Справа № 297/1689/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі:
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

Представник Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що 30.11.2007 року
між відповідачами і АК банк
«ТАС-Комерцбанк» було укладено
кредитний договір № 0605/1107/88-021.
Відповідно до умов вищевказаного
договору АКБ «ТАС-Комерцбанк» (на той
час кредитодавець) надав ОСОБА_1 кредит
у розмірі 41 000 доларів США, за
користування кредиту відповідач має
сплачувати проценти, виходячи зі
процентної ставки передбаченої
договором. 30.11.2007 року між АК банк
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 було
укладено договір поруки для
забезпечення виконання умов
кредитного договору № 0605/1107/88-021-Р-1,
згідно якого ОСОБА_2 виступив
поручителем по зобов'язанню згідно
договору поруки. Відповідачі станом на
10.05.2014 року на думку позивача не
виконують належним чином зобов'язання
за договором, в результаті чого в
останнього виникла прострочена
заборгованість за січень-березень 2014
року за на загальну суму 363183,54 гривні.

В зв'язку з наведеним та враховуючи, що
відповідачі неналежно виконували
взяті на себе зобов'язання, позивач
звернувся до суду і просить стягнути з
боржника всю суму яка передбачена
кредитним договором.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав
клопотання проте, що просить провести
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, подали до суду
заяву в якій зазначили, що позовні
вимоги не визнають та просять
відмовити у задоволенні позову,
оскільки поточну заборгованість вони
погасили, тобто підстави задоволення
позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 0605/1107/88-021
від 30.11.2007 року. За даним договором
відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 41000 доларів США. Зобов'язання
перед позивачем відповідачі належним
чином виконували на протязі 2007-2014 року,
однак в період січня-квітень 2014 року
відповідачі не виплачували кошти
згідно кредитного договору, в
результаті чого в останніх виникла
заборгованість згідно розрахунку
заборгованості, який позивачем подано
разом із позовною заявою (а.с. 26), в сумі
14692,96 грн., однак позивач не дивлячись на
це, не перевіривши причини порушення
умов договору одразу звернувся до суду
про стягнення всієї суми передбаченої
договором кредиту, при цьому не
порушуючи питання про розірвання
договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК та інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
встановлено, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу.

Однак в судовому засіданні
встановлено, що відповідачами поточну
заборгованість погашено повністю, що
підтверджується доданою квитанцією №
69593 від 21.08.2014 року. Тому перевіривши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що відповідачі добросовісно
виконували умови договору і станом на
22.08.2014 року продовжують виконувати
взяті на себе зобов'язання, а тому суд
приходить до висновку, що позивач
скористався своїм правом на дострокове
повернення позики передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 530, 623-625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, ст.
ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

рішив:

У задоволенні позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: Гецко Ю. Ю.