Провадження №2/193/342/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

27 серпня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді Шумської
О.В.

при секретарі Мішурі
Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 27 червня 1997 року
між нею та відповідачем був укладений
шлюб, зареєстрований виконкомом
Нововасилівської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області (актовий запис № 5).

Від шлюбу з відповідачем мають дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Одруження з відповідачем виявилося
невдалим. Відповідач протягом усього
їхнього подружнього життя вживає
спиртні напої. Перебуваючи в стані
алкогольного сп’яніння він стає
неадекватним, агресивним, не контролює
свою поведінку, вчиняє сварки, принижує
позивача та дітей, ображає позивача і
дітей брутальною лайкою, в присутності
їхніх дітей неодноразово спричиняв
позивачу тілесні ушкодження, постійно
говорить їй про те, що вона не має
ніякого права на їхнє майно, бо все
нажите ними майно належить тільки йому
і без його дозволу ні позивач, ні діти
нічого не повинні брати та
користуватись.

Коли відповідач приходить додому в
нетверезому стані та починає вчиняти
із позивачем сварки та намагається
нанести тілесні ушкодження, то їхній
старший син ОСОБА_5 постійно
заступається за позивача та не
дозволяє відповідачу наносити тілесні
ушкодження позивачу.

Раніше, в 2001 році, позивач уже мала
намір розірвати шлюб з відповідачем,
навіть написала заяву до суду, але
через те, що у неї син ОСОБА_5 ще був
малий, позивач вирішила продовжувати
подружнє життя з відповідачем, маючи
надію на те, що він зміниться в кращу
сторону.

Але нічого в їхньому житті не
змінилося, відповідач свою поведінку
не змінив, почав вести себе ще гірше.
Останнім часом він намагається нанести
тілесні ушкодження не тільки позивачу,
але і їхнім дітям.

29 травня 2014 року відповідач прийшов
додому в нетверезому стані і хотів
косить траву мотоблоком. На це їхній
старший син зробив йому зауваження, що
цього робити не варто, так як він може
себе ушкодити. Почувши таке, відповідач
накинувся на сина, почав його бити та
душити руками за шию, при цьому порвав у
нього на шиї срібний ланцюг. Щоб
врятувати сина, позивач схопила
дерев’яну швабру і стала бити нею
відповідача по спині доти, поки він не
відпустив сина. Все було в присутності
їхнього меншого сина, їхньої невістки
та сусідів.

Після цієї пригоди позивач зрозуміла,
що більше так жити не можна, їй страшно
за себе та дітей. Через неадекватну
поведінку відповідача, діти стали
знервовані, бояться його появи додому,
неспокійно сплять, стають замкнуті.
Позивач непокоїться за їх психічний
стан, а тому прийняла рішення про
розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 27.06.2014 року розгляд
вказаної цивільної справи було
зупинено до 27.08.2014 року, у зв’язку з
наданням сторонам строку для
примирення.

Після закінчення наданого судом
терміну для примирення позивач ОСОБА_1
та відповідач ОСОБА_2, будучи у
встановленому законодавством порядку
увідомленими про дату, час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суд не
увідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності не надавали.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши належність повідомлення
позивача, суд приходить до висновку, що
позовну заяву слід залишити без
розгляду з наступних підстав:

відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов’язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не
з’явилися в судове засідання без
поважних причин.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, без
поважної причини або неповідомлення
ним про причини повторної неявки, якщо
від нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Згідно ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з’явився в судове засідання без
поважних причин або повторно не
повідомив про причини неявки, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, а особа
заяву якої залишено без розгляду, після
усунення умов, що були підставою для
залишення заяви без розгляду має право
звернутися до суду повторно, тому це не
суперечить закону.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що сплачена
сума судового збору не повертається в
разі залишення позовної заяви без
розгляду, у зв’язку з повторним
неприбуттям позивача в судове
засідання, а тому судовий збір у
розмірі 243,60 грн. не підлягає поверненню
позивачу

Керуючись п. 4. ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про
судовий збір», ч. 3 ст. 169, ст. ст. 207 ч. 1 п. 3
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити
без розгляду і роз’яснити позивачу її
право на повторне звернення до суду в
загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.
Шумська