Провадження № 2/127/4289/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.08.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова Компаній "АХА Страхування" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки
внаслідок вчинення злочину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПАТ "Страхова Компаній "АХА
Страхування" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки внаслідок
вчинення злочину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.05.2012
року близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_2,
керуючи автомобілем ВАЗ 217030,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись
по автошляху
«Бердичів-Могилів-Подільський» в
напрямку м. Могилів-Подільський, на
відрізку дороги між населеними
пунктами с. Рів та с. Сьомаки
Жмеринського району Вінницької
області, в порушення вимог п. п. 10.1, 12.1
Правил дорожнього руху України,
здійснюючи обгін невстановленого
автомобіля, виїхав на зустрічну смугу,
по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 ЗАЗ
968, реєстраційний номер НОМЕР_2, в
напрямку м. Вінниці, де не впорався з
керуванням та зіткнувся з даним
автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_1 було завдано тяжкі
тілесні ушкодження у виді політравми,
закритої черепно-мозкової травми,
забій головного мозку,
субарахноідальний кровопролив (садна
обличчя, потиличної ділянки голови
зліва, скальпована рана
тім»яно-потиличної ділянки голови,
травматична ампутація нижніх
кінцівок), закрита травма грудної
клітки, перелом 3-8 ребер зліва,
лівобічний геопневматоракс, відкритий
уламковий перелом лівої стегнової
кістки (діафіза) в середині третині зі
зміщенням (рани по зовнішній поверхні
лівого стегна), відкритий уламковий
перелом дистального мета епіфіза
правої стегнової кістки зі зміщенням
підшкірний кровопролив лівої стопи в
середині та нижній третині, садна
гомілок, рвана рана колінного суглобу
по передній та зовнішній поверхні
лівого стегна), відкритий уламковий
перелом обох кісток обох гомілок в
нижній третині зі зміщенням
(підшкірний кровопролив лівої стопи в
середній та нижній третині, садна
гомілок, рвана рана в нижній третині
правої гомілки), закритий уламковий
перелом нижнього полюса лівого
наколінка зі зміщенням, відкритий
уламковий перелом правого наколінка із
незначним зміщенням, травматичний та
геморагічний шок ІІІ-ІУ ступенів, що є
небезпечним для життя в момент
заподіяння.

Вироком Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні тяжкого злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та
призначено покарання у виді 5 років
позбавлення волі без позбавлення права
керування транспортними засобами. У
відповідності до ст. 75 КК України
звільнено від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк тривалістю 2 роки. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60000,00 грн.
моральної шкоди та 3700,00 грн. витрат на
юридичну допомогу.

Злочинними діями ОСОБА_2 позивачу було
завдано матеріальну шкоду, яку оцінює в
19811,66 грн., моральну шкоду в розмірі 5000
грн.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2
відповідно до страхового полісу АВ
2540498, застрахована в АТ «СК «АХА
Страхування» в період з 24.02.2012 року по
23.02.2013 року, код страховки 084, з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
життю та здоров»ю потерпілого 100000,00
грн., та за шкоду заподіяну майну
потерпілого 50000,00 грн., із нульовою
франшизою.

Оскільки відповідач застрахував свою
цивільну відповідальність в страховій
компанії АТ СК «АХА Страхування», то за
договором страхування страхова
компанія зобов»язана здійснити
страхові виплати в межах зазначених
вище лімітів.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача шкоду пов»язану із
стійкою втратою працездатності
(регламентну виплату) інваліду 1 групи,
яку оцінює в 39384,00 грн. та судові витрати
в розмірі 4000,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач та третя особа до судового
засідання не з'явилися з невідомих суду
причин, про день, час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином. В
зв'язку з цим суд, оскільки наявних у
справі доказів достатньо для
встановлення прав та взаємовідносин
сторін та враховуючи те, що позивач не
заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК
України ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
установленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи
правосуддя, захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні і
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права, у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше як за заявою
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановленим в суді фактам
відповідають цивільні правовідносини,
які регулюються Цивільним кодексом
України.

