Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/220/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Міхненко
Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів:
Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання:
Крижанівській М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу
реєстрації актів цивільного стану
Малинського районного управління
юстиції, третя особа - Управління
пенсійного фонду України у Малинському
районі Житомирської області про
встановлення факту батьківства,
зобов'язання внести зміни до актового
запису про народження та визнання
права власності на жиле приміщення

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 14 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року позивач звернулась до
суду з даним позовом. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що з грудня
2009 року проживала з ОСОБА_4 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу в його
квартирі АДРЕСА_1 до 13 вересня 2010 року,
після чого повернулась на своє
попереднє місце проживання, оскільки з
ОСОБА_4 відбулася сварка. За час
проживання однією сім'єю з ОСОБА_4
позивач завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у них народилась дочка - ОСОБА_5. І хоча,
ОСОБА_4 і визнав себе батьком та мав
намір зареєструвати дитину в органах
РАЦС, проте не зміг цього зробити, так
як не знайшов свого паспорту, тому
запис про батька зроблено зі слів
матері в порядку ст. 135 СК України.
ОСОБА_2 зазначила, що примирення між нею
та ОСОБА_4 відбулося в листопаді 2010
року, але проживали вони окремо, що не
заважало останньому піклувався про
дочку, цікавитися її здоров'ям,
приносити подарунки та забезпечувати
матеріально. У травні 2013 року ОСОБА_4
трагічно загинув, який за життя не
встиг вирішити питання щодо реєстрації
себе як батька ОСОБА_5

Крім того, позивач вказувала, що
встановлення факту батьківства
необхідно для оформлення спадщини
після смерті ОСОБА_4 Після його смерті
відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, яка належала йому на праві
власності. Спадкоємцями першої черги
після ОСОБА_4 є їхня дочка - ОСОБА_5 та
мати померлого - ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, позивач просила
встановити факт батьківства ОСОБА_4
відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зобов'язати відділ реєстрації актів
цивільного стану Малинського РУЮ
Житомирської області внести
відповідні зміни до актового запису
про народження дитини, зазначивши
батьком ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_5 право
власності на ? частину вищевказаної
квартири як за спадкоємицею першої
черги.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 14 травня 2014
року позов задоволено частково.
Встановлено, що померлий ОСОБА_4 є
батьком ОСОБА_5 та зобов'язано відділ
РАЦС Малинського РУЮ Житомирської
області внести відповідні зміни до
актового запису про народження дитини,
в решті вимог відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, вважаючи, що
рішення суду не ґрунтується на
встановлених обставинах та добутих
доказах, відповідач просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції керувався вимогами
ст.130 СК України та вважав, що для
встановлення факту батьківства
позивачкою надані докази, що
засвідчили походження її дочки ОСОБА_5
від ОСОБА_4

Проте, такий висновок суду є помилковим
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі
смерті чоловіка, який не перебував у
шлюбі з матір'ю дитини, факт його
батьківства може бути встановлений за
рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.135 СК України при
народженні дитини у матері, яка не
перебуває у шлюбі, у випадках, коли
немає спільної заяви батьків, заяви
батька або рішення суду, запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та
по-батькові батька дитини записуються
за її вказівкою.

Із матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивача ОСОБА_2
народилась донька ОСОБА_5.

Відомості про батька в актовому записі
про народження № 22 від 21.01.2011 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Малинського районного
управління юстиції Житомирської
області внесено зі слів матері на
підставі ст.135 СК України, батьком
дитини зазначено «ОСОБА_4» (а.с.10).

У травні 2013 року ОСОБА_4 помер, що
підтверджується актовим записом про
смерть № 145 від 29.05.2013 р.

Як вбачається із змісту поданої
позовної заяви, що була предметом
розгляду, встановлення факту
батьківства необхідне позивачу для
отримання спадщини та соціальної
допомоги в зв'язку із втратою
годувальника.

Згідно абзацу 2 п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
питання щодо походження дитини суд
вирішує на підставі будь-яких доказів
про це. Висновки експертизи, у тому
числі судово-генетичної, необхідно
оцінювати з урахуванням положень ст.212
ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має
для суду наперед установленого
значення, він оцінює докази в їх
сукупності, а результати оцінки
відображає в рішенні з наведенням
мотивів їх прийняття чи відхилення.

