СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/3720/14-ц
пр. № 2/759/2577/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню
та скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання виконавчого
напису №1418 від 05.11.2013 року, вчиненого
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2
таким, що не підлягає виконанню,
скасування арешту, накладеного
постановою головного державного
виконавця Кравчука М.В. органу ДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві по
виконавчому провадженню №41139753 від
05.02.2014 року. В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що 03.11.2006 року
між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладено
кредитний договір №150/П/РП/2006-840 на суму
65 000,00 дол. США, терміном до 25.04.2014 року,
зі сплатою 9,5 % річних. З метою
забезпечення виконання вимог за
кредитним договором, між сторонами
укладено договір іпотеки, за яким
позивач передала в іпотеку нерухоме
майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 47,70 кв.м., житловою
площею - 30,70 кв.м. В кінці грудня 2013 року
позивач дізналася про постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41139753 від 11.12.2013 року, винесену
державним виконавцем по виконавчому
напису №1418 від 05.11.2013 року. Позивач
вважає виконавчий напис таким, що
вчинено з порушенням чинного
законодавства, оскільки письмової
вимоги кредитора про усунення
порушення основного зобов'язання не
отримувала, також не було отримано
повідомлення від нотаріуса про
вчинення виконавчого напису та надання
безспірності заборгованості за
кредитним договором. Також постанова
про накладення арешту на майно
винесена неправомірно, підлягає
скасуванню, оскільки ухвалена на
підставі неправомірного виконавчого
напису.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову.

Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилась,
повідомлялась належним чином, подала
заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві просив ухвалити рішення на
розсуд суду.

ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.11.2006 року між
ВАТ КБ «Надра» (надалі - Банк) та ОСОБА_1
(Позичальник) укладено кредитний
договір №150/П/РП/2006-840 (а. с. 7-8),
відповідно до п. 1.1 якого банк надав
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 65 000,00 дол. США в порядку і на
умовах, визначених договором. Відсотки
за користування кредитом
розраховуються банком на підставі
відсоткової ставки у розмірі 9,5 % річних
(п. 1.3.1 договору). Банк надає
позичальнику кредит строком до 28.04.2014
року (п. 1.4 договору).

Цільове використання кредиту:
проведення розрахунків по договору
купівлі-продажу №2303 від 03.11.2006 року,
згідно якого позичальник придбає у
власність нерухоме майно - квартиру,
загальною площею 47,70 кв. м., жила площа
30,70 кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (п. 1.2 договору).

З метою забезпечення вимог банку за
вказаним кредитним договором, 03.11.2006
року між ВАТ КБ «Надра»
(Іпотекодержатель) та ОСОБА_1, ОСОБА_3
(Іпотекодавці) укладено договір
іпотеки, який зареєстровано в реєстрі
за №2304 (а. с. 9 -11). Предметом іпотеки є
нерухоме майно: квартира №7, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Ленінська, 2, загальною площею - 47,70 кв.
м., жилою площею - 30,70 кв. м., складається
з двох жилих кімнат. В силу п. 1.1
договору, позичальник передає в
іпотеку, а іпотекодержатель приймає в
іпотеку предмет іпотеки. Визначена
сторонами вартість предмету іпотеки
складає 377 060,00 грн., що становить 74 665,35
дол. США (п. 1.2 договору).

Пунктом 5.1 договору іпотеки
передбачено, що іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання зобов'язання в
цілому або в тій чи іншій його частині,
а також у випадку порушення
іпотекодавцями будь-яких зобов'язань
за цим договором або будь-яких гарантій
та запевнень, наданих іпотекодержателю
за цим договором. Звернення стягнення
на предмет іпотеки відбувається на
підставі: рішення суду; виконавчого
напису нотаріуса; домовленості сторін;
права іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-якій
особі на підставі договору
купівлі-продажу (п. 5.3 договору).
Іпотекодержатель має право на свій
розсуд вибрати умови та порядок
звернення стягнення на предмет іпотеки
в межах, передбачених п. 5.3 договору (п.
5.4 договору).

Приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4, у
зв'язку з посвідченням договору
іпотеки, накладено заборону на
відчуження зазначеної в договорі
квартири №7, що знаходиться за адресою:
м. Київ, вул. Ленінська, 2. Зареєстровано
в реєстрі за №2305.

09.08.2010 року між сторонами укладено
додаткову угоду №1 до кредитного
договору №150/П/РП/2006-840 від 03.11.2006 року (а.
с. 12 - 15). Пунктом 1.1.1 передбачено, що при
умові виконання позичальником умов
договору, останньому протягом 6 міс. з
серпня 2010 року по січень 2011 року
надається відстрочка сплати частини
необхідного платежу, при цьому розмір
необхідного платежу визначається в
додатку до договору. Починаючи з лютого
2011 року позичальник сплачує: суму в
розмірі відстрочених протягом
зазначеного в п. 1.1.1 договору періоду
платежів згідно додатку до договору;
комісію за консультації по кредитних
операціях у розмірі 0,75 % від суми
залишку по кредиту, розрахованої на
день сплати; суми, в розмірі
нарахованих та несплачених до
зазначеного в п.1.1.1. договору періоду
платежів; необхідний платіж у повному
обсязі згідно додатку до договору до
кінцевого терміну повернення кредиту.

В додатковій угоді №1 зазначена нова
адреса проживання (реєстрації)
позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1.

03.10.2013 року ПАТ «КБ «Надра» направило
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 досудові вимоги про
погашення заборгованості за кредитним
договором. Досудові вимоги
направлялися на адресу: АДРЕСА_4 (а. с.
50-53, 74-75).

