2007 року - 1598912, 54 доларів США, що за
офіційним курсом, встановленим НБУ
станом на 13.02.2012 року становила 12775151, 30
грн.; за відсотками - 194813,81 доларів США,
що за офіційним курсом, встановленим
НБУ станом на 13.02.2012 року склала 1556542,86
грн.; комісія за управління кредитом -
846,31 грн.; за кредитним договором № 68608К21
від 06.10.2008 року за основним боргом -
288600,00 доларів США, що за офіційним
курсом, встановленим НБУ станом на
13.02.2012 року склала 2305885, 14 грн.; за
відсотками - 15015,85 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 13.02.2012
року склала 119975, 14 грн., а всього - 2097342, 20
доларів США, що відповідно до
офіційного курсу, встановленого НБУ
склала 16757554,44 грн. за кредитом та
відсотками та 846,31 грн. за комісією та
48141,50 грн. штрафу. У квітні 2014 року банк
збільшив позовні вимоги та зазначив, що
станом на 24.03.2014 року заборгованість за
вказаними кредитними договорами
збільшилася та становила 2084710,16 доларів
США, а саме за кредитним договором №6807К
17 від 27.03.2007 року заборгованість
становила 1783372,85 доларів США, що
еквівалентно 18184161, 26 грн., яка склалася
з простроченої заборгованості за
основним боргом в сумі 1598912, 54 доларів
США, що еквівалентно 16303311,71 грн.,
простроченої заборгованості за
процентами в сумі 184460,31 доларів США, що
еквівалентно 1880849,55 грн. та
простроченою заборгованістю за
комісією в сумі 846, 31 грн.;
заборгованість за кредитним договором
№ 68608К21 від 06.10.2008 року становила в сумі
301337,31 доларів США, що еквівалентно
3072585,88 грн., яка склалася з простроченої
заборгованості за основним боргом в
сумі 288600,00 доларів США, що еквівалентно
942709,90 грн., з простроченої
заборгованості за процентами в сумі
12737,31 доларів США, що еквівалентно 129875,98
грн. Без згоди та повідомлення банку
ОСОБА_2 змінив адресу предмету іпотеки
з АДРЕСА_1 та зареєстрував предмет
іпотеки на праві власності за іншою
фізичною особою - ОСОБА_3, яка є
власником заставленого майна. Просив
визнати право іпотеки за банком на
житловий будинок з прибудовами в літ.
«Л-1» житловою площею 139, 8 кв. м.,
загальною площею 209, 5 кв. м. та
надвірними будівлями: гараж літ. «М»,
огорожа № 5 - 8 , замощення - «І» та
земельну ділянку загальною площею 0,1000
га, кадастровий номер № :05:025:0002, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які є
предметом іпотеки за іпотечним
договором № 6807Z61 від 27.03.2007 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим № 882; в
рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на житловий будинок
з прибудовами в літ. «Л-1» житловою
площею 139, 8 кв. м., загальною площею 209, 5
кв. м. та надвірними будівлями: гараж
літ. «М», огорожа № 5 - 8 , замощення - «І»
та земельну ділянку загальною площею
0,1000 га, кадастровий номер №
:05:025:0002, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, які є предметом іпотеки за
іпотечним договором № 6807Z61 від 27.03.2007
року, посвідченим приватним нотаріусом
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим № 882 із
застосуванням способу реалізації,
передбаченого ст. ст. 39, 41 Закону
України «Про іпотеку» шляхом їх
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження» з дотриманням
вимог цього Закону за початковою ціною,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності на час проведення таких
прилюдних торгів для задоволення
кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк",
яке має вищий пріоритет щодо вказаного
нерухомого майна у сумі 2084710,16 доларів
США, що відповідно до офіційного курсу,
встановленого НБУ станом на 24.03.2014 року
становить 21256747,14 грн. та 846,31 грн. за
комісією.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 29 травня 2014 року прийнято
відмову прокурора Київського району м.
Харкова від позову.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 30 липня 2014 року у
задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
банк подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення суду скасувати,
задовольнити позов. При цьому
посилався на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
на недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Вказав, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі,
не звернув увагу на те, що запис про
припинення діяльності ТОВ «Тімекс»
внесено 11.02.2013 року на підставі ухвали
Господарського суду Харківської
області від 31.01.2013 року, яку скасовано
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013 року.
Вказану постанову, в якій скасовано
запис про припинення діяльності
товариства, направлено до відділу
Державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції. Вказав, що
оскільки постанова не виконується,
банк звернувся до суду з позовом до
відділу Державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції про визнання протиправною
бездіяльність відділу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне апеляційну скаргу банку -
відхилити, рішення суду - залишити без
змін з наступних підстав.

