Справа № 495/4092/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 липня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі - Горовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за уточненим
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

В С Т А Н О В И
В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
вказуючи, що 21.10.2013 році ОСОБА_2 зайняв у
неї 50 000 грн. та зобов'язався повернути
до 01 березня 2014 року, тобто між
сторонами було укладено договір
позики. На підтвердження укладеного
договору позики ОСОБА_2 склав розписку
21.10.2013 року у якій зобов'язався
повернути позику до 01.03.2014 року. До
теперішнього часу відповідач
ухиляється від виконання покладених на
нього зобов'язань щодо повернення
боргу позивачці. У зв'язку з
вищевикладеним позивачка була змушена
звернутися до суду із відповідним
позовом.

В судове засідання позивачка надала
письмову заяву, відповідно до якої
просить справу розглядати у її
відсутності, позовні вимоги підтримує,
просить задовольнити.

Відповідач також надав до суду заяву,
відповідно до якої просить справу
розглянути без його участі, позовні
вимоги визнає, заперечень немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно
дослідивши надані докази, суд прийшов
до наступного.

ОСОБА_1 21 жовтня 2013 року надала у борг
ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 50 000
(п'ятдесят тисяч) гривень строком до 01
березня 2014 року, на підтвердження чого
ОСОБА_2 була власноручно написана
розписка. Проте, до цього часу
відповідач не повернув позивачці кошти
у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень
та користується грішми без достатніх
правових підстав.

На даний час, боржник ухиляється від
повернення боргу та виконання
прийнятих на себе зобов'язань.
Відповідно, боржник користується
позиченими коштами по даний час, на
власний розсуд, чим порушує умови, які
були досягнуті в розписці від 21 жовтня
2013 року.

За договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості (стаття 1046 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Як вказує ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.І ст.1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України,
встановлено, що в разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
договором позики, укладеним 21 жовтня
2013 року, тим самим порушує право
власності позивачки на зазначені
грошові кошти, яке підлягає захисту
шляхом задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Суд також приймає до уваги визнання
позовних вимог відповідачем, що у
відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України є
підставою для задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, позовна
заява ОСОБА_1 є обгрунтованою та такою,
що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і у
відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК
України, ст.ст. 3, 84, 88, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2,
РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) суму
боргу за розпискою від 21 жовтня 2013 року
у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: