Справа № 1-39/2011
Провадження № 6/456/145/2014
УХВАЛА

іменем України

20 листопада 2014
року          Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в
складі:          головуючого-судді
Гулкевича О. В.

при
секретарі           Кулешник
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию подання державного
виконавця ВДВС Стрийського МУЮ
Львівської області Гончар О.Б. про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України,

в с т а н о в и в :

державний виконавець відділу ДВС
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_2 за
погодженням з в.о. начальника ДВС
Стрийського МУЮ звернулась до суду з
поданням про встановлення ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1), проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_1,
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України до виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

В обґрунтування покликалася на те, що
на виконанні у ВДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області знаходиться
виконавчий лист №1-39/2011, виданий 14.03.2013р.
Стрийським міськрайонним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
37500 грн. моральної шкоди та 58532,25 грн.
матеріальної шкоди. Залишок боргу на
час звернення з даними поданням до суду
становить – 94993,27 грн.

Постановою від 21.10.2014р. повторно
відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню згаданого
документу.

Державним виконавцем були здійснені
заходи щодо розшуку майна боржника, які
виявились безрезультатними, оскільки
майна, яке б підлягало опису та
реалізації для погашення боргу у
боржника не виявлено. Боржник
добровільно рішення суду не виконує –
кошти не сплачує, на виклики не
з’являється, про причини неявки не
повідомляє.

Заборгованість залишається
непогашеною, тому на підставі вимог
ст.377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України та в’їзду
в Україну громадян України", ст.11 Закону
України “Про виконавче провадження”
встановити ОСОБА_1 тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України до
виконання зобов’язань, які покладені
на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, без виклику
чи повідомлення сторін та інших осіб за
участю державного виконавця.

Заслухавши пояснення державного
виконавця Гончар О.Б., дослідивши
додані до подання матеріали, суд
вважає, що таке не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.11 Закону України “Про
виконавче провадження” державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України до виконання
зобов’язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи у праві виїзду
за межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу виконавчої служби.

У разі розгляду заяви про тимчасове
обмеження боржника – фізичної особи
або керівника - боржника юридичної
особи у праві виїзду за межі України
відповідно до ст.377-1 ЦПК України
доказуванню підлягають факти ухилення
боржника від виконання рішення суду,
можливість виїзду за межі України з
метою ухилення від виконання рішення
суду, в тому числі наявність
закордонного паспорта громадянина
України, вжиття державним виконавцем
заходів примусового виконання рішення
суду відповідно до ст.32 Закону України
“Про виконавче провадження”.

Під «ухиленням від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням» слід розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів, тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Подання державного виконавця повинно
бути обґрунтованим, тобто містити
зазначення обставин, що підтверджують
необхідність обмежити ОСОБА_1 право
виїзду за межі України.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Ст.6 Закону України "Про порядок виїзду
з України та в’їзду в Україну громадян
України" передбачено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
видачі паспорта, а у громадянина
України, який має паспорт, паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, якщо, зокрема: діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов’язання - до
виконання зобов'язань або розв’язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України; він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Отже, даним Законом визначено підстави
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон та способи
здійснення таких обмежень шляхом
відмови у видачі паспорта або
затримання чи вилучення паспорта.

Як пояснила в судовому засіданні
державний виконавець Гончар О.Б.
стягнення за зазначеним вище
виконавчим листом проводилося за
місцем відбування визначеного вироком
суду покарання боржника. Після цього
виконавчий лист був надісланий на
адресу ВДВС Стрийського МУЮ у
Львівській області і постановою від
21.10.2014р. було повторно відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню згаданого виконавчого
документа. Копія постанови була
надіслана рекомендованим листом з
повідомленням про вручення за адресою
місця проживання боржника: м. Стрий,
вул.Сковороди,6/13 та отримана особою на
прізвище «Бойко». Однак, вона не може
стверджувати хто саме отримав дану
постанову – сам боржник чи його мати.
Нею також надсилалися за вказаною
адресою звичайним не рекомендованим
листом боржнику вимоги з’явитися у
ВДВС. Однак, чи отримав ці повідомлення
боржник, їй невідомо. Вжитими нею
заходами встановлено, що будь-якого
рухомого чи нерухомого майна, яке б
підлягало опису та реалізації для
погашення боргу у боржника, не
виявлено. Також встановлено, що боржник
працює у ФОП ОСОБА_4 за адресою
(м.Болехів Івано-Франківської області,
вул.Польова,2). За вказаною адресою
виклик про необхідність з’явитися у
ВДВС боржнику не надсилався. Підставою
для звернення з даним поданням до суду
стало клопотання стягувача. Будь-яких
інших доказів, які б давали підстави
вважати, що ОСОБА_1 може виїхати за
кордон, не виконавши зобов’язань, та
доказів, які б свідчили про те, що він
ухиляється від виконання судового
рішення, суду не надано. На даний час
стягувач звернувся до ВДВС з проханням
надіслати виконавчий лист на виконання
за місцем праці боржника.

Таким чином, під час розгляду подання
встановлено, що до нього не долучено
доказів щодо наявності у ОСОБА_1
закордонного паспорта, або наявності у
компетентних органів його заяви про
отримання такого; не надано доказів,
які б давали підстави вважати, що
боржник має намір виїхати за кордон
тимчасово або на постійне місце
проживання з метою ухилитися від
виконання зобов’язань, а також те, що
незастосування таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що у
задоволенні подання державного
виконавця про встановлення
тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за кордон слід відмовити.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.33
Конституції України, Законом України
"Про порядок виїзду з України та в’їзду
в Україну громадян України", суд

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні подання
державного виконавця ВДВС Стрийського
МУЮ Львівської області Гончар О.Б. про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

Ухвала може бути оскаржена
до Апеляційного суду Львівської
області через Стрийський
міськрайонний суд протягом п’яти днів
з дня її проголошення, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя           ОСОБА_5