Так, судом встановлено, що 30.05.2012 року
близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи
автомобілем ВАЗ 217030, реєстраційний
номер НОМЕР_1, рухаючись по автошляху
«Бердичів-Могилів-Подільський» в
напрямку м. Могилів-Подільський, на
відрізку дороги між населеними
пунктами с. Рів та с. Сьомаки
Жмеринського району Вінницької
області, в порушення вимог п. п. 10.1, 12.1
Правил дорожнього руху України,
здійснюючи обгін невстановленого
автомобіля, виїхав на зустрічну смугу,
по якій рухався автомобіль ОСОБА_1
ЗАЗ968, реєстраційний номер НОМЕР_2, в
напрямку м. Вінниці, де не впорався з
керуванням та зіткнувся з даним
автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_1 було завдано тяжкі
тілесні ушкодження у виді політравми,
закритої черепно-мозкової травми,
забій головного мозку,
субарахноідальний кровопролив (садна
обличчя, потиличної ділянки голови
зліва, скальпована рана
тім»яно-потиличної ділянки голови,
травматична ампутація нижніх
кінцівок), закрита травма грудної
клітки, перелом 3-8 ребер зліва,
лівобічний геопневматоракс, відкритий
уламковий перелом лівої стегнової
кістки (діафіза) в середині третині зі
зміщенням (рани по зовнішній поверхні
лівого стегна), відкритий уламковий
перелом дистального мета епіфіза
правої стегнової кістки зі зміщенням
підшкірний кровопролив лівої стопи в
середині та нижній третині, садна
гомілок, рвана рана колінного суглобу
по передній та зовнішній поверхні
лівого стегна), відкритий уламковий
перелом обох кісток обох гомілок в
нижній третині зі зміщенням
(підшкірний кровопролив лівої стопи в
середній та нижній третині, садна
гомілок, рвана рана в нижній третині
правої гомілки), закритий уламковий
перелом нижнього полюса лівого
наколінка зі зміщенням, відкритий
уламковий перелом правого наколінка із
незначним зміщенням, травматичний та
геморагічний шок ІІІ-ІУ ступенів, що є
небезпечним для життя в момент
заподіяння.

Відповідно до Довідки до акту МСЕК
Серії 10 ААБ № 289760 ОСОБА_1 було
встановлено 1-шу групу інвалідності
(а.с. 30).

Вироком Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні тяжкого злочину
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та
призначено покарання у виді 5 (п»яти)
років позбавлення волі без позбавлення
права керування транспортними
засобами. У відповідності до ст. 75 КК
України звільнено від відбування
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
60000,00 грн. моральної шкоди та 3700,00 грн.
витрат на юридичну допомогу (а.с. 10).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, що
набрали законної сили, обов»язкові для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій, особи.
Стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Злочинними діями ОСОБА_2 позивачу було
завдано матеріальну шкоду, яку оцінює в
19811,66 грн., з яких: відповідно до
висновку авто-товарознавчої
експертизи № 137 від 05.09.2012 року
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля марки ЗАЗ-968, д.н.з. НОМЕР_2
становить 3192,00 грн. (а.с. 13-18); витрати на
стаціонарне та амбулаторне лікування з
30.05.2012 року по теперішній час
становлять 16019,66 грн. (а.с. 31-35); вартість
транспортування автомобіля марки
ЗАЗ-968, д.н.з. НОМЕР_2 з місця ДТП до м.
Вінниці становить 600 грн., відповідно до
товарного чеку № 1 від 12.03.2013 року (а.с.
36).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі, особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Судом встановлено, що на момент ДТП
ОСОБА_2 керував автомобілем марки
ВАЗ-217030, д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Серії НОМЕР_3.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2,
відповідно до страхового полісу АВ
2540498, застрахована в АТ «СК «АХА
Страхування» в період з 24.02.2012 року по
23.02.2013 року, код страховки 084, з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
життю та здоров»ю потерпілого 100000,00
грн., та за шкоду заподіяну майну
потерпілого 50000,00 грн., із нульовою
франшизою (а.с. 11).

