Справа №1813/5795/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Мовчан Номер провадження
22-ц/788/1549/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 47
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Сибільової Л. О. , Маслова В. О. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Відділ архітектури та
містобудування Охтирської міської
ради, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Охтирської міської ради
Сумської області, Управління
Держземагентства в Охтирському районі
Сумської області, третя особа - ОСОБА_4,
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та об'єктами
нерухомості на території
будинковолодіння, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, -

в с
т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звертаючись з позовом просив
суд визнати: туалет побудований ОСОБА_2
за адресою АДРЕСА_1 самочинним
будівництвом; усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою,
шляхом знесення самочинно
побудованого туалету; зобов'язати
відповідача знести самочинно
побудований туалет; зобов'язати
відповідача вжити заходів по
запобіганню попадання атмосферних
опадів з накриття для автомобілів на
подвір'я за адресою АДРЕСА_2

ОСОБА_2 звернулася з зустрічним
позовом, який в подальшому уточнила та
просила: усунути перешкоди у володінні
та користуванні об'єктами нерухомості
по АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_3
не перешкоджати та надати можливість
встановити тверду межу у вигляді
огорожі з шиферного паркану вздовж
межі на території подвір'я між
земельними ділянками по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2; надати можливість влаштування
навісного водозливу атмосферних
опадів з даху навісу Г на території
подвір'я АДРЕСА_1; вжити заходів по
запобіганню попадання рослинних речей
з дерев з боку домоволодіння ОСОБА_3 до
подвір'я ОСОБА_2, та ліквідувати гілки з
дерев з території ОСОБА_3 над
територією будинковолодіння АДРЕСА_1,
вздовж лінії межі між земельними
ділянками зазначених будинків; визнати
недійним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 386326, виготовлений Охтирським міським
управлінням земельних ресурсів та
виданий Охтирською міською радою
Сумської області 13.11.2007р. на ім'я ОСОБА_3
на земельну ділянку площею 0.0682 га
АДРЕСА_2, у зв'язку з невідповідністю
вказаної в ньому схеми плану меж
земельної ділянки, конфігурації
земельної ділянки на місцевості,
промірів площ та меж земельної ділянки
фактичним розмірам та промірам
існуючої земельної ділянки на
місцевості за даною адресою; скасувати
державну реєстрацію вказаного
державного акту на право власності на
земельну ділянку внаслідок визнання
його недійсним. Також звернулася з
клопотання про застосування до
позовних вимог ОСОБА_3 строків позовної
давності.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 провести демонтаж
вбиральні літера "Ж" за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 вжити заходів по
запобіганню попадання атмосферних
опадів з накриття для автомобілів -
навіс літера "Г" за адресою АДРЕСА_1 на
подвір'я за адресою АДРЕСА_2

Вирішено питання щодо судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на незаконність та необґрунтованість
судового рішення, просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3 та про задоволення
позовних вимог за зустрічним позовом
ОСОБА_2

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3
є власником земельної ділянки АДРЕСА_2,
площею 0,0682 га., що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом. Цільове призначення земельної
ділянки будівництво і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що підтверджується копією
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 386326 від 13
листопада 2007 р.(т.1 а.с.14).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0190 га., що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 13 вересня 2008 р.
Цільове призначення земельної ділянки
будівництво і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що підтверджується копією
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 281205 від 28
березня 2006 р., виданого на ім'я ОСОБА_5(т.1
а.с.48)

Як встановлено судом ОСОБА_2 побудувала
на земельній ділянці за вказаною вище
адресою у 2007році навіс, а в 2008році -
вбиральню.

ОСОБА_3 протягом 2009-2012 років
неодноразово звертався до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Сумській області про
прийняття заходів до власників
земельної ділянки АДРЕСА_1, щодо
неправомірного будівництва ними на
межі ділянок навісу та туалету. За
результатами перевірки, проведеної
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області складено відповідний
акт, встановлено, що ОСОБА_2 встановила
навіс з тимчасових конструкцій та
побудувала туалет з капітальних
конструкцій на межі земельної ділянки
по АДРЕСА_2. Відповідно до п. 3.25 ДБН
«Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських
поселень» мінімальна відстань від
будівель та споруд до межі земельної
ділянки повинна складати не менше
1,0метра. При цьому повинно бути
забезпечено влаштування
інженерно-технічних заходів, які б
перешкоджали стоку атмосферних опадів
з покрівель та карнизів на територію
суміжної ділянки. У зв'язку з
порушенням вказаних норм ОСОБА_2
притягнута до адміністративної
відповідальності. Інспекцією винесено
припис №524 від 26 вересня 2012 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язано здійснити заходи по вводу в
експлуатацію самочинно побудованого
туалету АДРЕСА_1, або знести цей об'єкт
за власний рахунок (т.1 а.с. 160-172).

В технічному паспорті від 29 січня 2013 р.
на житловий будинок АДРЕСА_1,
виготовленого на ім'я ОСОБА_2, на
генеральному плані зазначені навіс -
літера «Г», та вбиральня - літера «Ж»,
без вказівки, що вони є самочинними (т.1
а.с. 86-90).

За клопотанням представника позивача
ОСОБА_3 було призначено судову
будівельно-технічну експертизу, з
висновку (№ 544/545 від 20 травная 2013 року)
якої вбачається наступне:

1. Фактичне розташування меж на
місцевості не відповідає межам,
вказаним в державних актах земельних
ділянок, що розташовані за адресами:
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; а саме, виявлена
невідповідність фактичного
розташування межі на місцевості межам,
вказаним в державних актах на земельні
ділянки, а також невідповідність
фактичних площ та лінійних промірів
земельних ділянок площам та лінійним
промірам зазначених у державних актах.

2. Фактично нерухоме майно (навіс «Г» та
вбиральня «Ж»), яке належить ОСОБА_2,
частково знаходиться на земельній
ділянці АДРЕСА_2;

Місцерозташування вбиральні «Ж» та
навісу «Г» не відповідає вимогам п. 3.25
ДБН 360- 92., оскільки вказані об'єкти
перетинають межу земельної ділянки по
АДРЕСА_2 (т.1 а.с.179-189).

За клопотанням представника ОСОБА_2
судом була призначена судова
земельно-технічна експертиза з
висновку якої (№ 2330 від 19 травня 2014
року) вбачається наступне:

Надана на дослідження копія
розробленої технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд на території АДРЕСА_2, не
відповідає вимогам законодавства,
чинного на період з 19.06.2006 року по
22.08.2007року.

Фактичний порядок володіння та
користування земельними ділянками
АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2, по межі її
розташування не відповідає
правовстановлюючим документам на дані
земельні ділянки.

Має місце порушення землекористування,
зокрема, порушення меж перетинання або
накладення земельних ділянок
відповідно до правовстановлюючих
документів на земельні ділянки та
вимог нормативно-правових актів з боку
території АДРЕСА_2, відносно території
АДРЕСА_1, відповідно до плану меж
земельної ділянки у державному акті на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 386326 від 13.11.2007року на ім'я
ОСОБА_3,кадастровий номер :15:002:0002
по АДРЕСА_2 В дослідницькій частині
висновку (т.2 а.с. 88 на звороті)
зазначено, що фактична спільна межа між
земельними ділянками АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 не відповідає межі, наведеній у
державних актах на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Відповідно до плану меж земельної
ділянки у державному акті ОСОБА_3 має
місце порушення меж з боку території
АДРЕСА_2 відносно території АДРЕСА_1.
Таке порушення полягає у
невідповідності фактичного
місцеположення межі, межі зазначеній в
державному акті, а саме: накладання
земельної ділянки.

Накладення земельних ділянок та
конфігурацію накладень наведено в
додатках №1 та №2 до висновку,
відповідно до яких межі земельних
ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно
Державних актів співпадають; а межі
фактичного користування, які
визначалися за результатами
кадастрової зйомки, виконаної МКП
«Геосервіс» у травні 2013року, та
матеріалами по складанню план
фактичного використання земельних
ділянок, виконаних Охтирським
міськрайонний виробничим відділом
Сумської РФЦ ДЗК у лютому 2014року, (т.2
а.с. 88) не відповідають межам,
визначених в державних актах, в тому
числі на ділянці межі від вул.
Грабовського до вбиральні (точки 1-6 в
додатку №2 до висновку № 2330 від
19.05.2014року т.2 а.с. 91).

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивачем за
первісним позовом ОСОБА_3 в судовому
засіданні доведено факт порушення його
прав щодо користування земельною
ділянкою з боку відповідача ОСОБА_2, які
підлягають захисту шляхом зобов'язання
останньої провести демонтаж вбиральні
та влаштування водозливу на навісі «Г».

З даним висновком суду колегія суддів
погоджується в повному обсязі так як
він відповідає встановленим
обставинам справи, зібраним по справі
доказам та зроблений з врахуванням
норм матеріального права.

Аналізуючи зібрані по справі докази
місцевий суд обґрунтовано дійшов до
висновку про невідповідність
фактичної межі між земельними
ділянками сторін межі, вказаної в
державних актах про право власності на
земельні ділянки, яка може бути усунена
шляхом відновлення межових знаків із
залученням відповідних спеціалістів.
Враховуючи дані обставини справи та
виходячи з обґрунтувань заявлених
вимог місцевий суд і не знайшов підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_2
про визнання недійсним державного акта
на право власності на земельну ділянку,
виданого ОСОБА_3 та про зобов'язання
останнього надати можливість
встановити тверду межу у вигляді
огорожі.

Даний висновок суду доводами
апеляційної скарги не спростований.

Відповідно до ст. 105 ЗК України у
випадку проникнення коренів і гілок
дерев з однієї земельної ділянки на
іншу власники та землекористувачі
земельних ділянок мають право
відрізати корені дерев і кущів, які
проникають із сусідньої земельної
ділянки, якщо таке проникнення є
перепоною у використанні земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Як вбачається з пояснень сторін та
свідка ОСОБА_6 спору щодо проникнення
коренів і гілок дерев з земельної
ділянки ОСОБА_3 на земельну ділянку
ОСОБА_2 між сторонами фактично не існує.
Син позивачки за зустрічним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_6 періодично обрізає
навислі гілки дерев, при цьому ОСОБА_3
жодних претензій йому не висловлював.
Тому і в цій частині вимог місцевий суд
не знайшов підстав для задоволення
позову.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують,
оскільки грунтуються на переоцінці
доказів, які в повній мірі дослідженні
місцевим судом та не викликають
сумнівів.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни, чи скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -