Справа № 635/5607/13-ц
Провадження № 2/635/145/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря - Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом Харківського міжрайонного
прокурора Харківської області в
інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Височанська селищна рада
Харківського району Харківської
області, про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки, повернення
земельної ділянки у власність, за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Височанська селищна рада Харківського
району Харківської області, про
відшкодування моральної шкоди,
приведення самовільно зайнятої
земельної ділянки у придатний для
користування стан, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Височанська селищна рада Харківського
району Харківської області, про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Харківський міжрайонний прокурор
Харківської області звернувся до суду
з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, Височанська
селищна рада Харківського району
Харківської області, в якому в
остаточних вимогах просив зобов'язати
ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0,0024 га, на якій
розташований капітальний паркан,
шляхом його знесення, повернути
зазначену земельну ділянку у власність
ОСОБА_1

В обґрунтування позову зазначив, що
земельна ділянка в АДРЕСА_2, площею 0,1172
га з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку
(присадибна ділянка) належить на праві
власності ОСОБА_1 Земельна ділянка в
АДРЕСА_3, площею 0,1091 га з цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд належить на праві
власності ОСОБА_2

Харківською міжрайонною прокуратурою
в ході проведення перевірки, зокрема за
результатами кадастрової зйомки
земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
проведеної ТОВ «Скіф», встановлено, що
площа земельної ділянки ОСОБА_1
відповідно до фактичного користування
становить 0,1143 га, а згідно державного
акту про право власності на землю її
площа становить 0,1172 га; площа
земельної ділянки ОСОБА_2 відповідно до
фактичного користування становить 0,1120
га, а за державним актом про право
власності на землю - 0,1091 га. Таким чином,
площа фактичного землекористування
ОСОБА_2 збільшилась на 29 кв.м, з них 24
кв.м. за рахунок земельної ділянки, що
належить ОСОБА_1 Виявлене відхилення
від площі земельної ділянки склалося
через те, що лінія межі по АДРЕСА_3 є
прямою, а фактично огорожа відхилена
від прямої у бік ділянки по АДРЕСА_2.

Відхилення огорожі ОСОБА_2 в бік
земельної ділянки ОСОБА_1 порушує його
права як власника земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 також звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Височанська селищна
рада Харківського району Харківської
області, в якому просив відшкодувати
моральну шкоду, зобов'язати ОСОБА_2
привести самовільно зайняту частину
його земельної ділянки в придатний для
користування стан.

В обґрунтування позову зазначив, що
внаслідок самовільного зайняття
відповідачкою частини його земельної
ділянки площею 29 кв.м. зменшилась
оброблювана площа землі, де він з
родиною вирощує овочі та фрукти,
зведений на його території паркан
затіняє його земельну ділянку,
внаслідок чого знизилась врожайність
вирощуваних ним овочів та фруктів, що
призводе до погіршення матеріального
становища його родини.

Відповідач добровільно звільнити
належну йому частину земельної ділянки
не бажає, а тому він вимушений з приводу
порушення його прав звертатися до
органів місцевого самоврядування,
прокурати та інших держорганів, на що
витрачає багато часу та зусиль. Через
неправомірні дії відповідачки та
погрози з її боку, погіршився стан його
здоров'я, у зв'язку з чим, він постійно
лікується як амбулаторно, так і в
стаціонарі.

Спричинену йому моральну шкоду він
оцінює в 30 000 грн.

Не погоджуючись з зазначеними
позовами, ОСОБА_2 пред'явила зустрічний
позов до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Височанська селищна
рада Харківського району Харківської
області, в якому просила зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
ним земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_3, площею 6,3 кв.м.

В обґрунтування вимог зазначила, що в
2003 році вона придбала домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_3.

23 липня 2003 року їй видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
за вказаною адресою.

Згідно її Державного акту на право
власності на земельну ділянку та
Державного акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_1 лінія межі
між земельними ділянками за адресою:
АДРЕСА_3, та АДРЕСА_2, є прямою. Проте
фактично, згідно даних кадастрових
зйомок, проведених ТОВ «Агні Набат» та
ТОВ «Земельний ексклюзив», є
відхилення даної лінії в бік земельної
ділянки по АДРЕСА_3 на 0,5 м., але
враховуючи, що ОСОБА_1 при встановленні
паркану вийшов за межі відведеної йому
земельної ділянки на землі
Височанської селищної ради, то від
встановленого ОСОБА_1 паркану
відхилення у бік її земельної ділянки
складає 0,88 кв.м.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
вважає, що кадастрова зйомка ТОВ «Скіф»
виконана неналежним чином, без
застосування сучасних технічних
засобів, та спростовується
кадастровими зйомками земельних
ділянок, проведених ТОВ «Агні Набат» та
ТОВ «Земельний ексклюзив». Висновок
ТОВ «Скіф» про те, що нею допущено
відхилення при встановленні паркану в
бік земельної ділянки ОСОБА_1 по межі
земельних ділянок є хибним. Відхилення
дійсно існує, проте в бік належної їй
земельної ділянки.

