УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:

Ізвольській С.С.

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1,

інших сторін у третейській справі:

представника ПАТ "Укрсоцбанк" -
Москаленко А.Ю., Вєтрова М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_4 про
скасування в частині рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від
21.02.2014р. у справі № 1318/13 (м. Київ,
третейський суддя Мороз О.А.), -

в с т а н о в и в:

Заявник - ОСОБА_4 звернувся з заявою про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 21.02.2014 р. у
справі № 1318/13 в частині задоволення
позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до
нього, як солідарного боржника, про
стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 27.06.2008 року
між АКБ СР «Укрсоцбанк» та Вєтровим М.В.
було укладено Договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№07.1/185-8 (кредитний договір).

В забезпечення виконання зобов'язань
Вєтрова М.В. за кредитним договором
того ж дня - 27.06.2008р. були укладені
чотири договори поруки, один з яких був
Договір поруки №3 від 27.06.2008 року,
укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк»,
Вєтровим М.В. та ОСОБА_4

У серпні 2008 року боржник за кредитним
договором - Вєтров М.В. вів переговори з
банком з приводу зміни умов кредитного
договору, звернувшись до поручителів
щодо того, чи готові вони змінювати
умови договорів поруки і надалі бути
поручителями.

ОСОБА_4 не погодив зміни до кредитного
договору та не надав своєї згоди
виступати поручителем за зміненим
кредитним договором.

11.08.2008р. Дніпропетровська філія АКБ СР
«Укрсоцбанк» видала ОСОБА_4 довідку №726
про те, що його порука за кредитом
Вєтрова М.В. не має чинності, а ОСОБА_4 не
несе відповідальності за даним
кредитним зобов'язанням усім своїм
майном.

Після цього, - 31.10.2008 року між АКБ СР
«Укрсоцбанк» та Вєтровим М.В. був
підписаний Договір про внесення змін
до кредитного договору.

Пункт 1.3.3. кредитного договору був
викладений у новій редакції, зокрема,
ОСОБА_4 було виключено зі складу
поручителів і залишено три поручителя.

Жодного спору з приводу того, що порука
ОСОБА_4 припинилася, між банком та
ОСОБА_4 не існувало, що підтверджується
довідкою ПАТ «Укрсоцбанк».

Не зважаючи на це, 21 лютого 2008 року
рішенням Постійно діючого
Третейського суду при асоціації
українських банків у третейській
справі №1318/13 було вирішено стягнути
солідарно з боржника за кредитним
договором - Вєтрова М.В., а також з
чотирьох поручителів - ТОВ «Графітек»,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 заборгованість
за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії в сумі
7 779 531,77 грн. та третейський збір в сумі 25
500,00 грн.

Заявник вважає, що третейський суд
вийшов за межі третейської угоди,
оскільки п.5.1. Договору поруки №3 від
27.06.2008р. передбачає можливість
вирішення третейським судом спорів,
які можуть виникнути між сторонами у
зв'язку з укладенням та виконанням
положень цього договору.

Сторони не укладали третейської угоди
про розгляд спорі, які виникли після
припинення договору.

Посилаючись на вищезазначені
обставини, представник заявника з
огляду на те, що третейський суд
вирішив спір в частині, яка виходить за
межі третейської угоди, просив
скасувати рішення третейського суду в
частині задоволення позову до нього, як
до поручителя.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» проти
скасування рішення третейського суду
заперечував, посилаючись на те, що банк
не визнавав поруку ОСОБА_4 припиненою;
довідка, видана заявнику
Дніпропетровською філією банку, не
свідчить про досягненнями сторонами
угоди про припинення договору поруки,
тому ОСОБА_4, як поручитель, який вважав,
що порука припинилася, мав звернутися з
відповідним позовом до суду.

Представник пояснив, що оскільки
ОСОБА_4 не звертався до суду з позовом
про визнання поруки припиненою,
третейський суд правомірно розглянув
спір в межах третейської угоди.

Вєтров М.В. в судовому засіданні
підтримав заяву ОСОБА_4 та викладені
ним обставини і пояснив, що при
укладенні Договору про внесення змін
до кредитного договору ні він, ні
працівники банку ОСОБА_4 вже не вважали
поручителем, це прямо передбачено у п.п.
1.3.3 статті 1 кредитного договору у новій
редакції, тому просив задовольнити
заяву.

Інші учасники третейського розгляду в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином, причини
своєї неявки не повідомили, проте, їх
неявка не перешкоджає розгляду заяви
про скасування рішення третейського
суду.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, матеріали третейської справи
№ 1318/13, оцінивши наявні докази у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2008 року між
АКБ СР «Укрсоцбанк» ( яке в подальшому
змінило найменування на ПАТ
«Укрсоцбанк» та Вєтровим М.В. було
укладено Договір про надання
відновлювальної кредитної лінії №
07.1/185-8 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п.1.3 ст. 1 кредитного
договору в якості забезпечення
позичальником виконання своїх
зобов'язань щодо погашення кредиту,
сплати процентів, комісії, можливої
неустойки (пені, штрафу), а також інших
вимог щодо задоволення вимог кредитора
за договором кредитор укладає з
позичальником (Вєтровим М.В.) іпотечний
договір, а з поручителями - ТОВ
«Графітек», ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 в
день укладення кредитного договору
договори поруки, за умовами яких кожен
з поручителів поручається перед
кредитором за виконання позичальником
своїх зобов'язань у повному обсязі і
відповідає перед кредитором як
солідарний боржник.

