Справа № 415/4873/13-ц
Провадження № 2/415/37/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області в складі:

головуючого судді
Калмикової Ю.О.,

при секретарі
Мягкій І.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів
купівлі-продажу удаваними та визнання
права власності, треті особі - ОСОБА_5,
приватний нотаріус Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Лисичанського
міського суду з позовною заявою до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів
купівлі-продажу удаваними та визнання
права власності, треті особі - ОСОБА_5,
приватний нотаріус Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
посилаючись на наступне.

Приблизно наприкінці осені - на початку
зими 2009 р. він випадково познайомився з
відповідачкою, опинившись з нею в
компанії наших спільних знайомих в
кафе «Восток», яке знаходиться у м.
Сєвєродонецьку. Під час їхньої першої
зустрічі та знайомства в вищевказаному
кафе у них, незважаючи на різницю в
віці, виникла, як він вважав, обоюдна
симпатія, як між чоловіком та жінкою, а
тому після завершення зустрічі вони
обмінялись номерами наших мобільних
телефонів. Через декілька днів після
їхнього знайомства в компанії спільних
знайомих він зателефонував
відповідачці і запропонував
зустрітися, але на цей раз лише двох, в
будь-якому кафе чи то ресторані та
разом пообідати, на що відповідачка
погодилася, а тому така їхня друга
зустріч відбулася знову в кафе
«Восток». Після цієї, другої зустрічі,
вони стали постійно та систематично
зустрічатися, зокрема вони
зустрічалися по два-три рази на
тиждень, а іноді навіть частіше, мало не
щодня. Оскільки він, як на той час, так і
на теперішній час, був одружений, але
сімейні та подружні відносини у нього з
дружиною на той час були погані, то
фактично, починаючи з початку 2010 p.,
відповідачка стала його коханкою.
Почавши систематично зустрічатися з
відповідачкою, він, враховуючи, що вона
ніде не працювала, почав турбуватися
про її матеріальне забезпечення,
зокрема: щомісяця давав відповідачці
на особисті витрати та нужди кошти в
сумі 4000 грн.; постійно купував
відповідачці за власні кошти одяг та
взуття; вони неодноразово їздили з
відповідачкою за його рахунок на
відпочинок, наприклад, в Єгипет та на
Канарські острови; в липні 2010 р. він з
тим, щоб відповідачка набула трудовий
та страховий стаж для призначення
пенсії, працевлаштував її на роботу в
ТОВ «Вектор Рич», яке очолював його
товариш. При цьому фактично
відповідачка на вказаному
підприємстві жодного дня не працювала,
будь-які трудові функції не виконувала.
Тому він, за домовленістю з директором
підприємства, відшкодовував за власний
рахунок всі витрати ТОВ «Вектор Рич» на
виплату, як заробітної плати
відповідачці, так і витрати, які
сплачувалися ТОВ «Вектор Рич» до
бюджету та держаних цільових фондів у
зв'язку з нарахуванням та виплатою
заробітної плати. Таким чином,
відповідачка «пропрацювала» в ТОВ
«Вектор Рич» з червня 2010 р. по березень
2012 р. Як зазначено вище, він став
постійно та систематично зустрічатися
з відповідачкою щонайпізніше на
початку 2010 р. А тому станом, приблизно
на жовтень-листопад 2011 p.: з одного боку,
його відносини з дружиною погіршилися,
оскільки він, хоча і проживав в одній
квартирі зі своєю дружиною, їй не могло
не стати відомо про його близькі,
інтимні стосунки з відповідачкою; а, з
іншого боку, хоча він з відповідачкою
проживав у різних місцях, між ним та
відповідачкою за тривалий час
постійних зустріч склалися усталені
відносини, що притаманні подружжю. У
зв'язку з чим та з огляду на зазначений
вище стан речей, що склався станом на
жовтень-листопад 2011 p., вони з
відповідачкою прийшли до висновку та
прийняли рішення про юридичне
оформлення їхніх фактичних стосунків
шляхом розірвання його шлюбу з
дружиною та укладення нового шлюбу з
відповідачкою і подальше постійне
спільне життя не де-факто, а де-юре
однією сім'єю. У зв'язку з чим, а саме
враховуючи їхню домовленість з
відповідачкою про юридичне оформлення
їхніх фактичних стосунків та подальше
постійне життя, він, починаючи з
листопада 2011 р., став підшукувати для
купівлі будинок, в якому би вони могли
разом мешкати. За договором
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку від 15.12.2011 p., посвідченого
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстр № 2288, 1/2 частина такого
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, ним, за його особисті
кошти була куплена у ОСОБА_4. Через три
дні після укладання зазначеного
договору купівлі-продажу частини
житлового будинку ним була викуплена
інша 1/2 частина цього ж будинку -
договір купівлі-продажу 1/2 частини
житлового будинку від 19.12.2011 p.,
посвідчений приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстр № 2336. Таким чином,