Відмовляючи банку в задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погоджується судова
колегія, обгрунтовано виходив з того,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тімекс»
ліквідовано.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 27.03.2007 року між
банком та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тімекс» укладено
Генеральну угоду № 6807 N4 з усіма змінами
та доповненнями з загальним лімітом
заборгованості в розмірі 2100000,00 доларів
США строком до 25.03.2010 року. В рамках цієї
Генеральної угоди між банком та
позичальником укладено два кредитних
договори: кредитний договір № 6807К 17 від
27.03.2007 року, в який 04.07.2007 року внесено
зміни, відповідно до умов якого
позичальнику відкрито мультивалютну
кредитну лінію з лімітом
заборгованості в еквіваленті 1500000, 00
доларів США з кінцевим терміном
погашення кредиту до 25.03.2010 року з
процентною ставкою в національній
валюті - обліковою ставкою НБУ + 9, 5 %
річних, але не менше 18% річних, в доларах
США з базовою ставкою LIBOR (6m) + 7, 12%
річних, але не менше 12,5 % річних та
кредитний договір № 68608К21 від 06.10.2008
року, в який 06.01.2009 року, 07.05.2009 року та
28.05.2009 року внесено зміни, відповідно до
умов якого позичальнику відкрито
невідновлювану кредитну лінію на
умовах забезпеченості, повернення,
відкличності, строковості, платності
та цільового характеру з лімітом
кредитної заборгованості в розмірі
300000,00 доларів США з кінцевим терміном
погашення кредиту до 28.02.2010 року з
процентною ставкою КфВ +5,1% річних, яка є
плаваючою з переглядом 1 раз на рік. В
забезпечення виконання зобов'язань між
банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний
договір № 6807Z61 від 27.03.2007 року, в який
06.10.2008 року внесено зміни, згідно якого
ОСОБА_2 передав в іпотеку банку
житловий будинок з прибудовами літ.
«Л-1» житловою площею 139, 8 кв. м.,
загальною площею 209, 5 кв. м. та
надвірними будівлями: гараж літ. «М»,
огорожа № 5 - 8 , замощення - «І», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
заставною вартістю 700830,00 грн. та
земельну ділянку загальною площею 0,1000
га, кадастровий номер № :05:025:0002,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
цільовим призначенням - для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
заставною вартістю 262000,00 грн. Право
власності на житловий будинок ОСОБА_2
набув на підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 29.04.2005
року. Право власності на земельну
ділянку підтверджується Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серія АЯ - 451015 від 24.06.2005 року та
зареєстроване в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 75354. За домовленістю сторін
загальна заставна вартість предмету
іпотеки склала 962830,00 грн. Ухвалою
Московського районного суду м. Харкова
від 12.06.2009 року право власності на
зазначений будинок з надвірними
будівлями та земельну ділянку визнано
за ОСОБА_3 Згідно з рішенням
виконавчого комітету Московського
району м. Харкова від 08.12.2009 року адресу
житлового будинку змінено з АДРЕСА_1.
Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 23.12.2009 року та додатковим
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 02.09.2010 року право
власності на житловий будинок за новою
адресою та земельну ділянку визнано за
ОСОБА_3 Із витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
вбачається, що з 26.02.2010 року право
власності за рішенням Московського
районного суду м. Харкова
зареєстровано за ОСОБА_3 Ухвалою
Московського районного суду м. Харкова
від 05.12.2011 року за заявою прокурора про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами скасовано
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 29.04.2005 року, за яким визнано
за ОСОБА_2 право власності на самочинно
збудоване домоволодіння по АДРЕСА_1.
Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 19.03.2014 року роз'яснено
ОСОБА_3 за її заявою стосовно
скасування державної реєстрації права
власності на вищевказане
домоволодіння по АДРЕСА_1 (колишня - вул.
Івана Камишева).

У зв'язку з невиконанням позичальником
ТОВ «Тімекс» зобов'язань станом на
24.03.2014 року заборгованість за вказаними
кредитними договорами збільшилася та
становила 2084710,16 доларів США, а саме за
кредитним договором №6807К 17 від 27.03.2007
року заборгованість становила 1783372,85
доларів США, що еквівалентно 18184161, 26
грн., яка склалася з простроченої
заборгованості за основним боргом в
сумі 1598912, 54 доларів США, що
еквівалентно 16303311,71 грн., простроченої
заборгованості за процентами в сумі
184460,31 доларів США, що еквівалентно
1880849,55 грн. та простроченою
заборгованістю за комісією в сумі 846, 31
грн.; заборгованість кредитним
договором № 68608К21 від 06.10.2008 року
становила в сумі 301337,31 доларів США, що
еквівалентно 3072585,88 грн., яка склалася з
простроченої заборгованості за
основним боргом в сумі 288600,00 доларів
США, що еквівалентно 942709,90 грн., з
простроченої заборгованості за
процентами в сумі 12737,31 доларів США, що
еквівалентно 129875,98 грн. Із витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців від
14.11.2014 року вбачається, що юридичну
особу - ТОВ «Тімекс» припинено у зв'язку
з визнанням її банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями передбачено, що іпотека
має похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України
зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), крім випадків, коли законом
або іншими нормативно - правовими
актами виконання зобов'язання
ліквідованої юридичної особи
покладається на іншу юридичну особу,
зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
та/або смертю.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями іпотека припиняється у
разі припинення основного зобов'язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору.

Частина 3 статті 6 ЦК України
передбачає, що сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд. Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку про те, що у разі
ліквідації боржника - сторони
основного зобов'язання - право іпотеки,
що забезпечувало його виконання, також
є припиненим. При цьому, ураховуючи
імперативний характер норми п.1 ч.1 ст.593
ЦК України, зазначення в договорі
застави інших умов, за яких право
застави у разі припинення основного
зобов'язання залишається дійсним, слід
вважати нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорідної
юридичної природи поруки та застави як
засобів забезпечення виконання
зобов'язань, а також того факту, що як
порука, так і застава припиняються у
разі припинення основного зобов'язання
відповідно до ч.1 ст.575, п.1 ч.1 ст. 593, ч.1 ст.
609 ЦК України, ч.1 ст. 17 Закону України
«Про іпотеку», іпотека як вид застави
припиняється в разі припинення
основного зобов'язання (кредитного
договору). Зважаючи на це, припинення
юридичної особи у зв'язку з визнанням
її банкрутом є підставою припинення
іпотеки, оскільки зобов'язання за
кредитним договором припиняється.

Урегулювання сторонами договірних
відносин на власний розсуд за
наявності в законі імперативних
приписів є протиправним.

Посилання представника банку на те, що
оскільки рішення суду, за яким
припинено дію юридичної особи
скасовано, триває ліквідаційна
процедура, тому позов банку необхідно
задовольнити, судовою колегією не
приймаються, так як із витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 14.11.2014
року вбачається, що державну
реєстрацію ТОВ «Тімекс» припинено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21.10.2014 року постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 10 червня 2014 року за позовом банку до
відділу Державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції про визнання дій
протиправними, якими в задоволенні
банку відмовлено, залишено без змін.

Отже, висновок суду щодо відмови у
задоволенні позову у зв'язку з
припиненням дії основного зобов'язання
у зв'язку з ліквідацією юридичної особи
є законним та обґрунтованим.

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно - імпортний банк України» в
особі філії Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в місті Харкові -
відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 30 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді колегії