Підпунктом 1.3.3. пункту 1.3 кредитного
договору зазначений поручитель ОСОБА_4,
а пунктом 1.3.4 поручитель ОСОБА_7

Як убачається з матеріалів справи, в
той же день, - 27.06.2008р. згідно п.п. 1.3.3 п. 1.3
кредитного договору між АКБ СР
«Укрсоцбанк», Вєтровим М.В. та ОСОБА_4
був укладений договір поруки №3.

31.10.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та
Вєтровим М.В. був укладений Договір про
внесення змін до Договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
07.1/185-8 від 27.06.2008 року, згідно з яким з 14,
00 % до 16, 00% річних, а підпункт 1.3.3.
кредитного договору був змінений та
викладений у новій редакції - замість
поручителя ОСОБА_4 був зазначений
поручитель ОСОБА_7

Підпункт 1.3.4 кредитного договору цим
договором був виключений.

Отже, підписавши Договір про внесення
змін до кредитного договору, сторони
домовилися про забезпечення
позичальником виконання своїх
зобов'язань щодо погашення кредиту,
сплати процентів, комісії, можливої
неустойки (пені, штрафу), а також інших
вимог щодо задоволення вимог кредитора
за договором порукою трьох поручителів
- ТОВ «Графітек», ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
іпотекою боржника за кредитним
договором.

Згідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно, з моменту внесення змін до
кредитного договору порука ОСОБА_4
припинилася.

Листом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №10-1393/0/4-12 від 27.09.2012
року роз'яснено, що у разі невизнання
кредитором права поручителя на
припинення зобов'язання за договором
поруки, передбаченого частиною першою
статті 559 ЦК України, таке право
підлягає захисту судом за позовом
поручителя шляхом визнання його права
на підставі пункту 1 частини другої
статті 16 ЦК України (про визнання
договору поруки припиненим, про
визнання поруки такою, що припинена).

За положеннями ч. 1 статті 559 ЦК України
припинення поруки в разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, унаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності, презюмується. У
цьому разі звернення до суду з позовом
про визнання договору поруки
припиненим не є необхідним, проте, такі
вимоги підлягають розгляду судом у
разі наявності відповідного спору.

Як убачається з довідки №726 від
11.08.2008р., виданої заявнику АКБ СР
«Укрсоцбанк», факт припинення поруки
ОСОБА_4 за кредитним зобов'язанням
Вєтрова М.В. був визнаний і
констатований кредитором.

Отже, заслуговують на увагу доводи
заявника про те, що у ОСОБА_4 були
відсутні правові підстави для
звернення до суду з позовом про
припинення договору поруки.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при асоціації
українських банків від 21.02.2014 року у
третейській справі №1318/13 вирішено
стягнути солідарно з Вєтрова М.В., ТОВ
«Графітек», ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованість по Договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії в сумі 7 779 531,77 грн. та третейський
збір в сумі 25 500,00 грн.

Відповідно ст. 389-5 ЦПК України, рішення
третейського суду може бути скасовано
у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Частиною 6 ст. 389-4 ЦПК України
передбачено, що за наслідками розгляду
заяви про скасування рішення
третейського суду суд має право або
постановити ухвалу про відмову в
задоволенні заяви і залишення рішення
третейського суду без змін або
постановити ухвалу про повне або
часткове скасування рішення
третейського суду.

У зв'язку з тим, що порука ОСОБА_4 за
договором про надання відновлювальної
кредитної лінії № 07.1/185-8 від 27.06.2008 року
є припиненою з 31.10.2008 року, п. п. 5.1., 5.2.
договору поруки містить третейське
застереження про вирішення постійно
діючим третейським судом при Асоціації
українських банків спорів та
непорозумінь, які виникають між
сторонами у зв'язку з укладенням та
виконанням положень Договору поруки,
ОСОБА_4 не є стороною третейської угоди
за Договором про внесення змін до
Договору про надання відновлювальної
кредитної лінії № 07.1/185-8 від 27.06.2008 року,
третейський суд, розглядаючи спір щодо
ОСОБА_4 вийшов за межі третейської
угоди, яка наявна тільки між
кредитором - ПАТ «Укрсоцбанк»,
боржником - Вєтровим М.В. та трьома
поручителями - ТОВ «Графітек», ОСОБА_6
та ОСОБА_7

Отже, заява є обґрунтованою,
підтверджується наявними доказами у
справі, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись
Законом України «Про третейські суди»,
ст.ст. 208, 209, 210, ч. 6 ст. 389-4, ст.ст. 389-5, 389-6,
293, 294 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_4 про скасування в частині
рішення третейського суду -
задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
від 21.02.2014р. у справі № 1318/13 - скасувати
в частині задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного банку
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_4 про солідарне
стягнення з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного банку
"Укрсоцбанк" заборгованості по
Договору про надання відновлювальної
кредитної лінії в сумі 7 779 531, 77 грн.
та третейського збору в сумі 25 000, 00
грн..

Ухвала суду про скасування рішення
третейського суду або про відмову в
його скасуванні може бути оскаржена у
порядку, визначеному ЦПК України для
оскарження рішення суду першої
інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: