Ухвала

іменем україни

02 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Дніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 червня
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В серпні 2013 року ПАТ «ПриватБанк»
звернулося до суду із вказаним позовом
до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що
22 листопада 2006 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір, згідно умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі 5 000
грн у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. У зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
умов договору станом на 31 липня 2013 року
утворилася заборгованість за
кредитним договором у розмірі 36 144,20
грн, яку позивач просив стягнути на
його користь.

Рішенням Дніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 червня
2014 року, у задоволені позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приват
Банк» просить ухвалені у справі судові
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позов задовольнити, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у позові,
оскільки в даному випадку має місце
порушення строків позовної давності.
Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