Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/3968/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадковий житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадковий житловий
будинок.

Вимоги заявленого позову мотивовано
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивача ОСОБА_3, який за життя заповіту
не залишив.

Спадкове майно складалося з житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги є діти
померлого -позивач ОСОБА_1,
відповідачка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після його смерті спадщину фактично
прийняв позивач ОСОБА_1, відповідно до
ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки ще до
смерті батька в сім»ї було вирішено, що
цей будинок залишиться позивачу в
якому він буде приоживатиме разом з
матір»ю, а сестра відповідача по
справі, отримала компенсацію.

Однак, правовстановлюючих документів
на будинок на покійного батька
позивача оформлено не було, відтак
документально спадщина оформлена не
була.

На даний час позивач ОСОБА_1 не може
оформити спадщину на себе через
нотаріальну контору, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на будинок.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомлена про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з»явився, однак подав до суду письмову
про розгляд справи за його відсутності
та про те, що заявлені позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомлена про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з»явилася, однак подала до суду
письмову про розгляд справи за її
відсутності та про те, що заявлені
позовні вимоги визнає та не заперечує
проти його задоволення.

Обстеживши матеріали справи та
визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України
необов'язковим відібрання особистих
пояснень від учасників процесу, і,
враховуючи, що у справі наявні достатні
матеріали про права і взаємовідносини
сторін, суд вважає за можливе провести
розгляд справи на підставі наявних у
ній матеріалів та доказів і приходить
до висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачами позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання ним позову
прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивача ОСОБА_3, який за життя заповіту
не залишив.

Спадкове майно складалося з житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги є діти
померлого -позивач ОСОБА_1,
відповідачка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після його смерті спадщину фактично
прийняв позивач ОСОБА_1, відповідно до
ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки ще до
смерті батька в сім»ї було вирішено, що
цей будинок залишиться позивачу в
якому він буде приоживатиме разом з
матір»ю, а сестра відповідача по
справі, отримала компенсацію.

Однак, правовстановлюючих документів
на будинок на покійного батька
позивача оформлено не було, відтак
документально спадщина оформлена не
була.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати
позивача-ОСОБА_5, яка за життя заповіту
не залишила і яка проживала разом із
позивачем в спадковому будинку.

Згідно довідки Виноградівського БТІ
від 23.09.2014 року №571/14 зазначений будинок
будівництвом завершений і його
вартість в цілому складає 205 289,00 грн.

Коли позивач звернувся в нотаріальну
контору з метою оформити належним
чином права на спадколе майно, там
позивачу пояснили про необхідність
представлення нотаріусу
правовстановлюючого документу на
будинок.

Разом з тим у спадкодавця був відсутній
правовстановлюючий документ на
будинок, скільки відповідно до
положень Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженою 31.01. 1966
року Міністерством комунального
господарства УРСР, не підлягали
державній реєстрації будинки і
домоволодіння, розташовані в
сільських населених пунктах, які
адміністративно підпорядковані
містам або селищам міського типу, але
до них не приєднані.

Зазначений будинок згідно довідки БТІ
зареєстровано за померлим
батькомпозивача- ОСОБА_3.

На даний час позивач ОСОБА_1 не може
оформити спадщину на себе через
нотаріальну контору, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на будинок.

Позивач прийняв спадщину за законом,
оскільки проживав з спадкодавцем та
вступив а управління та володіння
спадковим майном після його смерті,
тобто з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного
кодексу України визнання права є одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 Цивільного
кодексу України, він не заявив про
відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного
кодексу України незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від
07.02.2014 року пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» з урахуванням положень
частини першої статті 15 та статті 392 ЦК
власник майна має право пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм
права, потреба в такому способі захисту
права власності виникає тоді, коли
наявність суб'єктивного права власника
не підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється, а не в
тому разі, коли цими особами не
виконується відповідне рішення суду,
ухвалене раніше.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до
Конвеції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, зокрема, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких обставин та в зв'язку з
відсутністю зареєстрованого
правовстановлюючого документу на
житловий будинок суд прийшов до
переконання, що заявлений позов є
підставним та таким, що підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-213, 215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заявлений позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідт. код
- НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок загальною площею 118.6 кв.м.,
житловою 40,2 кв.м. з надвірними
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта