Дата документу 11.11.2014
Справа № 334/958/14-ц
Провадження № 6/334/1084/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року суддя Ленінського
районного суду м. Запоріжжя КОЛЕСНИК
С.Г., розглянувши матеріали подання
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник – Ленінський ВДВС ЗМУЮ
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України гр. ОСОБА_1 до виконання
нею своїх зобов’язань, покладених на
неї рішенням суду, в якому вказав, що на
примусовому виконанні знаходиться
виконавче провадження № 43510459 з
примусового виконання виконавчого
листа № 334/958/14-ц від 21.05.2014 року,
виданого Ленінським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приват Банк»
заборгованості у розмірі 37 709,33 грн.

29.05.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та 03.06.2014 року
здійснено запит до бази даних АІС
«Автомобіль». Згідно відповіді було
встановлено, що за боржником
транспортних засобів не зареєстровано.

03.06.2014 року направлено запит до
Пенсійного фонду України, згідно
відповіді від 03.06.2014 року було
встановлено, що боржник не отримує
пенсію, та не працює за трудовими та
цивільно-правовими договорами.

12.06.2014 року державним виконавцем було
здійснено вихід на дільницю, за
адресою: АДРЕСА_1, згідно якого було
встановлено, що ніхто двері не
відчинив, перевірити майновий стан не
вдалось, залишено повістку, про що
складено відповідний акт державного
виконавця.

16.06.2014 року направлено запит до ДПС
України, згідно відповіді від 17.06.2014
року номери рахунків, відкритих у
банках та інших фінансових установах
відсутні, джерела отримання доходів
боржника невідомі.

17.06.2014 року сформовано інформаційну
довідку з реєстру прав власності на
нерухоме майно, та Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, згідно
якого було встановлено, що за боржником
нерухоме майно не зареєстровано. Того ж
дня державним виконавцем було
здійснено запит до бази даних
Держтехнагляд, згідно відповіді, за
боржником сільськогосподарської
техніки не зареєстровано.

19.06.2014 року державним виконавцем було
накладено арешт на все рухоме та не
рухоме майно боржника. Того ж дня було
винесено постанову про розшук майна
боржника, та направлено для виконання
до УДАІ Запорізької області.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі надані докази в
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

За змістом пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Положеннями ст. 4 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачений перелік
осіб, які є державними виконавцями. У
випадку заміни державного виконавця
після відкриття виконавчого
провадження до подання мають бути
додані документи, які підтверджують, що
з поданням до суду звернувся саме той
виконавець, який здійснює виконання за
конкретним виконавчим документом.

Згода начальника відділу державної
виконавчої служби на внесення подання -
одна з форм реалізації ним функцій
контролю за законністю виконавчого
провадження, закріплена у статті 83
Закону України «Про виконавче
провадження». Відповідно до положень
цієї статті Закону начальник відділу
зобов'язаний перевірити законність та
обґрунтованість подання.

Закон не допускає випадків погодження
подання іншою, окрім начальника
(виконуючого обов'язки начальника),
посадовою особою органів державної
виконавчої служби.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що як Заявник з поданням до
суду звернувся не державний
виконавець, а Ленінський відділ ДВС
Запорізького МУЮ, який таким правом не
наділений, крім того, всупереч вказаним
вимогам подання про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 за межі України
начальником відділу державної
виконавчої служби не було погоджено
належним чином, оскільки на поданні
присутній лише підпис начальника
відділу виконавчої служби і взагалі
відсутня дата погодження подання та
гербова печатка, що є обов’язковою
умовою погодження документів
відповідного типу.

Зміст і форму подання державного
виконавця визначено Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012
року та затверджена Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5. Ця Інструкція містить
окремий розділ XI «Обмеження у праві
виїзду за межі України та заборона
в’їзду в Україну», який передбачає
зміст подання державного виконавця при
зверненні до суду, згідно якого у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець може
звернутися з поданням до суду за
місцезнаходженням органу ДВС щодо
встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду боржника - фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.
Зміст подання державного виконавця при
зверненні до суду, що полягає у такому:

1. У разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, державний виконавець
може звернутися з поданням до суду за
місцезнаходженням органу ДВС щодо
встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду боржника —фізичної
особи або керівника боржника —
юридичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

2. Подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого
направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа,
який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи
(боржника), дату народження (число,
місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

3. У поданні мають бути визначені заходи
(тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України з вилученням паспортного
документа чи без такого), найменування
органів, які мають їх здійснити. У
разі тимчасового обмеження особи
(боржника) у праві виїзду за межі
України з вилученням паспортного
документа зазначаються вид
паспортного документа (для громадян
України - дипломатичний паспорт,
службовий паспорт, паспорт громадянина
України, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон, посвідчення особи
моряка тощо; для іноземців та осіб без
громадянства - паспортний документ, що
підтверджує громадянство іноземця
або посвідчує особу без
громадянства), його серія та номер, а
також: найменування та
місцезнаходження державного органу,
до якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ.

