Справа №639/8253/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року Жовтневий районний
суд міста Харків

у складі: головуючого - судді
Єрмоленко В.Б.

при секретарі -Полікарповій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харків
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Харківської міської ради
про визнання права власності на
житловий будинок літ. А-2 загальною
площею 240,1 кв.м., житловою площею 32,8
кв.м., сарай літ. « Б», вбиральню літ .«
В», огорожу №1, ворота №2, ворота №3,
огорожу №4, огорожу №5, вигрібну яму №6,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.В
обґрунтування заявлених вимог позивач
посилається на те, що на підставі
рішення Пісочинської сільської ради
від 12.06.2008 року та 23.09.2010 року йому було
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
відведення меж земельної ділянки в
натурі та складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Харківської міської ради від
24.10.2012 року, прийнятого на підставі
постанови Верховної ради України від
06.09.2012р. №5215-6, було упорядковано
найменування вулиць, які включено в
межі міста Харкова, зокрема АДРЕСА_1
перейменовано у АДРЕСА_1. З часу
прийняття рішення про надання дозволу
на розробку технічної документації із
землеустрою, останній стверджує, що
фактично приступив до використання
наданої йому земельної ділянки та
здійснив на ній будівництво
індивідуального садибного житлового
будинку. Відповідно до технічного
висновку, виконаного ТОВ «НТК
Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993),
технічний стан будівельних
конструкцій знаходиться в
задовільному стані, що забезпечує
несучу здатність необхідну для
подальшої експлуатації. Однак, у
зв'язку з тим, що будівництво було
проведено без належного дозволу, він
вимушений звернутися до суду.

Позивач підтримав позовні вимоги,
просить їх задовольнити. Подав заяву
про можливість розгляду справи за його
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи за
відсутності представника Харківської
міської ради.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази, суд приходить
до висновку про наступне.

На підставі рішення Пісочинської
селищної ради Харківського району
Харківської області від 12.06.2008 року
«Про надання дозволу на оформлення
технічної документації по
встановленню меж земельної ділянки »,
надано дозвіл ОСОБА_1 на оформлення
технічної документації по
встановленню меж земельної ділянки
розташованої в АДРЕСА_1 орієнтованою
площею 0,15 га для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель і споруд. Також
рішенням Пісочинської селищної ради
Харківського району Харківської
області від 23.09.2010 року «Про надання
дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку
містобудівного обґрунтування
розташування земельної ділянки»
позивачу надано дозвіл на розробку
містобудівного обґрунтування
розташування земельної ділянки по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель і споруд.

Судом також встановлено, що рішенням
Харківської міської ради від 24.10.2012
року, прийнятого на підставі постанови
Верховної ради України від 06.09.2012р.
№5215-6, упорядковано найменування
вулиць, які було включено в межі міста
Харкова. Так, АДРЕСА_1 було
перейменовано у АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає, що позивач у
встановленому законом прядку набув
право користування земельною ділянкою
площею 0,15 га, яка територіально
знаходиться в межах міста Харків.

Відповідно до ст. 95 ЗК України,
землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право: самостійно господарювати
на землі; споруджувати жилі будинки,
виробничі та інші будівлі і споруди.

Із технічного паспорту, виготовленого
на замовлення позивача КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
на території земельної ділянки по
АДРЕСА_1 здійснено будівництво
житлового будинку з надвірними
будівлями.

Згідно технічного висновку про стан
будівельних конструкцій та можливість
експлуатації самовільно побудованих
індивідуального жилого будинку літ. А-2
та господарської будівлі у
домоволодінні по АДРЕСА_1, виконаного
на замовлення позивача ТОВ «НТК
Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993),
здійснене будівництво визнано таким,
що знаходяться в задовільному
технічному стані і відповідає вимогам
надійності та безпечності в подальшій
експлуатації. Суттєвих ознак
пошкодження основних конструкцій
(видимих прогинів, тріщин, відшарувань)
на час обстеження не встановлено.
Зовнішній огляд приміщень і фасадів
будинку на момент обстеження не виявив
наявності ушкоджень та деформацій
несучих і огороджуючих конструкцій і
відхилення від
архітектурно-будівельних норм.
Використані при будівництві матеріали
та конструктивні елементи (в межах
обстежених приміщень) мають достатню
міцність і відповідають вимогам
будівельних норм по несучій здатності.
Ступінь зносу перетинів несучих і
огороджуючи конструкцій не перевищує
гранично допустимих параметрів.
Планування обстеженого об'єкту в
цілому не протирічать
будівельно-технічним, протипожежним і
санітарно-гігієнічним вимогам.

Будівництво велося за особисті кошти
позивача, будівництво закінчено, що
підтверджується технічним паспортом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, а відповідно до ч.2 ст.
16 ЦК України одним із способів захисту
цивільного права є його визнання.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає з моменту завершення
будівництва. Вищевказані приміщення
закінчені будівництвом. Судом не
встановлено, що здійсненим
будівництвом було порушено будь-чиї
права.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено,
що на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

З урахуванням принципів змагальності
та диспозитивності цивільного
судочинства, що закріплений ст.ст. 10, 60
ЦПК України, суд вважає, що
відповідачем не надано належних
доказів які б спростовували доводи
позивача. Таким чином, з урахуванням
викладеного суд вважає, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 60, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, ст.
ст. 319, 328, 331, 376, 392 ЦК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок літ. А-2 загальною
площею 240,1 кв.м., житловою площею 32,8
кв.м., сарай літ. « Б», вбиральню літ. «В»,
огорожу №1, ворота №2, ворота №3,
огорожу №4, огорожу №5, вигрібну яму №6,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Суддя: