Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2014 Справа №607/13357/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Гнатенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на її користь
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, однак не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття,
посилаючись на те, що відповідач
ухиляється від утримання дитини,
добровільно матеріальної допомоги не
надає, хоча зобов'язаний надавати.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала з підстав, викладених
в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав та не заперечив проти його
задоволення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

Сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 30.08.2007 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2 виданого відділом РАЦС
Тернопільського міського управління
юстиції.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 виданого відділом РАЦС
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, 2008
року народження проживає разом з
матір'ю ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та знаходиться
на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 не
виконує свій обов'язок по утриманню
малолітньої дитини, не надає синові
матеріальної допомоги без поважних на
те причин, хоча повинен її надавати.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку мають місце порушення права
неповнолітньої дитини, тому суд вважає,
що позов підлягає до задоволення
шляхом стягнення з відповідача в
користь позивача аліментів на
утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд на
підставі ст. 182 СК України враховує
матеріальне становище відповідача та
дитини, виходить з рівності та
обов'язку батьків щодо утримання
дитини та визнання позову
відповідачем, тому вважає, що позов
підлягає до задоволення шляхом
стягнення з відповідача в користь
позивача аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу), однак не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 11.08.2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 84, 150, 181-184, 191, 199 СК
України, ст.ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця та жителя АДРЕСА_2, (ІПН
НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу), однак не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 11.08.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця та жителя АДРЕСА_2, (ІПН
НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Р.М.Грицак