пр. № 2/759/4642/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Суддя Святошинського
районного суду м. Києва Лук'яненко Л.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
перерозподіл спадщини,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про перерозподіл
спадщини. Позовна заява передана судді
28 липня 2014 року. Ухвалою Святошинського
районного суду м. Києва від 29 липня 2014
року відкрито провадження по справі.

30 липня 2014 року через канцелярію суду
надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення
позову та просить в порядку
забезпечення позову накласти арешт на
майно відповідача, що належить на праві
приватної власності.

Дослідивши матеріали справи, суддя
дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню на підставі наступного.

Суд за заявою осіб, які беруть участь
у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду ( ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України). Заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України)

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року №9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Позивачка просить накласти арешт на
майно відповідача, яке не належить йому
на праві приватної власності, крім
того, в порушення вказаних
процесуальних норм та роз'яснень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, без зазначення майна на яке
треба накласти арешт, докази
належності відповідачу на праві
власності майна в матеріалах заяви
також відсутні.

Враховуєчи вищезазначене, заява
позивача є безпідставною,
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,
суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
перерозподіл спадщини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

С У Д Д Я Л.М. Лук'яненко