У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Амеліна В.І., Іваненко Ю.Г., Євтушенко
О.І., Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 13 січня
2014 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 11
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що з 16
листопада 1996 року по 01 лютого 2010 року
він та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, у
якому народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_1 -
син ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_9

Після розірвання шлюбу діти залишилися
проживати з батьком та знаходяться на
повному його утриманні. Вказував, що
ОСОБА_7 дітьми не цікавиться, не
спілкується з ними, у вихованні та
утриманні синів участі не бере. Просив
стягнути з ОСОБА_7 аліменти на ОСОБА_8,
ОСОБА_9 у розмірі 2 тис. грн щомісячно,
тобто по 1 тис. грн на кожного, починаючи
з дня звернення до суду з позовом і до
досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 13 січня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 11 квітня 2014 року, у
задоволенні позову

відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Відмовляючи у позові, суди керувалися
тим, що відповідачка за станом здоров'я
та своїм майновим становищем
позбавлена можливості утримувати
синів.

Із такими висновками судів повністю
погодитися не можна з огляду на
наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судом встановлено, що з 16 листопада 1996
року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у
шлюбі, у якому народилися діти:
ІНФОРМАЦІЯ_1 - син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
син ОСОБА_9 та ІНФОРМАЦІЯ_3 -
донька ОСОБА_10 (а.с. 3, 4, 21).

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 01
лютого 2010 року шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 розірвано. Синів ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 залишено проживати з ОСОБА_6
Доньку ОСОБА_10 залишено проживати з
матір'ю ОСОБА_7 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України (далі - СК України) батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наведених
Верховним Судом України у п. 17
постанови Пленуму від 15 травня 2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_7
не працює, на обліку в Ужгородському
міському центрі зайнятості перебувала
з 24 січня 2006 року по 11 квітня 2011 року
(а.с. 33−?36). Відповідачка лікується від
отриманої у 1991 році у
дорожньо-транспортній пригоді
черепно-мозкової травми і не може
працевлаштуватися, що підтверджується
виписками з історії хвороби № № 15727, 6737
(а.с. 31−?32) та епікризами Ужгородської
центральної клінічної лікарні № №
11612/828, 3228/338, 3384/241, 9311/684, 7590/519 (а.с. 25−?30).

Врахувавши вказані обставини, суди
залишили поза увагою, що майнове
становище і стан здоров'я відповідачки
не є підставою для повного звільнення
від сплати аліментів, а лише
обставинами, що враховуються при
визначенні розміру аліментів разом з
іншими, передбаченими ч. 2 ст. 182 СК
України, обставинами.

Мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Відповідачка зобов'язана брати участь
як в утриманні доньки, яка проживає
разом з нею, так і синів, які
знаходяться на утриманні батька дітей.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог.

Судами не дотримано вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, не встановлено фактичні
обставини, не досліджено докази, надані
сторонами, та не надано цим доказам
відповідної правової оцінки, а суд
касаційної інстанції зазначеними
повноваженнями не наділений, тому
судові рішення належить скасувати, а
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 13 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 11 квітня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарження не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: В.І.
Амелін О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М.
Ситнік