На підтвердження факту батьківства
померлого ОСОБА_4 позивачем надано
копію свідоцтва про народження дитини,
копії наказів про прийом на роботу та
звільнення ОСОБА_4, копію першої
сторінки індивідуальної картки
вагітної та породіллі, однак на думку
колегії вказані докази не є
переконливими, які б з достовірністю
свідчили про факт батьківства ОСОБА_4
та які б спростовували інші докази
наявні в матеріалах справи.

Так, факт спільної праці позивача та
померлого ОСОБА_4 в Малинському
комунальному підприємстві
«Благоустрій», ніхто зі сторін у справі
не заперечував, проте він не може бути
безперечним доказом, який підтверджує
факт батьківства.

Згідно запису в індивідуальній картці
вагітної та породіллі ОСОБА_2 в графі
«Сімейний стан» зазначено - «не
зареєстрований», в графі «Прізвище і
місце роботи чоловіка, телефон»
вказано - «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, МДВПКГ
різноробочий», проте дані відомості, як
і зазначення в картці адреси
проживання померлого ОСОБА_4, внесено
зі слів самої позивачки.

Так само, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції, що ухилення відповідача від
проведення експертизи також
підтверджує факт батьківства її
померлого сина виходячи з наступного.
Позивачем на підтвердження своїх вимог
в суді першої інстанції заявлялось
клопотання про призначення
судово-генетичної експертизи, однак
вирішено не було, оскільки відповідач
відмовилась від надання дозволу щодо
ексгумації трупа ОСОБА_4 та надання
свого біологічного матеріалу. Проте,
експертиза у справі на предмет
встановлення кровного споріднення між
відповідачем ОСОБА_3 як бабусею та
малолітньою ОСОБА_6 як онукою,
відповідно до положень ст.ст.143,144 ЦПК
України, не призначалась, і належних
доказів про ухилення відповідача від
подання експертам своїх біологічних
зразків матеріали справи не містять
(ст.146 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК
України.

В суді першої інстанції були допитані
свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ін., які вказали, що знали про
стосунки ОСОБА_2 та покійного ОСОБА_4,
деякі були у них в гостях, інші про їх
спільне проживання знали зі слів та
розповідей, бачили їх разом у вільний
від роботи час та на роботі, так як
працювали вони в одній організації -
МКП «Блогоустрій».

Однак колегія суддів до пояснень
свідків відноситься критично, оскільки
пояснення свідків зі сторони позивача
протирічать поясненням свідків зі
сторони відповідача, будь-яких інших
належних та допустимих доказів
(висновків експертизи, довідок про
сімейний стан позивача, листів та ін.)
які б свідчили про визнання померлим
ОСОБА_4 себе батьком малолітньої ОСОБА_5
позивачем представлено не було.

Відповідно до норм ст.ст. 57-59 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи позивач не довела належними та
допустимими доказами у розумінні
ст.ст.57-60 ЦПК України факту батьківства
ОСОБА_4 відносно дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд першої
інстанції необґрунтовано дійшов
висновку про задоволення її позовних
вимог.

Оскільки суд першої інстанції при
розгляді справи допустив порушення
норм процесуального прав, не сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, що призвело до
помилкового вирішення спору, рішення
суду в частині встановлення факту
батьківства, зобов'язання внести зміни
до актового запису про народження та в
частині стягнення судових витрат з
ОСОБА_3 підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Рішення в іншій частині в апеляційному
порядку не оскаржено, тому не
перевіряється судом апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 14 травня 2014
року в частині встановлення факту
батьківства, зобов'язання внести зміни
до актового запису про народження та
розподілу судових витрат скасувати,
ухваливши в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, відділу реєстрації актів
цивільного стану Малинського
районного управління юстиції, третя
особа - Управління пенсійного фонду
України у Малинському районі
Житомирської області про встановлення
факту батьківства та зобов'язання
внести зміни до актового запису про
народження відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: