Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Корольовського відділу виконавчої
служби Житомирського міського
управління юстиції, Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», ОСОБА_4 про визнання
недійсними прилюдних торгів за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Богунського районного суду м.Житомира
від 24 липня 2014 року, -

встановила:

У серпні 2013 року позивач звернувся з
позовом про визнання прилюдних торгів
недійсними.

Ухвалою Богунського районного суду
м.Житомира від 24 липня 2014 року позов
ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати і направити
справу до суду першої інстанції для
продовження її розгляду, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права. Вважає, що суд безпідставно
залишив позов без розгляду, оскільки у
судовій повістці дата зазначена
нерозбірливо і він вважав, що судове
засідання призначено на 04 липня 2014
року, а не 24 липня. Він з'явився у суд
04.07.2014 року, але зал був зачинений. Крім
того, не був повідомлений його
представник.

Апелянт та його представник підтримали
апеляційну скаргу і пояснили, що
позивач не з'являвся у судові засідання
з поважних причин, перебуваючи в інших
судах, а останній раз не з'явився
внаслідок нерозбірливого почерку у
повістці.

Інші учасники процесу заперечують у
задоволенні скарги і вважають, що
позивач затягує розгляд справи,
жодного разу не прибувши у судові
засідання.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи позов без розгляду, суд
посилався на п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України і
зазначив, що позивач повторно не
з'явився в судове засідання та не надав
заяв про розгляд справи за його
відсутності, будучи повідомленими
належним чином про час та місце
розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
заяву без розгляду.

Згідно із п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

З аналізу вказаних статей вбачається,
що підставою для залишення позову без
розгляду є одночасна наявність кількох
підстав : належне повідомлення
позивача про час і місце розгляду
справи, його повторна неявка в судове
засідання та відсутність заяви про
розгляд справи без його участі.

Згідно матеріалів справи 16 серпня 2013
року суддею Богунського районного суду
м.Житомира відкрито провадження у
справі і справу призначено до розгляду
(а.с.12).

Позивач завчасно повідомлений про час
та місце судового розгляду 28 квітня 2014
року (а.с.49), але в судове засідання не
з'явився і розгляд справи відкладено на
15 год. 30 хв. 24 липня 2014 року (а.с.54).

Судова повістка вручена позивачу 13
травня 2014 року (а.с. 207).

В судове засідання 24.07.2014 року позивач
не з'явився повторно і заяв про розгляд
справи без його участі не надав.

Згідно із ч.3 ст.74 ЦПК України судові
повістки надсилаються особам, які
беруть участь у справі, а тому не
вручення повістки представнику особи,
не може вважатися неналежним
повідомленням самої особи.

Посилання позивача на те, що дата
судового засідання є нерозбірливою і
він прибув у суд 04 липня 2014 року, не може
бути поважною причиною, оскільки з
наданої копії судової повістки
вбачається, що дата судового засідання
вказана «24», а не «04» і позивач, у разі
сумнівів, з'явившись до суду в останню
дату та виявивши відсутність судового
розгляду, мав достатній час протягом 20
днів з'ясувати дійсну дату судового
засідання, однак ніяких заходів не
вжив.

Отже, позивач був належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду і повторно не з'явився в
судове засідання 24 липня 2014 року та не
надав заяв про розгляд справи за його
відсутності.

Доводи апелянта про порушення його
прав не можуть бути прийняти до уваги,
зважаючи на наступне.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право брати
участь у судових засіданнях.

Окрім процесуальних прав, сторони
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки (ч.3 ст.27 ЦПК
України). Зловживання процесуальними
правами є недопустимим.

Статтею 157 ЦПК України встановлено
розумні строки розгляду справи, але не
більше двох місяців з дня відкриття
провадження у справі. Для цього, щоб не
допустити зловживань своїм правом,
суду надано право залишати позов без
розгляду у разі повторної неявки
позивача у судове засідання незалежно
від причин неявки (ст.169 ЦПК України).

З аналізу вказаних норм вбачається, що
законодавець надав позивачу право
захисту у суді, але це право обмежено
обов'язками та строками і наслідками
вчинення або не вчинення відповідних
дій.

Згідно матеріалів справи судове
засідання призначалося п'ять разів і
тільки у перше судове засідання
з'явився представник позивача. В інші
судові засідання позивач та його
представник не з'являлися з посиланням
(в апеляційній скарзі) на участь у інших
судових процесах, надавши докази лише
за 03.03.2014 року. При цьому суду не
подавалися клопотання про відкладення
розгляду справи із зазначенням причин
неявки та заяви про розгляд справи за
їх відсутності, тобто останні не
скористалися наданими їм правами.

З огляду на ч.2 ст.207 ЦПК України, яка
надає можливість особі, позов якої
залишено без розгляду, після усунення
умов, що були підставою для залишення
заяви без розгляду, повторно
звернутися до суду, права позивача на
судовий захист не порушуються.

Прийнявши до уваги наведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо залишення позову без розгляду у
зв'язку із повторною неявкою в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, та постановив законну і
обґрунтовану ухвалу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
ухвалі.

Суд першої інстанції постановив
ухвалу з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, підстав для її скасування
немає.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду
м.Житомира від 24 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: