У х в а л а

01 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів:
Висоцької В.С., Гончара В.П.,

Карпенко С.О.,
Маляренка А.В.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смілаенергопромтранс» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смілаенергопромтранс», треті особи:
Смілянська міська рада, Смілянський
міжрайонний прокурор, про стягнення
штрафних санкцій за невиконання умов
мирової угоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтовування вимог посилаючись на
те, що ухвалою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 02 квітня 2013 року
затверджено мирову угоду між ним та
товариством з обмеженою
відповідальністю
«Смілаенергопромтранс» (далі - ТОВ
«Смілаенергопромтранс», якою
встановлено порядок погашення
відповідачем заборгованості за
договором безпроцентної фінансової
позики від 06 серпня 2009 року. Однак,
починаючи з 16 травня 2013 року ТОВ
«Смілаенергопромтранс» припинило
належним чином виконувати свої
зобов'язання, обумовлені мировою
угодою, тому позивач просив стягнути з
відповідача штраф у розмірі 470 000 грн,
передбачений п. 3.1 мирової угоди.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 07 березня
2014 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 15 травня 2014 року
скасовано рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07 березня 2014 року та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Стягнуто з ТОВ
«Смілаенергопромтранс» на користь
ОСОБА_3 470 000 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, ТОВ
«Смілаенергопромтранс» подало
касаційну скаргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року касаційну
скаргу ТОВ «Смілаенергопромтранс»
відхилено, рішення апеляційного суду
Черкаської області від 15 травня
2014 року залишено без змін.

06 серпня 2014 року ТОВ
«Смілаенергопромтранс» звернулось до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

На підтвердження підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: ст. ст. 11, 509, 625 ЦК України, заявник
послався та додав копії постанов
Вищого господарського суду України від
16 лютого 2011 року, від 23 липня 2013 року та
постанову Верховного Суду України від
18 лютого 2014 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 9 постанови від 30 вересня 2011
року № 11 «Про практику застосування
статей 353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України», судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355,
можуть бути рішення: - Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; - Вищого адміністративного суду
України; - Вищого господарського суду
України; - Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; - апеляційних судів
загальної юрисдикції, як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ»
від 22 лютого 2007 року N 697-V. Зазначений
перелік таких судових рішень є
вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб
цими рішеннями, які набрали законної
сили, вирішено спір по суті, та в них
судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права.

Постанова Верховного Суду України від
18 лютого 2014 року, на яку заявник
посилається як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, не
відноситься до вищевказаного
вичерпного переліку судових рішень та
не є рішенням суду касаційної
інстанції, яким вирішено спір по суті, а
тому вона не може бути прикладом
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України.

Крім того, пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 6 вищевказаної постанови
роз'яснив, заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстав,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, може бути подана за
сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах. Під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяви та долучених до заяви
судових рішень, зокрема, копій постанов
Вищого господарського суду України від
16 лютого 2011 року та від 23 липня 2013 року,
не вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
оскільки вищевказані рішення судів
касаційної інстанції ухвалені у
справах, де предмет спору, зміст
позовних вимог не є тотожними та
ухвалені у справах за різних
встановлених судами фактичних
обставин, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Смілаенергопромтранс», треті особи:
Смілянська міська рада, Смілянський
міжрайонний прокурор, про стягнення
штрафних санкцій за невиконання умов
мирової угоди, за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смілаенергопромтранс» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Г.В. Юровська

Судді:

В.С. Висоцька

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

А.В. Маляренко