Відповідно до ст. 9 Закону України від
07.03.1996 року № 85/96-ВР «Про страхування»
страхова виплата - це грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. Розмір
страхових виплат визначається за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до ст. 8 Закону України від
07.03.1996 року № 85/96-ВР «Про страхування»
страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

За приписом пункту 22.1. ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому законом
порядку оцінену шкоду, спричинену у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Статтею 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV передбачено,
що сума страхового відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" страхове
відшкодування шкоди, завданої
потерпілому, виплачується за кожним
страховим випадком, що настав протягом
періоду дії відповідного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності в
межах ліміту відповідальності
страховика (МТСБУ), з урахуванням умов,
зазначених у статті 9 та пункті 19.1
статті 19 Закону N 1961-IV.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У п. 25 Постанови зазначено, що страхове
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю потерпілого в
дорожньо-транспортній пригоді, а також
особам, яким завдано шкоди смертю
годувальника, та витрати на поховання,
якщо смерть потерпілого настала в
результаті страхового випадку,
здійснюються в порядку, передбаченому
параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III
Закону N 1961-IV.

При цьому страховому відшкодуванню
підлягають і додаткові витрати,
зумовлені необхідністю посиленого
харчування, санаторно-курортного
лікування, придбання ліків,
протезування, стороннього догляду
тощо. Потреба у додаткових витратах
встановлюється висновком
медико-соціальної експертної комісії.

При вирішенні спорів про страхове
відшкодування у наведених вище
випадках суди повинні застосовувати
положення Закону України від 23 вересня
1999 року N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
враховувати відповідні роз'яснення,
надані у постанові Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992 року N 6
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (з відповідними
змінами та доповненнями).

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
даної позовної вимоги, та стягнення
19811,66 грн. матеріальної шкоди.

Крім того, позивач зазначає, що
злочинними діями ОСОБА_2 йому було
спричинено моральну шкоду, яка полягає
в наступному.

Так, внаслідок ДТП позивач постійно з
30.05.2012 року по теперішній час вимушено
переносить фізичний біль, внаслідок
отриманих чисельних травм.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 195 від 14.08.2012 року
внаслідок ДТП ОСОБА_1 було спричинено:
травматичний та геморагічний шок
найвищих 3-4 ступенів…(а.с. 21-24).

Згідно Акту МСЕК №1627 від 27.09.2012 року
ОСОБА_1 було встановлено 1-шу групу
інвалідності. Відповідно до довідки до
Акту МСЕК Серії 10 ААБ №289760 ОСОБА_1
потребує постійної сторонньої
допомоги (а.с. 30).

Відповідно до Акту МСЕК №1820 від 28.10.2013
року ОСОБА_1 було пролонговано 1-шу
групу інвалідності. Згідно довідко до
акту МСЕК Серії 10 ААВ № 521853 ОСОБА_1
потребує постійної сторонньої
допомоги (а.с. 30).

Позивач зазначає, що усвідомлює себе
неповноцінною людиною, хоча до ДТП він
був абсолютно здоровим, сильним та
міцним чоловіком, він став не в змозі
утримувати свою сім»ю, допомагати
своїм батькам пенсійного віку, в нього
з»явились думки про самогубство.

Зазначені вище обставини, глибина,
тривалість та інтенсивність
перенесених, моральних переживань,
фізичних і моральних втрат, які
неможливо відновити, втрата душевного
спокою і рівноваги, втрата здоров»я,
каліцтво, призводить до сильних
моральних страждань, а тому позивачем у
вимогу ставиться отримання страхового
відшкодування в сумі 5000,00 грн.

У Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" зазначено, що при
вирішенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди,
завданої порушенням страховиком
зобов'язань за договором страхування,
суди повинні виходити з того, що
правовідносини сторін за договором
страхування є зобов'язальними. У
випадку порушення зобов'язання
моральна шкода може бути відшкодована
лише тоді, коли це встановлено
договором або законом (стаття 611 ЦК).
Зокрема, можливість відшкодування
моральної шкоди передбачена у
відносинах у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (статті 9, 22 Закону
N 1961-IV).

П. 26-1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вказує, що страховиком (у
випадках, передбачених підпунктами "г"
і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту
41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ)
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

В звязку з цим суд вважає, що
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Щодо відшкодування регламентної
виплати, визначеної позивачем у сумі
39384,00 грн. слід зазначити, що у ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004, № 1961-IV зазначено ст.
26.1. Шкода, пов'язана із стійкою втратою
працездатності потерпілим внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
відшкодовується у розмірах, визначених
відповідно до Цивільного кодексу
України.

26.2. Мінімальний розмір страхового
відшкодування (регламентної виплати)
за шкоду, пов'язану із стійкою втратою
працездатності потерпілим внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
становить:

у разі встановлення I групи
інвалідності - 36 мінімальних
заробітних плат у місячному розмірі,
встановлених законом на дату настання
страхового випадку;

26.3. Якщо страховику (МТСБУ) не надані
документи, що підтверджують розмір
шкоди, пов'язаної із стійкою втратою
працездатності потерпілим, або цей
розмір є меншим, ніж мінімальний
розмір, визначений відповідно до
пункту 26.2 цієї статті, страховик (МТСБУ)
здійснює відшкодування в розмірі,
визначеному у пункті 26.2 цієї статті.

Мінімальний розмір заробітної плати
станом на день ДТП 30.05.2012 року становив
1094,00 грн., згідно статті 13 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2012 рік" від 22.12.2011 №4282-VI. Тобто 1094,00
грн. х 36 міс. = 39384,00 грн. регламентної
виплати інваліду 1-ї групи, яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до
витрат, повязаних з розглядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 84 ЦПК
витрати, повязані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачем у вимогу ставиться стягнення
4000,00 грн. витрат на правову допомогу,
відповідно до квитанції № 3 від 08.01.2014
року (а.с. 41), слід зазначити, що акти
виконаних робіт не додаються.

Вирішуючи питання про граничний розмір
компенсації понесених позивачем
витрат на правову допомогу слід
керуватися постановою Кабінету
Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про
граничні розміри компенсації витрат,
повязаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» та
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року № 4191-VI.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 додатку до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 590 граничний розмір витрат,
пов»язаних з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, не повинен
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати за годину
її роботи.

Суд приходить до висновку про часткове
задоволення даної вимоги та стягнення
2000 грн., яку вважає достатньою для
компенсації позивачу з урахуванням
вимог розумності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 15, 22, 23, 979, 1166, 1167, 1187, 1193, 1194 ЦК
України, Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV, Постанови
Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 01.03.2013 року № 4
"Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", ст.ст. 3, 4,10, 11, 60,
61, 79, 84, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компаній "АХА Страхування" на користь
ОСОБА_1 19811 (дев»ятнадцять тисяч
вісімсот одинадцять) гривень 66 копійок
матеріальної шкоди, 39384 (тридцять
дев»ять тисяч триста вісімдесят
чотири) гривні 00 копійок шкоди,
пов»язаної зі стійкою втратою
працездатності потерпілим
(регламентної виплати) інваліду 1-ї
групи та моральну шкоду в сумі 5000
гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова Компаній "АХА
Страхування" на користь ОСОБА_1 2000 (дві
тисячі) гривень 00 копійок витрат на
правову допомогу.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компаній "АХА Страхування" на користь
держави судовий збір в сумі 641 (шістсот
сорок одна) гривня 96 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня
проголошення, а відповідач може
звернутись з письмовою заявою про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя