09.09.2014 Провадження по справі №
Справа
№ 380/1486/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

9 вересня 2014 року суддя
Тетіївського районного суду Київської
області Лісовенко П.І., розглянувши
заяву Комунального підприємства
Київської обласної ради
«Тетіївтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за користування
тепловою енергією, боржник: ОСОБА_1,

встановив :

Заявник звернувся до суду із заявою
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
користування тепловою енергією за
період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року в сумі
2910,60грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо, зокрема, заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 3 статті 100 ЦПК
України передбачено, що суддя
відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Пунктом 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» роз'яснено, що
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні.

У пункті 13 вищезазначеної
Постанови Пленуму зазначено, що якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається із заяви про видачу
судового наказу та доданих до неї
документів, договір про надання послуг
з централізованого опалення був
укладений між КПКОР
«Тетіївтепломережа» та ОСОБА_1 27.06.2014
року, а заборгованість за користування
тепловою енергією нарахована за період
з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року.

Крім того, КПКОР
«Тетіївтепломережа» не надано
письмових доказів щодо підтвердження
фактичного надання та отримання даних
послуг боржником за вказаний період, не
надано доказів, що боржник заперечує,
не визнає або оспорює свій обов'язок
перед заявником.

Таким чином, із заяви про видачу
судового наказу та доданих до неї
документів, вбачається спір про право,
що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України, є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 100, 101, 293, 294
ЦПК України,

ухвалив :

Відмовити у прийнятті заяви
Комунального підприємства Київської
обласної ради «Тетіївтепломережа» про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за користування
тепловою енергією, боржник: ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
отримання до Апеляційного суду
Київської області через Тетіївський
районний суд Київської області.

Суддя:
П.І.Лісовенко