У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання неправомірним підвищення
відсоткової ставки, встановлення
загальної суми кредитних зобов'язань,
встановлення факту зобов'язань за
кредитним договором, визнання
припиненими кредитного договору та
договору застави, припинення обтяжень
рухомого майна, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 11 травня 2007 року між нею та
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») був укладений
кредитний договір № DNP0AN09980382, згідно з
умовами якого вона отримала кредитні
кошти в сумі 11 303,08 доларів США у вигляді
не поновлювальної кредитної лінії
строком

до 11 травня 2014 року включно на купівлю
автомобіля зі сплатою за користування
коштами 12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

11 травня 2007 року між ОСОБА_4 та банком
був укладений договір застави рухомого
майна № DNP0AN09980382, згідно з умовами якого
позивачка для забезпечення виконання в
повному обсязі своїх зобов'язань за
кредитним договором передала в заставу
автомобіль марки DAEWOO MATIZ, 2007 року
випуску.

03 жовтня 2008 року у зв'язку зі
збільшенням облікової ставки НБУ
більше ніж на 10 %, ПАТ КБ «ПриватБанк»
прийнято рішення підвищити в
односторонньому порядку процентну
ставку за кредитним договором,
укладеним з позивачем, з 12 % до 14,04 %
річних з 01 листопада 2008 року про що банк
повідомив позичальника.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 просила
суд визнати неправомірним підвищення
ПАТ КБ «Приватбанк» відсоткової ставки
за користування кредитними коштами
кредитного договору

від 11 травня 2007 року № DNP0AN09980382;
встановити загальну суму кредитних
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором від 11 травня 2007 року №
DNP0AN09980382 у сумі 72 484 грн 29 коп.;
встановити факт виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором від
11 травня 2007 року № DNP0AN09980382 в повному
обсязі, а кредитний договір

від 11 травня 2007 року № DNP0AN09980382 та
договір застави рухомого майна від 11
травня 2007 року № DNP0AN09980382 припиненими;
визнати припиненим обтяження
легкового автомобіля марки DAEWOO MATIZ,
державний номерний знак НОМЕР_1, кузов
№ НОМЕР_2, зареєстрованого на ім'я
ОСОБА_4

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано неправомірним підвищення ПАТ
КБ «Приватбанк» відсоткової ставки за
користування кредитними коштами
відповідно до

п. 2.3.1 кредитного договору від 11 травня
2007 року № DNP 0AN09980382.

Встановлено загальну суму кредитних
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором від 11 травня 2007 року № DNP
0AN09980382 у сумі 72 484 грн 29 коп.

Встановлено факт виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором від
11 травня 2007 року № DNP 0AN09980382 в повному
обсязі, а кредитний договір від 11
травня 2007 року № DNP 0AN09980382 та договір
застави рухомого майна від 11 травня 2007
року № DNP 0AN09980382 припиненими.

У задоволенні позову в частині
визнання припиненим обтяження
легкового автомобілю відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 травня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
районного суду, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Так, апеляційним судом встановлено, що
11 травня 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір

№ DNP0AN09980382, згідно з умовами якого вона
отримала кредитні кошти в сумі 11 303,08
доларів США у вигляді не
поновлювальної кредитної лінії
строком до 11 травня 2014 року включно на
купівлю автомобіля зі сплатою за
користування коштами 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом (т. 1
а. с. 166).

Крім того, 11 травня 2007 року між ОСОБА_4
та банком був укладений договір
застави рухомого майна № DNP0AN09980382,
згідно з умовами якого позивачка для
забезпечення виконання в повному
обсязі своїх зобов'язань за кредитним
договором передала в заставу
автомобіль марки DAEWOO MATIZ, 2007 року
випуску (т. 1 а. с. 161−?165).

Підпунктом 2.3.1 кредитного договору
передбачено право банку в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентної ставки за
користування кредитом за певних умов,
зокрема, при збільшенні курсу долара
США до гривні більш ніж на 10 % порівняно
із курсом, встановленим НБУ на момент
укладення договору, зміні облікової
ставки НБУ. При цьому банк повинен
надсилати позичальникові письмове
повідомлення про зміну процентної
ставки протягом 7 календарних днів з
дати вступу в чинність зміненої
процентної ставки.

03 жовтня 2008 року у зв'язку зі
збільшенням облікової ставки НБУ
більше ніж на 10 %, ПАТ КБ «ПриватБанк»
прийнято рішення підвищити в
односторонньому порядку процентну
ставку за кредитним договором,
укладеним з позивачем, з 12 % до 14,04 %
річних з 01 листопада 2008 року, про що
банк повідомив позичальника.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
банк неправомірно підвищив відсоткову
ставку за кредитним договором, а
оскільки станом на 16 жовтня 2012 року
позивачка в повному обсязі повернула
кредит в сумі 72 484 грн 29 коп. та сплатила
відсотки за користування ним за
ставкою 12 % річних, яка була передбачена
у кредитному договорі, прийшов до
висновку про повне виконання
зобов'язань за кредитним договором, а
отже і його припинення, а також
припинення договору застави рухомого
майна.

Апеляційний суд з таким висновком
місцевого суду не погодився, оскільки
рішення про зміну процентної ставки
ПАТ КБ «ПриватБанк» було прийнято з 30
жовтня 2008 року, при цьому зазначені
вище зміни до законодавства набрали
чинності 10 січня 2009 року. Отже, банком
рішення про підвищення процентної
ставки за кредитним договором було
прийнято до набрання чинності Законом
№ 661-VI. Крім того, позивачка сплачувала
кредит за новою відсотковою ставкою,
чим погодилась на її підвищення.

При цьому, апеляційний суд з
урахуванням положень ч. 2 ст. 59 ЦПК
України дійшов правильного висновку,
що визнання банком договору застави
рухомого майна від 11 травня 2007 року
припиненим, про що на його копії
зроблено відмітку, не є належним та
допустимим доказом погашення
заборгованості за кредитом, де його
дата «28 квітня 2014 року» зазначена вже
після ухвалення рішення суду від 13
березня 2014 року. Як і надана позивачкою
копія облікової картки від 22 квітня 2014
року № 38680010 про зняття з обліку для
реалізації автомобіля Центром надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування

м. Дніпропетровська та Солонянського
району, підпорядкований УДАІ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області,
де останнім у графі особливі відмітки
зазначено «Кредит Приватбанк
погашено».

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.М.Мазур Т.О. Писана І.М.
Фаловська