Дата документу 29.08.2014
Справа № 501/1909/14-ц
29.08.2014 р. Іллічівський міський суд
Одеської області в складі:
головуючого - судді Ледньової Т.В.
при секретарі - Пращук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іллічівську Одеської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
комунальні послуги, -
17.04.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до
Іллічівського міського суду Одеської
області з зазначеним позовом (а.с.3-4), в
якому просить стягнути з ОСОБА_2 борг в
розмірі 9747 грн. та судові витрати в
розмірі 243,60 грн., посилаючись на ті
обставини, що разом із відповідачем є
співвласниками квартири АДРЕСА_1, однак
відповідач не приймає участі у сплаті
комунальних послуг, тоді як вона за
період з жовтня 2007 р. по березень 2014 р.
сплатила 9747 грн. Крім того, позивач
просить поновити строк позовної
давності, посилаючись на вік, стан
здоров?я та відсутність юридичної
освіти (а.с.3-4, 41).
В судове засідання позивач не
з'явилась, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутності (а.с.75), в якій
підтримала позовні вимоги у повному
обсягу та просила їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи у його відсутності (а.с.74) та
заперечення на позов (а.с. 44-46). Із
вказаних заперечень слідує, що після
розірвання шлюбу 24.09.2008 р. відповідач у
спірній квартирі не проживає; що
позивач перешкоджає йому у
користуванні квартирою, в т.ч. і після
винесення рішення суду про його
вселення та про визначення порядку
користування квартирою; що строк
позовної давності пропущено без
поважних причин; що позивач не
врахувала, що він фактично не отримував
послуги з постачання газу, води, не
користувався кладовою, а щодо витрат з
утримання квартири (теплопостачання,
квартирна плата), то може нести
відповідальність за вимогами
постачальників як співвласник
квартири (1/2 частка) та з урахуванням
пільги учасника бойових дій (75% знижка).
Судом винесена ухвала про розгляд
справи у відсутності сторін.
З'ясувавши обставини справи та
дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що встановлені
слідуючі факти та відповідні
Сторони є власниками в рівних долях
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 08.04.1998 р. (а.с.5, 6-8).
Сторони зареєстровані у вказаній
квартирі разом із сином ОСОБА_3, що
підтверджується копіями паспортів на
а.с. 32-33, 35-36 та копією рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 19.12.2013 р., яким встановлено
цей факт станом на 28.08.2013 р. (а.с.49).
Довідка про склад сімї та реєстрацію за
період з 2007 р. по 2013 р. по цій справі
сторонами на надавалась.
24.09.2008 р. зареєстровано розірвання
шлюбу сторін (а.с.35).
Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 19.12.2013 р.
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення порядку користування
житловою площею та усунення перешкод в
здійсненні права власності, а саме:
визначено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, за яким виділено у
відокремлене користування ОСОБА_2
житлові кімнати 11,9 кв.м та 11,7 кв. м
загальною площею 23,6 кв. м, а також
лоджію площею 2,8 кв. м та вбудовану шафу
площею 0,5 кв. м, а ОСОБА_1 - житлові
кімнати 9,4 кв. м та 18 кв. м загальною
площею 27,4 кв. м, а також балкон площею 0,9
кв. м, з залишенням в загальному
користуванні співвласників кухні
площею 9,4 кв. м, ванної кімнати площею 2,6
кв. м, туалету площею 1,3 кв. м, коридору
площею 12,1 кв. м; усунено перешкоди в
здійсненні ОСОБА_2 права користування
кімнатами площею 11,9 кв. м, 11,7 кв. м в
квартирі АДРЕСА_1 шляхом вселення
ОСОБА_2 у вказану квартиру та виселення
з вказаних кімнат ОСОБА_1 (а.с.48-50).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Вищевказаним судовим рішенням
встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано
звернувся до суду з позовом про
визначення порядку користування
житловою площею та усунення перешкод в
здійсненні права власності (а.с. 50).

Докази на а.с. 51-53, 62-63
підтверджують, що 24.02.2014 р. було
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа, виданого
27.01.2014 р. на підставі рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 19.12.2013 р., що 27.03.2014 р. було
складено акт державного виконавця про
виконання рішення, а 11.06.2014 р. ОСОБА_2
подав до відділу Державної виконавчої
служби заяву про відновлення
виконавчого провадження про вселення,
посилаючись на те, що з 27.03.2014 р. в
спірній квартирі не знаходиться із-за
дій ОСОБА_1

Копії квитанцій на а.с. 9-31
свідчать про витрати по оплаті
квартирної плати та комунальних
послуг. Відповідач не заперечував, що
ці кошти сплачені позивачем.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно
до цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі; кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ст.ст. 66-68, 151 ЖК України, ст.
360 ЦК України співвласник відповідно до
своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів
(обов'язкових платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном (в т.ч. щодо внесення
квартирної плати та оплати комунальних
послуг).

Із ч. 3 ст. 156 ЖК України слідує, що
повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту.

Суд вважає, що позивач не довела свої
позовні вимоги та їх обґрунтування. Не
надано довідки підприємств, які
постачають комунальні послуги, щодо
нарахувань і відсутності
заборгованості. Без вказаних даних суд
позбавлений можливості зробити
висновок щодо оплати усіх платежів у
повному обсягу позивачем. Позивач не
обґрунтувала в зв'язку з чим платежі у
повному обсягу підлягають стягненню з
відповідача ( в т.ч. без врахувань його
пільг і того, що позивач - власник ?
частини квартири, з якою проживає
повнолітній син, який також
зобов'язаний приймати участь у цих
витратах). Посилаючись на боргове
зобов'язання відповідача перед нею,
позивач не зазначила правові підстави
виникнення цього зобов'язання, сплати
нею платежів за відповідача. Крім того,
позивач не довела, що відповідач
користувався кладовою (яка не пов'язана
з об'єктом власності - квартирою),
отримував послуги з постачання газу,
водопостачання, підігріву води.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позов є необґрунтованим,
недоведеним та не підлягає
задоволенню. При цьому суд бере до
уваги те. що і клопотання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності не є обґрунтованим
та доведеним. Згідно ст. 257 ЦК України
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Вимоги за період
з жовтня 2007 р. по березень 2011 р. - за
межами цього строку. Позивач надала
докази щодо хвороби і лікування у
червні 2014 р. (а.с.42, 73) і це не може бути
визнано поважною причиною пропуску
строку, як і вік, і юридична
необізнаність.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 64, 66-68, 151, 156 ЖК України, ст.257, 267, 360 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за комунальні
послуги - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя