Справа № 529/696/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Диканський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Ропотило М. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Диканька цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального закладу "Позаміський
дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку "Супутник" про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що він працював у
відповідача на посаді сторожа однак
через неприязне відношення до нього з
боку директора Комунального закладу
"Позаміський дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку "Супутник"
/далі - КЗ ПДЗОВ "Супутник"/ - третьої
особи ОСОБА_2 він був звільнений з
вказаної посади через незаконне
скорочення штатів працівників
вказаного закладу, позивач звернувся
до суду з позовом про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав та пояснив, що
він значний час працював на посаді
сторожа КЗ ПДЗОВ "Супутник". При цьому в
директора склалось неприязне
відношення до нього через відмову
виконувати її незаконні вказівки щодо
виконання роботи, яка не входила в коло
його обов'язків. 23.04.2014 року між
відповідачем та охоронною фірмою
"Антарес 2500" був укладений договір про
надання послуг охорони території КЗ
ПДЗОВ "Супутник", внаслідок чого
відбулось незаконне скорочення штату
працівників. В подальшому на підставі
наказу № 23-к від 05.06.2014 року він був
звільнений з посади сторожа. При цьому
його звільнення відбувалось з грубим
порушенням трудового законодавства,
так як збори профспілкового комітету
від 21.03.2014 року фактично були
проведенні не в повному складі. При
цьому третя особа ОСОБА_2, не дивлячись
на його заяву, не запропонувала йому
жодної іншої роботи. Тому просив
поновити його на посаді сторожа КЗ
ПДЗОВ "Супутник", стягти з відповідача
на його користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду,
враховуючи його моральні страждання
понесені у зв'язку з незаконним
звільненням з роботи, та перевести на
посаду охоронника.

В судовому засіданні представник
відповідача Шерстюк І.В. проти позову
заперечувала та пояснила, що між
відповідачем та охоронною фірмою
"Антарес 2500" 23.04.2014 року був укладений
договір про надання послуг охорони
території КЗ ПДЗОВ "Супутник",
внаслідок чого відбувалось скорочення
чисельності штату працівників закладу,
а тому відповідно до наказу №23-к від
05.06.2014 року позивача по справі було
звільнено у встановленому законом
порядку після надання згоди на це
профспілковою організацією. Про
звільнення позивач був повідомлений за
два місяці. Інша робота йому не
пропонувалась у зв'язку з відсутністю
вакантних посад. Тому просила у
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 просила у задоволенні позову
відмовити на підставі обставин,
викладених у суді представником
відповідача.

Вислухавши пояснення сторін та
представника третьої особи, свідків,
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні
позивач працював в КЗ ПДЗОВ "Супутник"
на посаді сторожа з 04.01.2013 року. З 09.06.2014
року він був звільнений з роботи на
підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку
з скороченням штату працівників на
підставі наказу № 23-к від 05.06.2014 року.
Підставою звільнення позивача з
займаної посади був наказ директора КЗ
ПДЗОВ "Супутник" "Про зміни в штатному
розписі" від 06.03.2014 року № 5 та згода
профспілкового комітету на таке
скорочення штату, надана згідно
протоколу № 5 засідання первинної
профспілкової організації
профспілкового комітету КЗ ПДЗОВ
"Супутник" /далі - профком/ від 21.03.2014
року.

Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України(
крім випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника) первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

Відповідно до ч. 10 ст. 38, 39 Закону
України "Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності" виборний
орган первинної профспілкової
організації на підприємстві, установі
або організації дає згоду або
відмовляє у дачі згоди на розірвання
трудового договору з ініціативи
роботодавця з працівником, який є
членом діючої на підприємстві, в
установі, організації профспілки. У
випадках, передбачених законодавством
про працю, виборний орган первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник, розглядає у
п'ятнадцятиденний термін обгрунтоване
письмове подання роботодавця про
розірвання трудового договору з
працівником. Подання роботодавця має
розглядатися у присутності працівника,
щодо якого воно подано.

Як вбачається з протоколу засіданні
профкому від 21 березня 2014 року № 5 на
зборах були присутні 9 осіб, з них
голосувало за скорочення штату
працівників та виведення із штатного
розпису посади сторожа табору 5 осіб, а
проти 4, тобто було прийняте рішення про
звільнення відповідача з роботи у
зв'язку з скороченням штату. Однак в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що на час прийняття вказаного
рішення він являвся працівником КЗ
ПДЗОВ "Супутник" і на зборах профкому
був прийнятий до його членів. Однак
наступного дня при вирішенні питання
про звільнення позивача з роботи у
зв'язку із скороченням штату він
присутнім не був і за відповідне
рішення не голосував. В той же час у
протокол № 5 засідання профкому від 21
березня 2014 року внесене прізвище
свідка ОСОБА_5 і вказано, що за
прийняття рішення про скорочення штату
працівників проголосувало 5 осіб, а
проти - 4 особи, що свідчить про
невідповідність внесених у вказаний
протокол даних фактичним обставинам
справи.

З викладеного вбачається, що фактично
на зборах були присутні вісім, а не
дев'ять чоловік, чотири з яких
проголосували проти скорочення штату,
що свідчить про відсутність рішення
профкому, прийнятого більшістю
голосів, про надання згоди на
скорочення штату.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що звільнення позивача з
займаної посади відбулося без згоди
профкому, протокол засідання якого
фактично був фальсифікований в частині
даних про кількість присутніх його
членів та результати глосування, тобто
відбулося з грубим порушенням чинного
трудового законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України
у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
При винесені рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд
покладає на службову особу, винну в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу або часу виконання
нижче оплачуваної роботи. Такий
обов'язок покладається, якщо
звільнення чи переведення здійснено з
порушенням закону або якщо власник чи
уповноважений ним орган затримав
виконання рішення суду про поновлення
на роботі.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Враховуючи понесення позивачем
моральної шкоди, яка проявилась у
нервових переживаннях у зв'язку з
порушенням звичного ритму його життя
через незаконне звільнення з роботи,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову в частині стягнення завданої
моральної шкоди.

Оскільки закон не наділяє орган, який
розглядає трудовий спір,
повноваженнями на обрання іншого
способу захисту трудових прав, ніж
зазначені в ч. 1 ст. 235 та ст. 240 КЗпП
України, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позову в частині
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, а вчастині
переведення позивача з посади сторожа
на посаду охоронника відмовити,
оскільки вирішення вказаного питання
не входить до компетенції суду.

Враховуючи, що позивач при зверненні до
суду звільнений від сплати судового
збору, він підлягає стягненню в користь
держави з відповідача.

На підставі викладеного , керуючись ст.
40, 43, 49-2, 221, 231, 232, 235, 237, 237-1 КЗпП, ст. 38, 39
Закону України "Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності", ст.
ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,
ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді сторожа
Комунального закладу "Позаміський
дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку "Супутник".

Стягти з Комунального закладу
"Позаміський дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку "Супутник"
на користь ОСОБА_1 заробітну плату за
час вимушеного прогулу за період з 09
червня 2014 року по 03 вересня 2014 року в
сумі 4363 /чотири тисячі триста шістдесят
три/ грн. 12 коп. після відрахування з неї
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів.

Стягти з Комунального закладу
"Позаміський дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку "Супутник"
на користь ОСОБА_1 1000 /одну тисячу/ грн.
моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягти з Комунального закладу
"Позаміський дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку "Супутник"
на користь державни судовий збір в сумі
730 /сімсот тридцять/ грн. 80 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь
Комунального закладу "Позаміський
дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку "Супутник" заробітну плату
за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 в сумі
4363 /чотири тисячі триста шістдесят три/
грн. 12 коп. після відрахування з неї
передбачених зконом податків та
обов'язкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на
роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: