Справа № 265/1085/14-ц
Провадження № 2/265/956/14
У Х В А Л А

24 лютого 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі:

головуючого судді Вайновського
А.М.,

при секретарі Кир'яновій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_2про стягнення суми
авансу. В обґрунтування позову
зазначає, що 15.11.2013 року між нею та
відповідачем було досягнуто
домовленість щодо придбання нею
будинку АДРЕСА_1, який належить
відповідачеві на праві власності, за
ціною 22500,00 доларів США. На забезпечення
вказаної угоди вона передала
відповідачеві аванс у сумі 1000,00 доларів
США, що еквівалентно 8630,90 гривень. При
отриманні коштів вони погодили, що
оформлення угоді купівлі-продажу
повинно відбутися не пізніше 31.01.2014
року. Проте, угоду купівлі-продажу
оформлено так і не було, оскільки
відповідача без пояснення причин
відмовилася від її укладення. Просить
стягнути з відповідача суму авансу у
розмірі 1000,00 доларів, що у гривневому
еквіваленті складає 8630,90 гривень.

Разом із тим, позивачем надано заяву
про забезпечення зазначеного позову
шляхом накладення арешту на 1/22 частку
будинку АДРЕСА_1, що є співмірним до
його обумовленої ціни, посилаючись на
те, що на сьогодення відповідач має
реальну можливість розпорядитися
майном, що в свою чергу ускладнить
виконання рішення суду у майбутньому
чи взагалі виключить можливість його
виконання.

Дослідивши викладені обставини та
перевіривши їх наданими доказами, суд
вважає необхідним відмовити у
задоволенні заяви про забезпечення
позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що
позов забезпечується: 1) накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; 2) забороною
вчиняти певні дії; 3) встановленням
обов'язку вчинити певні дії; 4)
забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання; 5) зупиненням
продажу арештованого майна, якщо
подано позов про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту; 6) зупиненням стягнення
на підставі виконавчого документа,
який оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Згідно із витягом про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно № 33177102 від
15.02.2012 року будинок АДРЕСА_1 на праві
власності належить ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
14.02.2012 року за реєстровим № 1-102.

З урахуванням тих обставин, що між
сторонами виник спір, вбачаючи
можливість відповідача у будь-який час
розпорядитися належним їй нерухомим
майном, що може ускладнити виконання
судового рішення у майбутньому, суд
вважає доцільним вжити заходи
забезпечення позову по суті поданої
заяви.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/22 частку будинку
АДРЕСА_1, яка на праві власності
належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН
НОМЕР_1).

Копію ухвали направити для виконання в
межах своєї компетенції
Реєстраційному відділу
Маріупольського МУЮ Донецької області.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом
п'яти днів з дня постановлення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя ________________________