05.11.2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося
до ПН КМНО ОСОБА_2 із заявою про
вчинення виконавчого напису (а. с. 39).

05.11.2013 року ПН КМНО ОСОБА_2 вчинила
виконавчий напис №1418 про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 38).

11.12.2013 року головним державним
виконавцем Кравчуком М.В. органу ДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, серії ВП №41139753 про
примусове виконання виконавчого
напису №1418, виданого 05.11.2013 ПН КМНО
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, що на підставі
договору купівлі-продажу належить
ОСОБА_1, ОСОБА_3 Боржника зобов'язано
добровільно виконати виконавчий
документ в 7-ми денний строк з дня
винесення постанови. Накладено арешт
на все майно, що належить боржнику,
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
лише в межах суми боргу (а. с. 16-17).

Копію постанови на адресу позивача
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві
надіслав 18.12.2013 року, що
підтверджується листом №1335/31 (а. с. 16).

05.02.2014 року державним виконавцем
Кравчук Ю.С. ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, серії ВП №41139753 при
примусовому виконанні виконавчого
напису №1418 від 05.11.2013 року. Накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення: 897 624,72 грн., заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику лише в
межах суми боргу (а. с. 18 - копія
постанови). Копію постанови позивачу
направлено 05.02.2014 року.

Спір між сторонами виник з тих підстав,
що на думку позивача виконавчий напис
вчинено з порушенням чинного
законодавства, а саме: не направлено
письмової вимоги кредитора про
усунення порушення основного
зобов'язання та повідомлення від
нотаріуса про вчинення виконавчого
напису.

Враховуючи наведене, встановленими є
обставини, що між сторонами було
укладено кредитний договір
№150/П/РП/2006-840 та договір іпотеки, який
зареєстровано в реєстрі за №2304,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Через неналежне виконання позивачем
договірних зобов'язань банк направив
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 досудові вимоги про
погашення заборгованості за кредитним
договором, проте досудові вимоги
направлялися не за адресою проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, хоча вказана адреса
була відома банку, у зв'язку із чим
вимоги не були отримані адресатами.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про
іпотеку»).

Наведені положення Закону України «Про
іпотеку» передбачають право
відповідача одержати задоволення за
рахунок предмета іпотеки, шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, у разі невиконання Боржником
зобов'язань, забезпечених іпотекою.
Проте, Законом України «Про іпотеку»,
встановлений порядок звернення
стягнення на предмет іпотеки, який не
було дотримано ПАТ «КБ «Надра».

Стаття 35 Закону України «Про іпотеку»
зобов'язує відповідача надіслати
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення, де
зазначити стислий зміст порушених
зобов'язань, вимогу про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Закон не встановлює конкретний строк,
протягом якого має бути виконана
вимога, але закріплює, що такий строк не
може бути меншим тридцяти днів.

Проте, ПАТ «КБ «Надра» не направляв
іпотекодавцю та боржнику письмову
вимогу про усунення порушення. Надані
нотаріусу досудові вимоги про
погашення заборгованості за кредитним
договором направлялися не за адресою
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому
банк не виконав вимоги ч. 1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку», не дотримався
встановленого порядку звернення
стягнення на предмет іпотеки, а тому не
мав законних підстав для звернення до
ПН КМНО ОСОБА_2 із заявою про вчинення
виконавчого напису.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом в даних правовідносинах
регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України
«Про нотаріат», постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 «Про затвердження переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів»,
Наказом Міністерства юстиції України
«Про затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Наказ).

Згідно ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Частиною 1 Переліку
встановлено, що для одержання
виконавчого напису подаються: а)
оригінал нотаріально посвідченої
угоди; б) документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат»
встановлює умови вчинення виконавчих
написів. В силу даної норми, нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Пунктом 2.3 глави 16 Наказу «Про
затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що
вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.
Повідомлення вважається надісланим,
якщо є відмітка іпотекодавця на
письмовому повідомленні про його
отримання або відмітка поштового
відділення зв'язку про відправлення
повідомлення на вказану в іпотечному
договорі адресу.

Іпотекодержатель не надсилав
повідомлень - письмової вимоги про
усунення порушень іпотекодавцю та
боржнику на адресу їх проживання, тому
нотарівус не м підстав для вчинення
виконавчого напису, а оскаржуваний
виконавчий напис №1418 від 05.11.2013 року
вчинений в порушення п. 2.3 глави 16
Наказу «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» від 22.02.2012 року № 296/5.

За таких обставин, виконавчий напис
нотаріуса №1418 від 05.11.2013 року не
відповідає вимогам чинного
законодавства, нотаріус не мав підстав
для його вчинення, а тому виконавчий
напис не підлягає виконанню з моменту
його вчинення.

На підставі наведеного, позов підлягає
задоволенню в частині вимог про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню з
моменту його вчинення.

Не підлягає задоволенню вимога про
скасування арешту, накладеного
постановою головного державного
виконавця Кравчука М.В. органу ДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві по
виконавчому провадженню №41139753 від
05.02.2014 року.

Зазначені в позові відповідачі не
накладали арешт на майно позивача, не
виносили відповідних постанов і не
порушили в цій частині прав позивача.
До ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві
вказана позовна вимога не заявлялася,
позивач не просив залучити ВДВС у
якості відповідача, що робить
неможливим задоволення позову в цій
частині.

Керуючись ст. 33, 35 Закону України «Про
іпотеку», ст. ст. 87, 88 Закону України
«Про нотаріат» ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис №1418 від 05.11.2013
року, вчинений приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_2 таким, що не підлягає
виконанню з моменту його вчинення.

Відмовити в задоволенні інших вимог.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.09.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