УХВАЛА

03 вересня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Кабанячого Ю.В.

при секретарі судового засідання
Тоцькій К.О.

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні заяву
Бориспільської об'єднаної Державної
податкової інспекції про виправлення
описки у судовому наказі,-

ВСТАНОВИВ:

21.08.2014 року заступник начальника
Бориспільської ОДПІ Новоженіна Н.Є.
звернулась до суду з вказаною заявою,
посилаючись на те, що 27 травня 2013 року
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області винесено судовий
наказ, за яким з ОСОБА_2 на користь КПТМ
«Бориспільтепломережа» стягнуто суму
боргу в розмірі 1411 грн. 39 коп. за надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води та судових
витрат на користь держави в розмірі 114,70
грн. Однак при його винесенні було
допущено описку, а саме не вказано
ідентифікаційного номеру боржника, що
стало причиною для відмови у відкритті
виконавчого провадження. Тому просить
суд виправити виявлену описку та
привести у відповідність з вимогами
ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання сторони не з
явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, їх
неявка не перешкоджає розгляду даної
заяви.

Суд, оглянувши матеріали справи,
прийшов до висновку, що у задоволенні
заяви слід відмовити виходячи з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27
травня 2013 року Бориспільським
міськрайонним судом Київської області
винесено судовий наказ № 359/3952/13-ц, за
яким з ОСОБА_2 на користь КПТМ
«Бориспільтепломережа» стягнуто суму
боргу в розмірі 1411 грн. 39 коп. за надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води та судових
витрат на користь Держави в розмірі 114,70
грн.

Ухвалою суду від 26 червня 2014 року було
виправлено описку у вказаному судовому
наказі, відповідно до якої з ОСОБА_2 на
користь КПТМ «Бориспільтепломережа»
також стягнуто суму судового збору в
розмірі 114, 70 грн., оскільки заявником
судовий збір було сплачено при подачі
заяви про видачу судового наказу.

З огляду на це підстав для виконання
виконавчого документа в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь держави
судових витрат в розмірі 114,70 грн., є
недоцільним.

Разом з цим суд роз'яснює, що статтею 18
Закону України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV
визначені вимоги до виконавчого
документа. При цьому пунктами 1, 2, 4, 5, 6
частини першої та частиною другою
вказаної статті визначені обов'язкові
вимоги до виконавчого документа.
Пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що у виконавчому
документі повинні міститися дані, які
ідентифікують особу боржника та
стягувача, зокрема, повне найменування
(для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Так, в ході розгляду заяви про видачу
судового наказу, судом було направлено
електронний запит до міністерства
доходів і зборів на предмет
встановлення ідентифікаційного коду
боржника, однак згідно даних відповіді
Міністрества доходів і зборів від
12.03.2014 року - фізичну особу ОСОБА_2
однозначно не можливо ідентифікувати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою зокрема і постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до статей 18, 19 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення. У
виконавчому документі зазначається,
зокрема, індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника за
наявності.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону
України "Про виконавче провадження" у
заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення, а також шляхи
отримання ним коштів, стягнутих з
боржника. Тобто даною статтею
встановлено саме право стягувача
зазначати ідентифікаційний номер
боржника, але не обов'язок.

Таким чином, виконавчий документ,
пред'явлений на виконання, відповідає
встановленим вимогам ЗУ «Про виконавче
провадження».

Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про
виконавче провадження», під час
виконання рішень державний виконавець
має право на безпосередній доступ до
баз даних і реєстрів, у тому числі
електронних, що містять інформацію про
боржників, їхнє майно та кошти. Порядок
доступу до таких реєстрів
встановлюється Міністерством юстиції
України спільно з відповідними
центральними органами виконавчої
влади, які забезпечують їх ведення

Керуючись ст. ст. 369, 371 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви Бориспільської
об'єднаної Державної податкової
інспекції про виправлення описки у
судовому наказі № 359/3952/13-ц - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду
Ю.В.Кабанячий