будинок, розташований за адресою
АДРЕСА_1, ним, за його особисті кошти,
був куплений в цілому. Але, оскільки
станом на день купівлі ним вказаного
будинку він ще не розірвав свій шлюб зі
своєю дружиною, а тому цей будинок, як
такий, що був набутий під час шлюбу,
вважався би його та його дружини, з якою
він планував розірвати шлюб, спільною
сумісною власністю, то, з метою
уникнення подальшого поділу спірного
будинку, зазначені вище договори
купівлі-продажу будинку були оформлені
на ім'я відповідачки за їхньою обоюдною
згодою та домовленістю. Але він
наголошує на тому, що, по-перше,
фактично спірний будинок був придбаний
особисто ним, по-друге, спірний будинок
був придбаний за його кошти, по-третє,
відповідачка не мала особистих коштів
для придбання будинку, в-четвертих,
обидва договори купівлі-продажу
будинку де-юре були оформлені на ім'я
відповідачки з метою унеможливлення в
подальшому пред'явлення його дружиною
будь-яких прав на цей будинок. Отже,
таким чином, фактично покупцем
спірного будинку був він. Після
придбання зазначеного вище будинку в
цілому, цей будинок за його кошти і за
його замовленням спеціалізованим
будівельним підприємством - ТОВ ВКЦ
«Эльта» був повністю знесений
(зруйнований). Після чого, знову таки за
його замовленням і за його кошти, на
місці розташування знесеного будинку
ТОВ ВКЦ «Эльта» були побудовані літня
кухня і гараж на дві автомашини. За
виконання зазначених вище будівельних
робіт, а саме за знесення придбаного
ним житлового будинку та будівництво
літньої кухні і гаражу ним було
сплачено ТОВ ВКЦ «Эльта» 360630,20 грн. На
сьогоднішній день будівельні роботи з
будівництва літньої кухні і гаражу
майже повністю завершені. Отже, таким
чином, фактично літня кухня і гараж
були побудовані за його кошти. Однак на
сьогоднішній день, незважаючи на те, що
будівельні роботи з будівництва
літньої кухні і гаражу майже повністю
завершені, ці об'єкти нерухомості не
введені в експлуатацію з огляду на
наступне. Так, за їхньою з
відповідачкою обоюдною згодою та
домовленістю, досягнутою осіню 2011 p., а
також безпосередньо перед укладанням
спірних договорів планувалося, що
після придбання спірного будинку,
завершення нового будівництва - він
розірве свій шлюб з дружиною, укладе
новий шлюб з відповідачкою, після чого
новозбудовані літня кухня та гараж
будуть введені в експлуатацію на його
ім'я. Разом з тим після майже фактичного
завершення будівництва літньої кухні і
гаражу та коли він, по-перше, повідомив
відповідачці, що має намір повідомити
дружині про розірвання шлюбу, а,
по-друге, запропонував відповідачці
підготувати документи на
переоформлення на його ім'я
новозбудованої літньої кухні та гаражу
- відповідачка заявила йому, що не має
намір укладати з ним шлюб, що вона потай
від нього зустрічається з іншим,
молодшим за нього, чоловіком, що не буде
виконувати умови їхньої домовленості,
а тому літню кухню і гараж вона
залишить собі у якості плати за інтимні
стосунки. Як він зазначив вище, де-факто
спірний будинок придбав він, але з
метою ухилення від поділу цього
будинку з його дружиною, обидва спірні
договори купівлі-продажу частини
житлового будинку де-юре були
оформлені на відповідачку. Як
зазначено вище, в обох спірних
договорах купівлі-продажу частини
житлового будинку покупцем була
зазначена відповідачка з метою
приховання факту купівлі саме ним
спірного житлового будинку, що
насправді було вчинено, з тим, щоб
позбавити його дружину будь-якого
права на придбаний житловий будинок, що
також суперечить і моральним засадам
суспільства. З огляду на викладене він
вважаю, що обидва зазначені вище
договори купівлі - продажу 1/2 частини
житлового будинку є удаваними. У
зв'язку з чим, та також з огляду на
викладене вище, він вважає, що є всі
підстави для визнання його покупцем по
обом зазначеним вище договорам
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку. На підставі викладеного,
просив суд: 1) визнати договір
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку від 15.12.2011 p., посвідчений
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстр № 2288 - удаваним, та визнати, що
покупцем за цим договором 1/2 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, є він - ОСОБА_2. 2)
Визнати договір купівлі-продажу 1/2
частини житлового будинку від 19.12.2011 p.,
посвідчений приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстр № 2336 - удаваним,
та визнати, що покупцем за цим
договором 1/2 частини житлового
будинку, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, є він - ОСОБА_2. 3) Визнати за ним
право власності на будівельні
матеріали, з яких побудовані літня
кухня і гараж на дві автомашини,
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином .

