Справа № 584/1035/14-ц
Провадження № 2/584/352/14
19.11.2014 року Путивльский районний суд
Сумської області у складі:
головуючого судді - Данік Я.І.
за участі секретаря - Чебакова О.М.
прокурора - Літвінової Т.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Путивль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Путивльська
районна державна адміністрація
Сумської області, про позбавлення
15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 13
липня 2002 року по 26 лютого 2007 року вона
перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу
вони мають дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Путивльського
районного суду Сумської області від 25
жовтня 2009 року стягнуто аліменти з
відповідача на утримання дитини у
твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно,
починаючи з 09 вересня 2009 року і до
досягнення нею повноліття. Відповідач
після розірвання шлюбу у вихованні
дитини участі не брав, не допомагав та
не відвідував дитину, від сплати
аліментів ухиляється.
Зважаючи на те, що відповідач продовжує
ухилятись від виконання батьківських
обов'язків щодо забезпечення
необхідних умов життя та виховання
своєї дитини позивачка просить
позбавити його батьківських прав.
Відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи повторно не з'явився в судове
засідання, про причини неявки не
повідомив. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
Заслухавши пояснення позивачки та
представника третьої особи, які позов
підтримали, пояснення свідків,
дослідивши докази, наявні у матеріалах
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13 липня 2002 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб,
зареєстрований Відділом реєстрації
актів громадянського стану
Путивльського районного управління
юстиції Сумської області, актовий
запис № 36 (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Згідно з рішенням Путивльського
районного суд Сумської області від 26
лютого 2007 року та свідоцтвом про
розірвання шлюбу від 27 серпня 2009 року,
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
розірвано (а.с.8-9).
Рішенням Путивльського районного суду
Сумської області від 25 жовтня 2009 року з
ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на
утримання його неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі у
розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи
стягнення з 09 вересня 2009 року і до
досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Станом на вересень 2014 року відповідач
має заборгованість по сплаті аліментів
на утримання дитини в сумі 10800 грн.
(а.с.15).

07 грудня 2011 року було укладено шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, і остання взяла собі
шлюбне прізвище - ОСОБА_1 (а.с.11).

Судом також встановлено, що дитина
проживає разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а
відповідач проживає окремо і у
вихованні та утриманні дитини участі
не бере.

Відповідно до висновку Путивльської
районної державної адміністрації
Сумської області від 24 вересня 2014 року
№01-20/2437 позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати доцільним
(а.с.16).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5
(чоловік позивачки), ОСОБА_6 (батько
позивачки), ОСОБА_7 (мати позивачки)
підтвердили ту обставину, що
відповідач більше 5 років не відвідує
дитину і не телефонує, не цікавиться її
життям, навіть не поздоровляє з Днем
народження. Татом ОСОБА_3 називає
ОСОБА_5 і бажання спілкуватися з
відповідачем не виказує.

Свідок ОСОБА_9, яка є вчителем
початкових класів, суду показала, що за
4 роки навчання ОСОБА_3 жодного разу
відповідач на батьківські збори не
приходив. У першому класі ОСОБА_3 чекала
дзвінка від батька, але він так і не
зателефонував, більше у її присутності
ОСОБА_3 про батька не згадувала.

Свідок ОСОБА_10 показала, що працює
вихователем у дитячому садку. За 2 роки,
що ОСОБА_3 відвідувала дитячий садок,
жодного разу відповідача не бачила,
приходили лише позивачка та ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, ,
показали, що останні 3 роки, які вони
проживають по сусідству з позивачкою,
відповідача ніколи не бачили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Враховуючи те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволенні позову про
позбавлення цих прав, попередивши
відповідача про необхідність змінити
ставлення до виховання дитини і
поклавши на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Зважаючи на те, що відповідач майже сім
років не спілкується з дитиною, не бере
участі в її утриманні та вихованні, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165 СК України,
ст.ст.10, 60, 208, 212, 213, 223, 224 ЦПК України,

суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач може подати заяву про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Сумської області через Путивльський
районний суд Сумської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду
Я.І. Данік