Номер провадження: 22-ц/785/8726/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Місто Банк» до ОСОБА_2 про визнання
договору недійсним, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 11 червня 2014 року,

встановила:

В травні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що вироком
Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 19 січня 2009 року та
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 2 червня 2009 року
встановлено, що внаслідок шахрайських
дій колишнього директора
Краматорського відділення Донецької
філії КБ ТОВ «Місто Банк» (далі Банк)
ОСОБА_4 між Банком та ОСОБА_2 був
укладений договір банківського вкладу
(депозиту) від 24 січня 2005 року на суму 330
000 грн. та додаткова угода до нього від 10
жовтня 2005 року, яким сума вкладу
збільшена до 420 000 грн. Однак кошти за
цими договорами в касу банка не
надходили, ощадна книжка чи інший
документ, на підтвердження укладення
договорів відповідно до вимог ст.1059 ЦК
України не видавалися, що свідчить про
недодержання форми договору
банківського вкладу. З цих підстав
позивач просив визнати зазначений
договір банківського вкладу (депозиту)
та додаткову угоду до нього недійсними.

Справа розглянута в відсутності
відповідача.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 11 червня 2014 рок позов
задоволений.

В апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та доводи
заперечень на апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що договір
банківського вкладу (депозиту) та
додаткова угода до нього були
підроблені ОСОБА_4, а грошові кошти за
ними до каси банку не надходили, ощадна
книжка, сертифікат чи інший
банківський документ, передбачений ч.1
ст.1059 ЦК України не видавалися.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
ґрунтуються на законі та
підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що
вироком Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 19 січня 2009 року та
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 2 червня 2009 року
встановлено, що ОСОБА_4, працюючи на
посаді управляючого Слав»янським
відділенням філіалу «Донецька
дирекція» АТ
«Індустріально-експортний банк» (АТ
Індекс-банк»), знаючи, що між цим банком
та ОСОБА_2 укладений договір
банківського вкладу від 21 березня 2003
року на суму 210 000 грн., 22 вересня 2004 року
шляхом підробки фінансових документів
отримав в касі банку від імені ОСОБА_2
зазначені кошти та привласнив
їх(а.с.19-21).

8 жовтня 2004 року ОСОБА_4 був звільнений з
зазначеного банку, а з 18 жовтня 2004 року
був прийнятий на посаду управляючого
Краматорським відділенням Донецького
філіалу КБ ТОВ «Місто Банк». Працюючи
на цій посаді ОСОБА_4 з метою приховання
привласнення коштів в сумі 210 000 грн.,
пояснив ОСОБА_2 що він перерахував його
кошти з АТ Індекс-банк» до КБ ТОВ «Місто
Банк», і внаслідок конвертації коштів в
іноземну валюту сума коштів
збільшилася до 330 000 грн. На
підтвердження цього ОСОБА_4 склав та
видав ОСОБА_2 підроблений договір
банківського вкладу (депозиту) від 24
січня 2005 року на суму 330 000 грн.(а.с.22).

Однак грошові кошти від ОСОБА_2 за
договором банківського вкладу
(депозиту) від 24 січня 2005 року в касу
банка не вносилися, ощадна книжка,
сертифікат чи інший банківський
документ, передбачений ч.1 ст.1059 ЦК
України не видавалися.

В подальшому ОСОБА_4 10 жовтня 2005 року
получив від ОСОБА_2 90 000 грн., нібито на
поповнення не існуючого банківського
вкладу (депозиту) в сумі 330 000 грн., та
привласнив ці кошти. При цьому ОСОБА_4
склав та видав ОСОБА_2 підроблену
додаткову угоду від 10 жовтня 2005 року, в
якій було зазначено, що сума
банківського вкладу (депозиту) складає
420 000 грн. (330 000 + 90 000).

Однак грошові кошти від ОСОБА_2 за
додатковою угодою від 10 жовтня 2005 року
в касу банка не вносилися, ощадна
книжка, сертифікат чи інший
банківський документ, передбачений ч.1
ст.1059 ЦК України не видавалися.

При таких обставинах суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що недійсність договору
банківського вкладу (депозиту) від 24
січня 2005 року на суму 330 000 грн. та
додаткової угоди до нього від 10 жовтня
2005 року, яким сума вкладу збільшена до
420 000 грн.

Зазначені обставини підтверджуються
рішенням апеляційного суду Донецької
області від 20 червня 2011 року з якого
вбачається, що банківський вклад в сумі
210 000 грн. був внесений ОСОБА_2 в АТ
Індекс-банк» на підставі договору
банківського вкладу від 21 березня 2003
року. Зазначений вклад стягнутий з
банку (який був реорганізований в ПАТ
«Креді Агріколь Банк») на користь
ОСОБА_2

Колегія суддів відхиляє довід апелянта
на те, що судом першої інстанції не
враховані обставини, які встановлені
рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 8 листопада 2013
року. Зазначеним рішенням, яке набрало
законної сили, стягнуто з ПАТ «Місто
Банк» на користь ОСОБА_2 депозитний
вклад в сумі 420 000 грн. Однак зі змісту
цього рішення вбачається, що при його
ухваленні не досліджувалися та не були
враховані обставини, які встановлені
вироком Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 19 січня 2009 року та
рішенням апеляційного суду Донецької
області від 20 червня 2011 року, які також
набрали законної сили.

Колегія суддів відхиляє довід
апеляційної скарги про порушення
підсудності, оскільки апелянт не
оскаржував ухвалу суду про відкриття
провадження у справі з підстав
порушення правил підсудності. Колегія
суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст.308
ЦПК України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань, зокрема порушення правил
підсудності.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду, судове рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 11 червня 2014 року І залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

А.А.Калараш