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, підтвердив
факти, викладені у позовній заяві,
просив позовні вимоги задовольнити у
поному обсязі та просив суд: визнати
договір купівлі-продажу 1/2 частини
житлового будинку від 15.12.2011 p.,
посвідчений приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстр № 2288 - удаваним,
та визнати, що покупцем за цим
договором 1/2 частини житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, є
позивач - ОСОБА_2; визнати договір
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку від 19.12.2011 p., посвідчений
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстр № 2336 - удаваним, та визнати, що
покупцем за цим договором 1/2 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, є позивач - ОСОБА_2;
визнати за позивачем, ОСОБА_2, право
власності на будівельні матеріали, з
яких побудовані літня кухня і гараж на
дві автомашини, розташовані за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_7
проти задоволення позовних вимог не
заперечував. Суду пояснив, що він був
хазяїном дому, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який він і продав
позивачу по справі - ОСОБА_2. Позивач
йому передав гроші за даний будинок.
Перед купівлею будинку, спірний
будинок оглядав ОСОБА_2, з чого він
зрозумів, що позивач має намір купити
будинок для себе. До нотаріуса їздив із
ним ОСОБА_2 Сторонніх осіб там не було,
ніякої жінки з ними при укладанні
договору купівлі-продажу не було. У
нотаріуса бів тільки він, позивач та
нотаріус. Покупцем свого будинку він
сприймав ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення. До
суду надала письмову заяву, у якій
просила суд розглядати справу за її
відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.

Третя особа - приватний нотаріус -
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином, про що
свідчить розписка про отримання
судової повістки.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України,
належними доказами є будь-які фактичні
дані, які містять інформацію щодо
предмета доказування, на підставі яких
суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України,
договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 662 ЦК України,
продавець повинен одночасно з товаром
передати покупцеві його приналежності
та документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно з договором купівлі-продажу ?
частини житлового будинку, посвідченим
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу
Луганської області від 15.12.2011 року в
реєстрі за № 2288, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3
купила 1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться у АДРЕСА_1,
складається: А-1Ж,а,а1 - житловий будинок,
дерево, цегла, загальною площею 42,20 м2, в
тому числі житловою 22,60 м2, В,в - літня
кухня дерево, цегла, Д - сарай дошки, 1 -
сарай дерево; д - літній душ дошки; У -
убиральня дошки, № 1-3,1 - споруди (а.с. 6).

Згідно з договором купівлі-продажу ?
частини житлового будинку, посвідченим
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу
Луганської області від 19.12.2011 року в
реєстрі за № 2336, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3
купила 1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться у АДРЕСА_1,
складається: А-1Ж,а,а1 - житловий будинок,
дерево, цегла, загальною площею 42,20 м2, в
тому числі житловою 22,60 м2, В,в - літня
кухня дерево, цегла, Д - сарай дошки, 1 -
сарай дерево; д - літній душ дошки; У -
убиральня дошки, № 1-3,1 - споруди (а.с. 7).

Згідно з витягом з державного реєстру
правочинів від 15.12.2011 року, договір
купівлі-продажу будинку від 15.12.2011 року
зареєстрований за № 4802096 (а.с.8).

