Справа № 337-5841-13ц
Провадження № 2-337-9482014р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого - судді Кучерук
І.Г.

з участю секретаря Латій В.О.

представника позивача Літенко
О.О.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором від 29.06.2007
року у розмірі 7530,28 грн., мотивуючи тим,
що відповідно до укладеного договору №
б/н від 29.06.2007 року ОСОБА_4, 29.06.2007 року
отримала кредит у розмірі 7000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а спадщину прийняла
ОСОБА_3 - мати померлої. Також вказав, що
за змістом ст.ст. 608, 1218, 1219, 1282 ЦК
України, у разі смерті фізичної особи,
боржника за зобов'язанням у
правовідносинах, що допускають
правонаступництво в порядку
спадкування, обов'язки померлої особи
(боржника) за загальним правилом
переходять до іншої особи - її
спадкоємців; таким чином, відбувається
передбачена законом заміна боржників
за зобов'язанням.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просить їх задовольнити у повному
обсязі також вказав,що з 27 квітня 2009
року позичальник не здійснювала
проплати за кредитом. З приводу строку
позовної давності зауважив, що договір
діє до повного виконання зобов'язань,
та дія картки пролонгувалася кожен рік.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_4
трагічно загинула та вона відвозила до
Приватбанку заяву про припинення дії
кредитної картки разом з нотаріально
посвідченою копією свідоцтва про
смерть. Після цього банк чотири роки не
пред'являв претензій та потім прийшла
повістка до суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що він разом з ОСОБА_3 на
початку липня 2009 року приїздив до офісу
Приватбанку по пр. Леніна у м. Запоріжжя
та писав заяву на закриття кредитної
картки ОСОБА_4 у зв'язку з її смертю.
Заяву він писав особисто і ОСОБА_3 її
підписували та разом з нотаріально
посвідченою копією свідоцтва про
смерть віддали працівнику банку.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
наданих суду копії документів, ОСОБА_4,
29.06.2007 року у ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого виступає ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», оформила заявку на
кредит в сумі 7000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення що відповідає
строку дії картки.

ОСОБА_4 підписала заяву, та тим самим
виявила свою згоду з усіма її пунктами
та зобов'язувалася їх виконувати.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог
Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Стаття 204 ЦК України передбачає
презумпцію правомірності правочину,
та правочин вважається правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

У відповідності зі ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана вчинити
на користь другої сторони певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Суд вважає, що 29.06.2007 року був укладений
договір кредиту, суть якого полягає у
наданні грошових коштів в сумі 7000 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 3% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення що
відповідає строку дії картки, що
підтверджується наданими суду
письмовими фактичними даними.

Сторони, діючи добровільно, уклали
договір, умови якого викладені в
«Умовах та правилах надання
банківських послуг», що є невід'ємною
частиною договору.

Про добровільність дій ОСОБА_4, та її
обізнаність про умови кредитування
свідчить її підпис в графі заяви, в якій
вона від першої особи констатує те, що
ознайомлена і погоджується з умовами
надання кредитних коштів та тарифами.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Згідно до
ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до розрахунку наданого
суду, сума заборгованості за кредитом
станом на 31.08.2013 року становить 24897,68
грн., в тому числі: заборгованість за
кредитом 6501,2 грн.; заборгованість за
відсотками 16972,78 грн., штрафи: фіксована
частина 250 грн., процентна складова 1173,7
грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла,
свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від
08.06.2009 року, актовий запис №5145.

Відповідно до копії спадкової справи
№647-2009, після смерті ОСОБА_4 до
нотаріальної контори за прийняттям
спадщини звернулася ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо
кредитор спадкодавця не знав і не міг
знати про відкриття спадщини, він має
право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 та
свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні,
вони на початку липня 2009 року
повідомляли Приватбанк про смерть
ОСОБА_4 та писали заяву про закриття
кредитної картки ОСОБА_4 у зв'язку з її
смертю.

Однак суду не надано документального
підтвердження цього факту.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України
у разі смерті фізичної особи, боржника
за зобов'язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємців, таким чином відбувається
передбачена законом заміна боржника
за зобов'язанням.

Відповідно до уточненої позовної
заяви, позивач просить стягнути з
спадкоємця заборгованість за
кредитним договором від 29.06.2007 року у
розмірі 7530,28 грн., в тому числі:
заборгованість за кредитом 6501,2 грн.;
заборгованість за відсотками 432,4 грн.,
штрафи: фіксована частина 250 грн.,
процентна складова 346,68 грн.

Згідно з правилами ст. 262 ЦК України,
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Відповідно до п. 9.12 «Умов і правил
надання банківських послуг», що є
невід'ємною частиною договору кредиту
від 29.06.2007 року, договір діє на протязі 12
місяців з моменту підписання та якщо
ні одна сторона не заявить про
припинення дії договору він
автоматично пролонгується на такий ж
строк.

Позов про стягнення заборгованості до
суду було подано банком 01.10.2013 року.

Відповідно до пояснень сторін, та з
розрахунку заборгованості і платежів
вбачається, що останній платіж за
кредитним договором від 29.06.2007 року
було здійснено 27.04.2009 року.

Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відповідачем ОСОБА_3 до винесення
рішення було заявлено про застосування
судом строку позовної давності
відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК
України.

Окрім того, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Строк та порядок погашення кредиту
обумовлений у п. 5.2-5.4 «Умов і правил
надання банківських послуг».

Судом встановлено, що по договору
кредиту від 29.06.2007 року, останній платіж
було здійснено 27.04.2009 року і після цієї
дати платежів не здійснювалося
взагалі, в зв'язку з чим ще з травня 2009
року позивачу вже було відомо про
порушення свого права, і суд вважає, що
строк позовної давності сплинув у
травні 2012 року.

За правовою позицією Європейського
суду з прав людини, викладеною у справі
«Олександр Волков проти України» від
09.01.2013 року, строк давності переслідує
декілька важливих цілей, зокрема
забезпечує правову визначеність і
завершеність, захищає потенційних
відповідачів від застарілих вимог, які
було б важко заперечувати, дозволяє
уникнути несправедливості, яка може
виникнути при прийнятті судами рішень
відносно подій, які відбувались в
далекому минулому на основі доказів,
які з часом можуть стати ненадійними та
недостатніми. А отже норми щодо
позовної давності направлені на
забезпечення належного правосуддя і
дотримання принципу правової
визначеності, і заявники повинні
розраховувати, що ці норми будуть
застосовуватись.

Суду не надано доказів поважності
пропуску строку позовної давності, або
доказів переривання сплину строку
позовної давності.

Таким чином, в позові необхідно
відмовити за пропуском строку позовної
давності.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88 ЦПК України, ст.
204, 262, 267, 509, 526, 549, 625, 627, 1054 ЦК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА
КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором від 29.06.2007 року у
розмірі 7530 грн. 28 коп. та судових витрат
- відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в
апеляційний суд Запорізької області,
протягом 10 днів.

Суддя: