Провадження № 2/127/5111/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Саблук С.
А.,

при секретарі Гуменюку Д.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідачаЛенінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про визнання права власності
на автомобіль, звільнення майна з-під
арешту та виключення його з акту опису,
суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, за участю третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача Ленінського відділу ДВС
Вінницького МУЮ про визнання права
власності на автомобіль, звільнення
майна з-під арешту та виключення його з
акту опису.

Позов мотивовано тим, що 06 лютого
2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено в усній формі договір купівлі
- продажу автомобіля марки «HYUNDAI (COUPE)»,
випуску 2008 року, колір темно-синій, шасі
і кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1. Цього ж дня відповідачем -
ОСОБА_2 було передано позивачу вказаний
вище автомобіль, Свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу, серії
НОМЕР_2 виданого 17.06.2008 року,
Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС
України у Дніпропетровській області та
ключі від вказаного вище автомобіля.
Оскільки згідно у відповідності до
вимог чинного законодавства укладати
довіреність не є обов'язок власника, а
його право, а домовленість може бути і
усною, тому фактично довіреність на
ім'я позивача відповідачем оформлено
не було. Проте право власності на
вищезазначений автомобіль ОСОБА_1 не
було переоформлено в органах ДАІ через
відсутність коштів.17 січня 2014 року
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№ 6-2755/11 від 23.08.2011 року виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення боргу з ОСОБА_2
на користь ПАТ «Альфа-Банк».В ході
проведення виконавчих дій було
оголошено розшук автомобіля. В зв'язку
з чим у м. Вінниці інспектором ДПС, було
здійснено зупинку транспортного
засобу, яким керував ОСОБА_4, після чого
транспортний засіб було затримано.
Пізніше ОСОБА_1 стало відомо, що на
транспортний засіб, який придбаний
позивачем накладено арешт та оголошено
заборону його відчуження відповідно до
постанови державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції.Вказані
обставини й стали підставою звернення
до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач та
його представник не з'явились, проте
від останнього надійшла заява про
розгляд справи у його відсутність, в
якій він зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Суд вирішив провести
заочний розгляд справи.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції в судове засідання не
з'явилася, проте від неї надійшла заява
про розгляд справи у її відсутність, в
якій вона зазначила, що покладається на
розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не
обґрунтований та не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів, який зазначено у ч. 2
ст. 16 ЦК України є вичерпним. Згідно із
ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.п. 2, 7, 8 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінетом Міністрів
України від 07.09.1998 року № 1388 з
наступними змінами передбачено
порядок набуття права власності на
транспортний засіб з обовязковою
реєстрацією власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Відповідно до «Порядку державної
реєстрації …» - юридичні та фізичні
особи або їх представники зобовязані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, відповідність конструкції
транспортного засобу встановленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів та правомірність придбання
транспортного засобу.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів є довідка рахунок, договори та
угоди, укладені на товарних біржах;
інші засвідчені в установленому
порядку документи, що встановлюють
право власності на транспортні засоби;
копія рішення суду, довідка органу
соціального захисту населення або
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування; акт
приймання-передачі транспортних
засобів; вантажна митна декларація або
видане митним органом посвідчення про
реєстрацію транспортних засобів;
договір фінансового лізингу.

Для реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Як видно із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу автомобіль
марки марки «HYUNDAI (COUPE)», випуску 2008 року,
колір темно-синій, шасі і кузов, рама)
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1
зареєстрований за відповідачем.

Оскільки, вказаний транспортний
засіб не знятий з обліку в підрозділі
ДАІ, то у суду немає підстав вважати, що
він був відчужений ОСОБА_2 та
правомірно набутий ОСОБА_1

Позивач та його представник відповідно
до ст. 60 ЦПК України не довів обставини
правомірності придбання ним
автомобіля марки марки «HYUNDAI (COUPE)»,
випуску 2008 року, колір темно-синій, шасі
і кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1, оскільки жодного
документу, перелічених у п. 8 «Порядку
державної реєстрації та обліку
автомобілів» суду не надали.

Відповідно до розяснень, що
містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013
року «Про практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, зокрема зазначено, що невірним є
визнання дійсними договорів
купівлі-продажу та право власності на
автомобілі на підставі виданих їх
власниками довіреностей іншим особам з
правом користування та повного
розпорядження автомобілем або на
підставі розписок про отримання
власником грошової суми за проданий
автомобіль, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК
України передбачено вчинення
правочинів між фізичними особами у
письмовій формі на суму, що перевищує у
20 і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, та постанови Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1388 « Про затвердження Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», яка також
передбачає письмову форму договору
купівлі-продажу автомобілів.
Відповідно до вимог зазначеної
постанови перед відчуженням
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділі ДАІ.

Відповідно до ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо всіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК України не
може бути визнано дійсним договір
купівлі-продажу автомобіля, оскільки
відповідно до закону він не підлягає
обовязковому нотаріальному
посвідченню.

Судом встановлено, що між
сторонами письмовий договір
купівлі-продажу автомобіля не
укладався, а тому правові підстави для
визнання права власності на вказаний
автомобіль за ОСОБА_1 відсутні.

Виходячи зі змісту ст.ст. 387, 395, 396
ЦК України, власник або особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту, а умовою
задоволення матеріально-правових
вимог позивача має бути встановлення
факту належності позивачем права на
спірне майно та безпідставність
включення цього майна до опису майна
боржника та накладення на нього арешту.
Враховуючи, що позивач та його
представник не довів факт належності
йому на праві власності автомобіля, то
підстави для звільнення майна з- під
арешту відсутні.

Керуючись ст. ст. 208, 220, 387, 395, 396 ЦК
України ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 -215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідачаЛенінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про визнання права власності
на автомобіль, звільнення майна з-під
арешту та виключення його з акту опису -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: