У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Кеміня М.П., Куштана Б.П.,

при секретарі : Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_1 на
рішення Міжгірського районного суду
від 15 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Річківської сільської ради,
ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення
Річківської сільської ради та визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю, -

в с т а н о в и л а :

Представник позивача ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на рішення
Міжгірського районного суду від 15
травня 2014 року, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Річківської
сільської ради, ОСОБА_4 про визнання
незаконним рішення Річківської
сільської ради та визнання недійсним
державного акту на право власності на
землю - відмовлено.

У апеляційній скарзі просить скасувати
зазначене рішення, як незаконне та
необґрунтоване, і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнали,
просили таку відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_2 та представник
відповідача Річківської сільської
ради у судове засідання не з'явилися,
хоча про час і місце розгляду справи
були повідомлені належним чином, а тому
їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням 19 сесії 21 скликання
Річківської сільської ради народних
депутатів Міжгірського району
Закарпатської області №16 від 02 червня
1994 року ОСОБА_6, жительці АДРЕСА_1,
передано у приватну власність земельну
ділянку розміром 0,50 га., а саме біля
хати - 0,32 га., в урочищі Броди - 0,08 га., в
урочищі Дільниці - 0,10 га.. На підставі
зазначеного рішення ОСОБА_6 25 серпня 1994
року видано державний акт на право
приватної власності на землю серії ЗК
006-00010.

Рішенням 10 сесії 22 скликання
Річківської сільської ради
Міжгірського району Закарпатської
області №16 від 12 лютого 1997 року ОСОБА_6
передано у приватну власність земельну
ділянку, яка була у неї в постійному
користуванні, площею 0,10 га. для
обслуговування житлового будинку, про
що в державному акті ОСОБА_6 вчинено
відповідний запис.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем майна
якої є відповідачка ОСОБА_4, якій
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, в якому зазначено, що
спадщина, на яку видано це свідоцтво,
складається із земельної ділянки
площею 0, 6078 га., яка розташована на
території Річківської ради
Міжгірського району Закарпатської
області, призначенням для ведення
особистого підсобного (селянського)
господарства, будівництва та
обслуговування житлового будинку, яка
належала померлій ОСОБА_6 на підставі
державного акту від 25 серпня 1994 року,
серії ЗК 006-00010.

Також судом встановлено, що згідно
договору дарування земельної ділянки
від 23 червня 2006 року ОСОБА_7 подарувала,
а позивачка ОСОБА_2 прийняла в дар
безоплатно земельну ділянку площею
0,0445 га., що розташована на території
Річківської сільської ради
Міжгірського району Закарпатської
області, призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

На підставі зазначеного договору
дарування земельної ділянки позивачці
ОСОБА_2 видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№454444 від 08 жовтня 2008 року, площею 0,0445
га., яка розташована у с.Річка, ур."Біля
хати", для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Посилання у апеляційній скарзі, як на
підставу для визнання незаконним
рішення 19 сесії 21 скликання №16 від
02.06.1994 року Річківської сільської ради
«Про передачу безкоштовно в приватну
власність ОСОБА_6 земельної ділянки
площею 0,50 га. - в частині передачі їй
земельної ділянки площею 0,20 га. біля
будинку за №223 (206) с.Річка, та визнання
недійсним державного акту ОСОБА_6 в
частині закріплення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,20 га., - на те, що
вказана земельна ділянка
використовувалась рідними позивачки, а
саме її бабою ОСОБА_8 та її мамою ОСОБА_7,
оскільки за їх будинковолодінням за
АДРЕСА_2 було закріплено земельну
ділянку площею 0,35 га., не заслуговують
на увагу і спростовуються записами
погосподарської книги Річківської
сільської ради народних депутатів за
1983-1985 роки, оглянутої в суді
апеляційної інстанції, з якої слідує,
що за господарством АДРЕСА_2, ОСОБА_9
рахувалося землі 0,04 га. (аркуші
погосподарської книги 49-50), тоді як за
господарством АДРЕСА_3, ОСОБА_6,
рахувалося землі 0,50 га. (аркуші
погосподарської книги 85-86), яка і була
передана ОСОБА_6 у приватну власність.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачка ОСОБА_2 у
відповідності до вимог закону не
довела і не подала суду доказів на
підтвердження порушення відповідачами
її земельних прав, як і доказів
користування спірною земельною
ділянкою її рідними, тому суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у позові за його
недоведеністю.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК
України підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга представника
відповідачів відхиленню, оскільки
рішення судом першої інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду
від 15 травня 2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :