Справа № 477/1037/14-ц
Провадження № 2/477/686/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

(заочне)

22 серпня 2014 року
м.Миколаїв

Жовтневий районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі - Варламовій Т.О.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому
судовому засіданні в залі суду
Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2014 року позивач Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ
«Приватбанк), який є правонаступником
Закритого акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк»,
звернувся до суду з позовом, в якому
просив стягнути з відповідача ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму - 40654 грн. 13 коп. та
судовий збір в сумі 406 грн. 54 коп.

В позовній заяві зазначав, що
відповідач відповідно до договору
кредиту від 03 червня 2007 року отримав
кредит в розмірі 3612 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і Банком
Договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Посилаючись на те, що відповідач
не виконав умови договору та станом на
16 квітня 2014 року за ним рахується
заборгованість в сумі 40654 грн. 13 коп.,
яка складається з заборгованості за
кредитом в сумі 1111 грн. 56 коп.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 15183 грн. 88
коп., заборгованості за комісією в сумі
390 грн. 08 коп., заборгованості по пені в
сумі 21556 грн. 51 коп. штрафу, що
складається з фіксованої частини в
розмірі 500 грн. та процентної складової
в розмірі 1912 грн. 10 коп., на свою користь
та понесені судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, у надісланій
суду заяві просила розглядати справу
без її участі та позов задовольнити, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату та час слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суду не повідомив,
заперечень не надіслав, у зв'язку з чим
суд допустив заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 03 червня
2007 року між сторонами був укладений в
письмовій формі договір № NКХRRХ10610048
(далі - Договір) у виді заяви ОСОБА_2 про
надання кредиту в сумі 3612 грн. 00 коп. та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам, з якими відповідач
ознайомився та погодився.

Відповідно до умов Заяви банк надав
відповідачу кредит у сумі 3612 грн. 00 коп.
на строк 12 місяців з 03 червня 2007 року по
03 червня 2008 року включно з умовами
сплати відсотків у розмірі 1 % на місяць
на суму залишку заборгованості за
кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 48 грн. 76 коп. та єдиноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 602 грн. 00 коп. в
обмін на зобов'язання позичальника з
повернення кредиту, сплатити
відсотків, винагороди, комісії в
зазначені в Заяві та Умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
строки. Погашення заборгованості
здійснюється щомісячно в період
сплати, за який приймається період з «
22» по « 27» число кожного місяця.
Позичальник сплачує кредитору грошові
кошти (щомісячний платіж) у сумі 369 грн.
96 коп. для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за тілом кредиту,
відсотків, винагороди, комісії, а також
інших витрат згідно з Умовами (а.с.18).

Згідно п.п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов відповідач
зобов'язався щомісяця здійснювати
Платежі в строки, визначені цим
Договором, та розмірі, зазначеному в
Тарифах (а.с.19-22).

До відносин за кредитним
договором застосовуються положення
щодо договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути кредитодавцю кредит у строк
та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання та повинен
сплатити суму боргу та процентів,
передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк
повністю виконав взяті на себе
зобов'язання, а позичальник навпаки,
порушив умови договору в частині
вчасного повернення кредиту,
процентів, в зв'язку з чим станом на 16
квітня 2014 року за ним рахується
заборгованість за кредитом в сумі 1111
грн. 56 коп., по процентам за
користування кредитом в сумі 15183 грн. 88
коп., за комісією в сумі 390 грн. 08 коп.
(а.с.7-9), яка ним в добровільному порядку
не сплачена, в зв'язку з чим позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором в сумі 21556 грн. 51 коп. та
штрафу, який складається з фіксованої
частини в розмірі 500 грн. та процентної
складової в розмірі 1912 грн. 10 коп., то
відповідно до положення п.5.1. Умов, при
порушенні позичальником будь-якого з
зобов'язань, передбачених Заявою та
п.п.3.2.2, 3.2.3 Умов, Банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожен
день прострочки платежу. Згідно п.5.3
Умов при порушенні позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбачених
Договором, більш ніж на 30 днів
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми заборгованості (а.с.19-22).

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та
матеріалів справи вбачається, що
відповідачем порушено умови договору
кредиту в частині строків сплати
платежів по погашенню кредиту,
будь-яких інших порушень умов договору
зі змісту позову не слідує.

Відповідно до ч.1 ст.546, ст.549, 611 ЦК
України, виконання забезпечується,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як пеня та штраф і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

На підставі ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи, що пеня та штраф є
різновидами неустойки як юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій, вимоги ст.61
Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК
України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, приймаючи до
уваги розмір заборгованості
відповідача перед Банком, ступінь її
погашення, суд не може погодитись з
розміром пені в сумі 21556 грн. 51 коп., яка
є явно завищеною, не відповідає п.6 ст.3,
ч.3 ст.509 та ч.1,2 ст.627 ЦК України - засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Таким чином,
кредитор бажає стягнути зі споживача
надмірні грошові суми як неустойку, а
тому такий засіб стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання не є розумним, а сама
неустойка перетворюється на
несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело невиправданих
додаткових прибутків кредитором.
Виходячи з неведеного, в частині
стягнення штрафу та пені суд вважає
необхідним позов задовольнити
частково та стягнути з відповідача
неустойку за порушення умов договору
щодо строків повернення кредитних
коштів у виді пені в розмірі 1000 грн. 00
коп.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 176 грн. 86 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ КХRRХ10610048 від 03 червня 2007 року, що
утворилася станом на 16 квітня 2014 року, в
розмірі 17685 (сімнадцять тисяч шістсот
вісімдесят п'ять) грн. 52 коп. (в т.ч.
заборгованість за кредитом в сумі 1111
грн. 56 коп., заборгованість за
процентами за користування кредитом в
сумі 15183 грн. 88 коп., заборгованість за
комісією в сумі 390 грн. 08 коп., неустойка
(пеня) за порушення зобов'язання в сумі
1000 грн.) та судовий збір в сумі 176 (сто
сімдесят шість) грн. 86 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Жовтневим районним судом
Миколаївської області за заявою
відповідача, поданою на протязі десяти
днів з дня отримання копії даного
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
А.А.
Саукова