Крім того, на плані встановлення меж
ТОВ «Скіф» наносить межу земельної
ділянки згідно Державного акту,
виданого ОСОБА_1, таким чином, що
вбиральня і сарай, які належать їй на
праві власності та побудовані майже 60
років тому, частково знаходяться на
території ОСОБА_1 При виділенні
земельної ділянки ОСОБА_1 Височанською
селищною радою не могли бути виділені
землі, зайняті чужою приватною
власністю, оскільки відповідно до ст. 120
ЗК України, який діяв на час укладання
договору купівлі-продажу
домоволодіння, якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

ОСОБА_2 також зазначає, що земельній
ділянці ОСОБА_1 не присвоєно
кадастрового номеру, дані щодо неї не
внесені до Державного земельного
кадастру України.

В судовому засіданні прокурор та
позивач позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав, зазначених
вище, просили їх задовольнити, проти
задоволення зустрічного позову
заперечували.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилася,
направила до суду своїх представників
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які первісний позов
не визнали, зустрічний позов просив
задовольнити, з підстав, зазначених у
позові, та запереченнях на первісний
позов.

Представник третьої особи -
Височанської селищної ради
Харківського району Харківської
області в судове засідання не з'явився.
Голова ради ОСОБА_5 надав заяву про
розгляд справи за відсутності
представника ради.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно
Державного акту про право приватної
власності на землю серії Р1 № 685964,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 1982, ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки, що
розташована на території Височанської
селищної ради в АДРЕСА_2, площею 0,1172 га,
з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку
(присадибна ділянка)./а.с.10/

В свою чергу, ОСОБА_2 відповідно до
Державного акту про право власності на
земельну ділянку серії ХР № 000849,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 108, є
власником земельної ділянки, що
розташована в АДРЕСА_3, площею 0,1091 га, з
цільовим призначенням для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(кадастровий номер :00:004:0059)./а.с.8/

На підтвердження доводів щодо
порушення меж земельної ділянки
ОСОБА_1 прокурор надав суду Державний
акт про право приватної власності на
землю серії Р1 № 685964 на ім'я ОСОБА_1,
кадастрову зйомку земельної ділянки
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, та
земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_3, проведеною ТОВ «Скіф», згідно
якої площа земельної ділянки ОСОБА_1
відповідно до фактичного користування
становить 0,1143 га, а згідно державного
акту про право власності на землю її
площа становить 0,1172 га; площа
земельної ділянки ОСОБА_2 відповідно до
фактичного користування становить 0,1120
га, а за державним актом про право
власності на землю - 0,1091 га; площа
фактичного землекористування ОСОБА_2
збільшилась на 29 кв.м, з них 24 кв.м. за
рахунок земельної ділянки, що належить
ОСОБА_1 Виявлене відхилення від площі
земельної ділянки, за інформацією ТОВ
«Скіф» склалося через те, що лінія межі
по АДРЕСА_3 є прямою, а фактично огорожа
відхилена від прямої у бік ділянки по
АДРЕСА_2. Крім того, прокурором надано
суду Акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, який
складений 11 червня 2013 року Державною
інспекцією сільського господарства в
Харківській області, на підставі
інформації директора ТОВ «Скіф» ОСОБА_6

ОСОБА_1 на підтвердження доводів щодо
спричинення йому моральної шкоди
через самовільне зайняття частини його
земельної ділянки надано
консультативний висновок, виписні
епікризи медичних закладів, а також
відповіді Харківської міжрайонної
прокуратури, Управління з питань
звернення громадян Адміністрації
Президента України, Постійної комісії
з питань аграрної політики, земельних
відносин, екології та природних
ресурсів Харківської районної ради,
Головного управління Держкомзему у
Харківській області, Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області на його звернення
щодо порушення його прав, копію
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи.

ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог за
зустрічним позовом надано Державний
акт про право власності на земельну
ділянку серії ХР № 000849, технічну
документацію по встановленню меж та
оформлення права власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_3, виконану
КП «Землевпоряник», технічний паспорт
на будинок, кадастрові зйомки
земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2, та її земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_3, проведену ТОВ «Агні
Набат» та ТОВ «Земельний ексклюзив»,
згідно яких відповідно до Державних
актів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 лінія межі між
земельними ділянками за адресою:
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 є прямою. Проте
фактично, є відхилення даної лінії в
бік земельної ділянки по АДРЕСА_3 на 0,5
м., але враховуючи, що ОСОБА_1 при
встановленні паркану вийшов за межі
відведеної йому земельної ділянки на
землі Височанської селищної ради, то
від встановленого ОСОБА_1 паркану
відхилення у бік її земельної ділянки
складає 0,88 кв.м.

Таким чином, судом встановлено, що
прокурором та ОСОБА_2 надані суду
протилежні за змістом кадастрові
зйомки спірних земельних ділянок,
виконані ТОВ «Скіф», ТОВ «Агні Набат»
та ТОВ «Земельний ексклюзив».

Наявність вказаних протиріч в судовому
засіданні підтвердили в своїх
роз'ясненнях спеціалісти ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, якими були проведені
вище зазначені кадастрові зйомки
земельних ділянок.

На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України,
з метою сприяння повному і всебічному
з'ясуванню обставин справи, судом
сторонам було роз'яснено право заявити
клопотання про призначення у справі
земельно- технічної експертизи для
вирішення питань чи відповідає
фактичний порядок користування
земельними ділянками
правовстановлюючим документам, чи має
місце порушення меж земельних ділянок,
ким саме із сторін допущені порушення
меж та в якому розмірі.

За клопотанням прокурора по справі
була призначена земельно-технічна
експертиза, яка не була проведена через
ненадання додаткових матеріалів, а
також у зв'язку з неоплатою її
вартості.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники
правом заявити клопотання щодо
призначення вказаної експертизи не
скористались.

Разом з тим, прокурором було надано
суду копію висновку судової
земельно-технічної експертизи № 1735 від
13 серпня 2014 року, складеної за
матеріалами досудового розслідування
від 16 січня 2014 року № 0000002, з якого
вбачається, що вірогідно, відповідно
до правовстановлюючих документів на
земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_3,
та АДРЕСА_2, має місце порушення
землекористування, зокрема порушення
меж та накладання земельних ділянок.
При цьому в дослідницькій частині
висновку зазначено, що, враховуючи
відсутність у складі технічного звіту
по земельно-кадастровим роботам
геодезичних координат земельної
ділянки АДРЕСА_2, за яким виготовлявся
державний акт на право приватної
власності на землю серії Р1 № 685964, та
тільки наявність просторових даних -
координат фактичного володіння
земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2
і координат земельної ділянки №
НОМЕР_2, які наведені у технічній
документації із землеустрою та
використовувались при виготовленні
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ХР № 000849,
висновки експерта будуть носити
вірогідний характер.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд не може
прийняти до уваги вказаний висновок
експерта як доказ порушення ОСОБА_2 меж
земельної ділянки ОСОБА_1, оскільки він
проведений в рамках кримінального
провадження, крім того не містить
належної і достатньої інформації щодо
предмета доказування, в ньому відсутні
висновки про порушення меж із
зазначення конкретної площі
самовільно зайнятої земельної ділянки,
відсутні висновки ким саме із сторін
порушені межі земельних ділянок, крім
того, вказаний висновок носить лише
вірогідний характер.

Тобто, вказаний висновок є неналежним
та недопустимим доказом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сторонами, відповідно до вимог ст.ст.
57-60 ЦПК України, не надано доказів на
підтвердження самовільного зайняття
земельної ділянки протилежною
стороною, що є підставою для відмови у
задоволенні позовів.

Що стосується вимог ОСОБА_1 в частині
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, та
зобов'язання ОСОБА_2 привести
самовільно зайняту земельну ділянку в
придатний для користування стан, то
вони також задоволенню не підлягають
через недоведеність вимог щодо
порушення меж земельної ділянки, а
також недоведеності причинного зв'язку
між наслідками у виді погіршення стану
здоров'я ОСОБА_1 та діями ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
суд, відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
зустрічного позову, судові витрати
відносить за її рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Харківського
міжрайонного прокурора Харківської
області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Височанська селищна рада
Харківського району Харківської
області, про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки, повернення
земельної ділянки у власність, позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Височанська селищна рада Харківського
району Харківської області, про
відшкодування моральної шкоди,
приведення самовільно зайнятої
земельної ділянки у придатний для
користування стан, та зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Височанська селищна рада Харківського
району Харківської області, про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Харківський районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -
І.В. Березовська