4. До подання додаються копії
виконавчого документа, постанови
про відкриття виконавчого
провадження та копії інших документів
(за потреби). У поданні також:
можуть зазначатися адреса місця
проживання боржника та інші відомості,
які відомі про цю особу державному
виконавцю.

5. Про направлення до суду подання
щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду
державний виконавець повідомляє
боржника.

6. Для забезпечення контролю щодо осіб
(боржників) та проведення їх
однозначної ідентифікації під час
перетинання ними державного кордону
України потрібно зазначати прізвища та
імена:

а) громадян України — тільки
українськими літерами;

б) громадян ОСОБА_2 Федерації та
Республіки Білорусь — тільки
російськими літерами;

в) іноземців та осіб без
громадянства - тільки латинськими
літерами (ці дані містяться у
машинозчитувальній зоні його
паспортного документа, а за її
відсутності - з надрукованих на цій
сторінці паспортного документа даних
про особу).

Однак, при зверненні з вказаним
поданням, державним виконавцем не було
надано доказів того, що боржниці було
повідомлено про відкриття виконавчого
провадження, оскільки посилання
державного виконавця на той факт, що
ним на адресу боржниці надсилалася
постанова про відкриття виконавчого
провадження «до відома, що
підтверджується реєстру відправки
рекомендованої кореспонденції» не
знайшли свого підтвердження, оскільки
в матеріалах подання відсутні вказані
документи. Також відсутні докази
обізнаності ОСОБА_1 в направленні
вказаного подання до суду: відсутні
докази надіслання вказаних документів
та отримання їх боржницею.

Крім того, державним виконавцем не
надано доказів того, що на виконання
вимог ЗУ «Про виконавче провадження»
ним були прийняті міри, щодо
встановлення місця проживання чи
реєстрації боржниці, оскільки згідно
відповіді ОАБ від 13.02.2014 року, яка
міститься в матеріалах цивільної
справи, з 2010 року реєстрація ОСОБА_1 по
м. Запоріжжя – відсутня, а отже
державним виконавцем при зверненні з
вказаним поданням до суду не було
виконано вимоги ЗУ «Про виконавче
провадження» в частині встановлення
майнового стану боржниці, задля того,
щоб виявити наявне майно, вилучити та
звернути стягнення на нього, щоб
задовольнити вимоги стягувача.

Крім того, серед наданих документів не
вказано, які саме дії ОСОБА_1 свідчать
про ухилення від виконання зобов`язань,
покладених на неї рішенням суду.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа умисно ухиляється від виконання
зобов`язань, покладених на нього
відповідним судовим рішенням та його
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Однак, самостійне невиконання
боржницею зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про її
умисне ухилення від виконання
покладених на неї рішенням обов'язків,
оскільки згідно наданих матеріалів,
вона не була обізнана у відкритті
відносно неї виконавчого провадження.

На момент звернення до суду з поданням,
факт умисного ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинен вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні, може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених
частиною 6 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до положення частини 2
статті 10 ЦПК наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Однак, в поданні заявник просить
винести вмотивовану ухвалу суду про
тимчасове обмеження боржниці,
виконання вказаної ухвали покласти на
прикордонну службу України та про
прийняте рішення повідомити
Ленінський ВДВС ЗМУЮ в 10-ти денний
термін.

Оскільки, відповідно до частини 2
статті 377-1 зазначеного вище Кодексу,
згадане подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим більше, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Критерій достатності, вжитих боржником
з метою належного виконання
зобов'язання заходів, визначається
судом. А тому, вивчивши надані до
подання матеріали суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
подання, оскільки в ньому присутня
неповнота вчинення виконавчих дій,
відсутність доказів на підтвердження
факту умисного ухилення боржниці від
виконання своїх боргових зобов'язань
та відомостей про її обізнаність за
наявністю відкритого виконавчого
провадження та строками його
добровільного виконання.

Керуючись ст. ст. 3,7, 10, 377-1 ЦПК України,
ст. 33 Конституції України, ст.ст. 11,12 ЗУ
«Про виконавче провадження», ст.. 6 ЗУ «
Про порядок виїзду з України та в’їзд в
Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 –
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено ухвалу, має право подати
апеляційну скаргу протягом п’яти днів
з дня отримання її копії.

Суддя:
Колесник С. Г.