Згідно з архітектурним рішенням з
будівництва літньої кухні та гаражу на
дві автомашини, проектом передбачено
будівництво літньої кухні та гаражу на
дві автівки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Згідно з квитанціями до прибуткового
касового ордера № 10, № 11, № 12 від 15
червня 2012 року, 10 серпня 2012 року, 07
вересня 2012 року відповідно, ОСОБА_2
сплатив 360637 гривень 20 копійок ТОВ
Виробничо-комерційний центр «Ельта» за
будівельні роботи, відповідно до
кошторису від 12.06.2012 року (а.с. 11).

Згідно з свідоцтвом про укладення
шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 27 серпня
1983 року Лисичанським міським РАГС
Ворошиловградської області, 27 серпня
1983 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб,
про що зроблено відповідний актовий
запис № 782. Прізвище дружини після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно з довідкою № 24 від 03.05.2013 року,
наданою ТОВ «Плано», ОСОБА_9 працювала
на ВАТ «Плано» на посаді фінансового
директора з 01.05.2012 року по 31.01.2013 рік, за
даний період їй всього було нарахована
18125,00 грн. (а.с. 13).

Згідно з довідкою про середню
заробітну плату (доход) № 35 від 07.05.2013
року, наданою ТОВ «ВЕКТОР РИЧ», ОСОБА_3
працювала в ТОВ «ВЕКТОР РИЧ». З липня 2010
по березень 2012 року її сумарна
заробітна плата (дохід) становить 16563,57
грн. (а.с. 14).

14 травня 2012 року ВАТ ПКЦ «Ельта» та
ОСОБА_2 уклали договір підряду з
фізичною особою (а.с. 15-16) з планом
земельної ділянки (а.с. 24-27). Відповідно
до п. 1.1. вищевказаного договору,
підрядник за завданням замовника
зобов'язується виконати роботи з
будівництва літньої кухні і гаража на
дві машини за адресою: АДРЕСА_1, а
замовник зобов'язується прийняти
результати роботи та оплатити їх.
Відповідно до п. 2.1. договору, вартість
виконуваних робіт згідно кошторису, що
надається підрядником. Ціна є
остаточною і не підлягає зміні
протягом усього часу дії даного
договору підряду з фізичною особою (а.с.
15-16). Розрахунки на будівництво літньої
кухні і гаража на дві машини за адресою:
АДРЕСА_1 зазначені у локальному
кошторисі № 2-1-1 на будівельні роботи та
договірній ціні на будівництво (а.с.
17-22).

З розписки, наданої ОСОБА_4 від 07.09.2011
року вбачається, що він продав житловий
будинок з землею ОСОБА_10 за десять
тисяч гривень. Будинок знаходить за
адресою: АДРЕСА_1. Гроші отримав у
повному обсязі (а.с. 23).

Згідно з довідкою № 399 від 05.09.2013 року,
наданою ЛКП «БТІ», за архівними даними
Лисичанського КП «БТІ» станом на 01.01.2013
року право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 15.12.2011 року, реєстр
№ 2288, посвідченого Лисичанським
приватним нотаріусом та договору
купівлі-продажу від 19.12.2011 року, реєстр
№ 2336, посвідченого Лисичанським
приватним нотаріусом (а.с. 44).

Згідно з інформаційною довідкою з
Реєстру права власності на нерухоме
майно № 8852268 від 03.09.2013 року, житловий
будинок, з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_2 належить
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, реєстр № 2288, 15.12.2011,
приватний нотаріус по Лисичанському
міському нотаріальному округу ОСОБА_6;
договору купівлі-продажу, реєстр № 2336,
19.12.2011, приватний нотаріус по
Лисичанському міському нотаріальному
округу ОСОБА_6 (а.с. 46-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України,
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦК України, якщо
буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Відтак, сторони вчиняють два правочини
- один удаваний, що покликаний
маскувати волю осіб, а другий -
прихований, від якого вони очікують
правових наслідків.

Аналогічний підхід має місце і в
судовій практиці. Зокрема, в абз. 1 п. 25
Пленуму Верховного Суду України в
пункті 20 постанови від 06 листопада 2009
року № 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними»,
передбачається, що за удаваним
правочином сторони умисно оформлюють
один правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини.

На підставі викладеного, судом
встановлено, що відповідно до
укладених сторонами договорів
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку, посвідченим приватним
нотаріусом Лисичанського міського
нотаріального округу Луганської
області від 15.12.2011 року в реєстрі за №
2288, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться у АДРЕСА_1,
складається: А-1Ж,а,а1 - житловий будинок,
дерево, цегла, загальною площею 42,20 м2, в
тому числі житловою 22,60 м2, В,в - літня
кухня дерево, цегла, Д - сарай дошки, 1 -
сарай дерево; д - літній душ дошки; У -
убиральня дошки, № 1-3,1 - споруди (а.с. 6),
та згідно з договором купівлі-продажу ?
частини житлового будинку, посвідченим
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу
Луганської області від 19.12.2011 року в
реєстрі за № 2336, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3
купила 1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться у АДРЕСА_1,
складається: А-1Ж,а,а1 - житловий будинок,
дерево, цегла, загальною площею 42,20 м2, в
тому числі житловою 22,60 м2, В,в - літня
кухня дерево, цегла, Д - сарай дошки, 1 -
сарай дерево; д - літній душ дошки; У -
убиральня дошки, № 1-3,1 - споруди (а.с. 7).

Однак, як вбачається із позовної заяви
та показань відповідача ОСОБА_4 саме
позивач приймав рішення про придбання
за спірними договорами купівлі-продажу
будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1,
придбав він його в такий спосіб для
себе, щоб уникнути поділу майна
подружжя з його дружиною - ОСОБА_5, та за
свої власні кошти, що встановлено з
показань відповідача ОСОБА_4, який
зазначив, що гроші за спірними
договорами йому передав саме позивач,
про що вони склали розписку про
отримання грошей, у нотаріуса був
присутній тільки він та позивач, а
відповідач ОСОБА_3 лише вдавала з себе
покупця, будучи формально записаною
стороною спірних договорів
купівлі-продажу будинку від 15.12.2011 року
та 19.12.2011 року, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, та не маючи
фінансових можливостей для його
придбання, що підтверджено
відповідними довідкам, а саме: довідкою
№ 24 від 03.05.2013 року, наданою ТОВ «Плано»,
згідно з якою ОСОБА_9 працювала на ВАТ
«Плано» на посаді фінансового
директора з 01.05.2012 року по 31.01.2013 рік, за
даний період їй всього було нарахована
18125,00 грн. та довідкою про середню
заробітну плату (доход) № 35 від 07.05.2013
року, наданою ТОВ «ВЕКТОР РИЧ», згідно з
якою ОСОБА_3 працювала в ТОВ «ВЕКТОР
РИЧ». З липня 2010 по березень 2012 року її
сумарна заробітна плата (дохід)
становить 16563,57 грн., в той час, як
вартість будинку за договорами
купівлі-продажу будинку значно
перевищує дохід відповідачки та
становить 30008,00 гривень.

Окрім цього, саме позивачем ОСОБА_2,
згідно з квитанціями до прибуткового
касового ордера № 10, № 11, № 12 від 15
червня 2012 року, 10 серпня 2012 року, 07
вересня 2012 року відповідно, сплачено
360637 гривень 20 копійок ТОВ
Виробничо-комерційний центр «Ельта» за
будівельні роботи, відповідно до
кошторису від 12.06.2012 року (а.с. 11). А
також, 14 травня 2012 року ВАТ ПКЦ «Ельта»
та ОСОБА_2 уклали договір підряду з
фізичною особою (а.с. 15-16) з планом
земельної ділянки (а.с. 24-27).

Таким чином, судом встановлено, що
розрахувався за договорами
купівлі-продажу будинку від 15.12.2011 року
та 19.12.2011 року позивач і робив він це для
задоволення власних потреб, у зв'язку з
чим, суд визнає договір купівлі-продажу
? частини житлового будинку,
посвідчений приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу Луганської області від 15.12.2011
року в реєстрі за № 2288, та договір
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку, посвідчений приватним
нотаріусом Лисичанського міського
нотаріального округу Луганської
області від 19.12.2011 року в реєстрі за №
2336, удаваними та визнає позивача ОСОБА_2
покупцем за цими договорами, у зв'язку з
чим, позовні вимоги в частині визнання
договору купівлі-продажу 1/2 частини
житлового будинку від 15.12.2011 p.,
посвідченого приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстр № 2288 - удаваним,
та визнання, покупцем за цим договором
1/2 частини житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1,
позивача - ОСОБА_2 та визнання договору
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку від 19.12.2011 p., посвідченого
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстр № 2336 - удаваним, та визнання,
покупцем за цим договором 1/2 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, позивача - ОСОБА_2, є
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власність.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України,
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України, до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України, за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Відповідно до ч. 2 ст. 875 ЦК України,
договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 876 ЦК України,
власником об'єкта будівництва або
результату інших будівельних робіт є
замовник, якщо інше не передбачено
договором.

Згідно з архітектурним рішенням з
будівництва літньої кухні та гаражу на
дві автомашини, проектом передбачено
будівництво літньої кухні та гаражу на
дві автівки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

14 травня 2012 року ВАТ ПКЦ «Ельта» та
ОСОБА_2 уклали договір підряду з
фізичною особою (а.с. 15-16) з планом
земельної ділянки (а.с. 24-27). Відповідно
до п. 1.1. вищевказаного договору,
підрядник за завданням замовника
зобов'язується виконати роботи з
будівництва літньої кухні і гаража на
дві машини за адресою: АДРЕСА_1, а
замовник зобов'язується прийняти
результати роботи та оплатити їх.
Відповідно до п. 2.1. договору, вартість
виконуваних робіт згідно кошторису, що
надається підрядником. Ціна є
остаточною і не підлягає зміні
протягом усього часу дії даного
договору підряду з фізичною особою (а.с.
15-16). Розрахунки на будівництво літньої
кухні і гаража на дві машини за адресою:
АДРЕСА_1 зазначені у локальному
кошторисі № 2-1-1 на будівельні роботи та
договірній ціні на будівництво від
12.06.2012 року (а.с. 17-22).

Згідно з квитанціями до прибуткового
касового ордера № 10, № 11, № 12 від 15
червня 2012 року, 10 серпня 2012 року, 07
вересня 2012 року відповідно, ОСОБА_2
сплатив 360637 гривень 20 копійок ТОВ
Виробничо-комерційний центр «Ельта» за
будівельні роботи, відповідно до
кошторису від 12.06.2012 року (а.с. 11).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивач ОСОБА_2 будував літню кухню і
гараж на дві автомашини, що розташовані
за адресою: м. АДРЕСА_1, та оплатив
підрядні роботи відповідно до
кошторису від 12.06.2012 року до договору
підряду з фізичною особою від 14.05.2012
року.

Оскільки побудова не прийнята до
експлуатації, то необхідно вважати, що
будівництво не завершене, тому
відповідно до ст. 331 ЦК України, об'єктом
права власності можуть бути будівельні
конструкції що складаються з
будівельних матеріалів.

На підставі викладеного, факти,
викладені позивачем у позовній заяві в
обґрунтування позовних вимог знайшли
своє підтвердження в ході судового
засідання, є достовірними та
обґрунтованими, підтверджені
письмовими доказами, сумніву у суду не
викликають та за таких обставин суд
вважає, що позовні вимоги в частині
визнання за позивачем, ОСОБА_2, права
власності на будівельні матеріали, з
яких побудовані літня кухня і гараж на
дві автомашини, розташовані за адресою
АДРЕСА_1, підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Водночас, задоволення позову, шляхом
визнання права власності на будівельні
матеріали не свідчить про визнання
права власності на новостворений
об'єкт нерухомості у цілому, без
реєстрації його в відповідних органах.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 235, 321, 331, 655, 657, 662, 692, 875, 876 ЦК
України, п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання договорів купівлі-продажу
удаваними та визнання права власності,
треті особі - ОСОБА_5, приватний
нотаріус Лисичанського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу ?
частини житлового будинку від 15.12.2011
року, посвідчений приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, реєстр №2288 удаваним та
визнати покупцем за договором
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, від 15.12.2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
реєстр №2288, ОСОБА_2.

Визнати договір купівлі-продажу ?
частини житлового будинку від 19.12.2011
року, посвідчений приватним нотаріусом
Лисичанського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, реєстр №2336 удаваним та
визнати покупцем за договором
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, від 19.12.2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
реєстр №2336, ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
будівельні матеріали, з яких
побудовані літня кухня і гараж на дві
автомашини, що розташовані за адресою:
м. АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА