Справа № 215/2660/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 р.
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу

в складі: головуючого судді
Тарасенко О.В.

при секретарі
Ковалевській Л.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі у
відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України
без фіксації судового процесу
технічними засобами справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
виконавчий комітет Тернівської
районної у місті Кривому Розі ради,
Головне управління Державної
Міграціонної служби України в
Дніпропетровській області, про надання
дозволу на тимчасовий виїзд дитини за
межі України, -

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, який уточнив 09.07.2014 року,
до ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд дитини за межі
України.

В обґрунтування позову вказав, що 09
жовтня 1999 року уклав шлюб із ОСОБА_2,
дошлюбне прізвище якої «ОСОБА_2». Шлюб
зареєстровано у Новопільській
сільській раді Криворізького району
Дніпропетровської області, від 09.10.1999р.,
актовий запис №22.

Від даного шлюбу мають неповнолітнього
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 15 березня 2011 року по сьогоднішній
день син - ОСОБА_5, проживає разом з ним
за адресою: АДРЕСА_2.

Наразі він просить суд надати йому
дозвіл на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_5
разом з ним за межі України, а саме до
Молдови, де він народився та де
знаходяться його близькі родичі.

З відповідачкою він не має можливості
досягти згоди з цього питання, оскільки
вона відмовляється підписувати
відповідну нотаріально посвідчену
заяву про надання згоди на виїзд їх
сина разом з ним за кордон України,
зокрема до Молдови на літній період,
коли у сина в школі канікули, а тому він
вимушений вирішувати ситуацію, що
склалася в судовому порядку.

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), опікунів і в їхньому
супроводі чи у супроводі осіб, які
уповноважені ними.

Згідно зі ст. 4 Закону України від
21.01.1994р. №3857-ХІІ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» та п.п. 2,4 постанови КМУ від
27.01.1995р. №57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого із батьків може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Статтею 141 СК України визначена
рівність прав та обов'язків батьків
відносно дитини.

Просить, суд надати дозвіл на виїзд
дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із
батьком ОСОБА_1, за межі України, а саме
до Республіки Молдова, та на
перетинання державного кордону без
згоди та супроводу матері дитини -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, строком до 01
грудня 2014 року.

Позивач звернулася до суду с заявою про
підтримку позовних вимог і розгляд
справи в його відсутність.

Відповідач звернулася до суду с заявою
про розгляд справи у її відсутність, не
заперечує проти виїзду сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком ОСОБА_1,
за межі України, а саме до Республіки
Молдова, та на перетинання державного
кордону без її згоди та супроводу , але
вважаючи, що дитина навчається в школі,
лише до початку навчального року, тобто
до 01.09.2014 року.

Третя особа : виконавчий комітет
Тернівської районної у місті Кривому
Розі звернулась до суду с заявою про
розгляд справи без участі їх
представника, проти позову не
заперечує.

Третя особа - Головне управління
Державної Міграціонної служби України
в Дніпропетровській області, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, про причину неявки
представника суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що ОСОБА_1.09.10.1999 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 22.07.2011 року за рішенням суду їх
шлюб було розірвано. Під час шлюбу у них
народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є позивач, про що
свідчить свідоцтво про народження
дитини (а.с.7).

Сімейні відносини між сторонами
припинені, у теперішній час вони
мешкають окремо та не підтримують
стосунків. Дитина залишилася
проживати з позивачем. Позивач має
намір тимчасово виїхати до Республіки
Молдова, де мешкають його близькі
родичі.

Статтею 33 Конституцією України від 28
червня 1996 року передбачено, що кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які установлюються
законом.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними. Водночас фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231 визначено зокрема, що
виїзд неповнолітніх громадян України
за межі території України здійснюється
за одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям - громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон; без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків: коли другий з батьків є
іноземцем або особою без громадянства,
що підтверджує запис про батька у
свідоцтві про народження дитини, і він
відсутній у пункті пропуску; коли у
паспорті громадянина України для
виїзду за кордон, з яким прямує
громадянин, який не досяг 16-річного
віку, або проїзному документі є
відповідний запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік в дипломатичному
представництві України за кордоном; у
разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій: свідоцтва про
смерть другого з батьків; рішення суду
про позбавлення батьківських прав
другого з батьків; рішення суду про
визнання другого з батьків безвісно
відсутнім; рішення суду про визнання
другого з батьків недієздатним;
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків; довідки
про народження дитини, виданої
відділом реєстрації актів цивільного
стану, із зазначенням підстав внесення
відомостей про батька відповідно до
частини першої статті 135 Сімейного
кодексу України;час виїзду дитини за
кордон у супроводі одинокої матері).

Таким чином, діючим законодавством не
встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або дозволу
суду при відсутності згоди одного з
батьків.

Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків - батька і матері - у всіх правах
і обов'язках відносно своїх дітей.
Зокрема, стаття 155 СК України визначає,
що здійснення батьками своїх прав по
виконанню обов'язків мають
ґрунтуватися на повній повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Законодавством визначено права та
обов'язки батьків щодо виховання
дитини, при цьому пріоритетним та
принциповим визначенням є інтереси
дитини, що вони повинні бути
непорушними в незалежності від
стосунків батьків між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Конвенцією про права дитини
(ратифіковані Постановою Верховної
Ради №789 від 27.02.91р.) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про надання дозволу виїзду
за кордон неповнолітньої дитини без
згоди матері , враховуючи вік дитини та
його навчання в школі, підлягає
частковому задоволенню, а саме до
початку навчального року, тобто до
01.09.2014 року.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 10, 212-215, 224-225 ;ЦПК України, Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Правилами перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995
року № 57, Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року № 231, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
виконавчий комітет Тернівської
районної у місті Кривому Розі ради, про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за межі України - задовольнити
частково.

Дати дозвіл для виїзду неповнолітньої
дитині - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
народження м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області, з території
України за кордон в Республіку Молдова,
разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженцем с. Реуцел, Фалештського
району, Республіка Молдова, який мешкає
АДРЕСА_2, зареєстрованого АДРЕСА_1 та на
перетинання державного кордону без
згоди та супроводу матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Кривого Рогу,
Дніпропетровської області, до 01.09.2014
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: