АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5665/14
Головуючий 1 інстанції Погасій
Доповідач: Коровін С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Овсяннікової А.П.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які діють від себе і від
малолітньої дитини ОСОБА_3 на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 09 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють
від себе і від малолітньої дитини
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Московського району Управління
служб по справам дітей Державного
департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
виселення з квартири з малолітньою
дитиною без надання іншого житлового
приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання їх такими
що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 та їх виселення разом із їхньою
малолітньою дитиною ОСОБА_3 із займаної
квартири без надання іншого жилого
приміщення. Позивач посилалася на те,
що спірна квартира яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, (реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майка - 01)
належить їй на праві приватної
власності. Вона придбала цю квартиру 11
листопада 2013р. на прилюдних торгах по
реалізації арештованого нерухомого
майна - предмету іпотеки. Після
оформлення права власності на вказану
квартиру, позивачу стало відомо, що в
ній на даний час мешкає сім'я: ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 з малолітньою дитиною - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 та ОСОБА_8
зареєстровані за даною адресою з
15.06.2013р. Позивач зазначає, що
відповідачі не є власниками цього
житла, вселилися туди за дозволом
попередніх власників - ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, та не відносяться до членів
сім'ї будь кого з колишніх власників.
Позивач вважає, що подальше
користування цією квартирою з боку
відповідачів є незаконним та порушує
її права власника, вимагає виселити
відповідачів із займаної квартири без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідачі проти позову заперечували
і посилалися на те, що придбали спірну
квартиру у попередніх власників - сім'ї
ОСОБА_10. Замість договору завдатку при
покупці квартири ОСОБА_7 оформив
договір займу. Попередні власники не
повідомили, що квартира знаходиться в
іпотеці і що за рішенням суду на неї
звернуто стягнення.
Відповідачі вважали, що їх із
малолітньою дитиною виселити з
квартири неможливо.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено. Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з
малолітнім ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судовий
збір в рівних частках розмірі в самі
458,80 грн. на користь ОСОБА_4

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову. Апелянти вважають
рішення суду незаконним та
необґрунтованим. Рішення суду порушує
права малолітнього ОСОБА_8 Висновок
суду першої інстанції, що відповідачі є
тимчасовими мешканцями спірної
квартири є помилковим. Сім'я ОСОБА_10,
які продали квартиру не попередили про
те, що вона знаходиться в іпотеці та про
те, що мають відбутися прилюдні торги з
приводу відчуження цієї квартири.
Торги проведено без їх участі чим
порушені їх право. Крім того вони
вважають, що ОСОБА_4 придбала спірну
квартиру незаконно. В квартирі
проживає їх малолітній син ОСОБА_3 і
органи Служби по справам дітей
Московського районного управління
служб у справах дітей департаменту
труда та соціальної політики
Харківської міської ради не давала
згоди на відчуження квартири.

В судове засідання з'явилися
представник позивача, відповідачі, їх
представник, представник Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
зазначив, що апеляційну скаргу
підтримує.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
спірну квартиру позивачем придбано 11
листопада 2013 року на прилюдних торгах з
реалізації арештованого майна -
предмету іпотеки, та 28 листопада 2013р.
позивачем оформлене право приватної
власності на цеайно, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом від 28.11.2013 року виданого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_16.за
№7195, та витягом №13612282 з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 28.11.201Зроку.

Власниками цієї квартири до її
реалізації на прилюдний торгах,
являлися громадяни ОСОБА_9, ОСОБА_9.
ОСОБА_13 та ОСОБА_11, яки передали її в
іпотеку ПАТ АБ «Укргазбанк» в якості
забезпечення кредитного договору №259
від 06.12.2007року.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 25 серпня 2009р. в цивільній
справі №2-4325/09, задоволено позов ПАТ АБ
«Укргазбанк» про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
та в рахунок її погашення звернуто
стягнення на предмет іпотеки - квартири
АДРЕСА_1. Також вказаним рішенням
колишні власники виселені з квартирі
та зняті з реєстраційного обліку в неї.

Зазначене рішення набуло законної
сили. З матеріалів справи вбачається,
що на час укладення кредитного
договору, ухвалення рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідачі в спірній квартирі не
проживали і зареєстровані в ній не
були. Згідно довідки №2169, наданої
07.12.2013 року дільницею №38 КП
«Жилкомсервіс» м. Харкова, відповідач
ОСОБА_3 з малолітнім сином
зареєстровані в спірній квартирі лише
15.06.2013 року, а ОСОБА_2 по час розгляду
справи зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом першої інстанції встановлено, і
проти цього не заперечують
відповідачі, що ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3
не відносилися і не відносяться до
членів сім'ї попередніх власників
квартири.

Судом першої інстанції також
встановлено, що ХОД АБ «Укргазбанк», як
іпотеко держатель спірної квартири не
надавав дозволу на укладання договорів
найму (оренди) іпотекодавцям стосовно
спірної квартири. Представник
відповідача не заперечував, що договір
оренди між відповідачами та
попередніми власниками квартири не
укладався.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що будь яких обов'язків у
ОСОБА_4 перед відповідачами не виникло.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.346 ЦК
України право власності припиняється у
разі звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

У відповідності до ст.10, 60 ЦКК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В суді першої інстанції і в
апеляційному суді відповідачами не
доведено,що вони у встановленому
законом порядку є власниками спірної
квартири. Посилання відповідачів на те,
що вони придбали спірну квартиру
шляхом укладення з колишнім її
власником договору позики не є
підставою для відмови у їх виселені з
квартири.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
представник позивача обґрунтовано
посилається та те, що Рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 18 червня 2014 року, залишеним без змін
апеляційним судом Харківської області
від 21 липня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відмовлено у позову до Філії №21 ПП
«ОСОБА_14», ПАТ АБ «Укргазбанк»,
Московському ВДВС Харківського
міського управління юстиції та ОСОБА_4,
треті особи ОСОБА_15, ОСОБА_10., ОСОБА_9
ОСОБА_11, Органу опіки та піклування
Харківської міської ради про визнання
недійсними публічних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна - предмету іпотеки - квартир
АДРЕСА_1. Зазначеними рішеннями суду
встановлено, що права ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
їх малолітньої дитини проведеними
публічними торгами не порушені.

Суд першої інстанції обґрунтовано
визнав відповідачів лише тимчасовими
мешканцями квартири АДРЕСА_1. і виселив
їх із спірної квартири поновивши
фактично права власника на власне
майно.

Питання судових витрат вирішені
правильно.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Колегія
погоджується з рішенням суду першої
інстанції і відхиляє апеляційну
скаргу.

Керуючись ст.303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 09 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -