Справа № 2-3972/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 листопада 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Лозинської М.І.,

при секретарі: Беленок
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача у якому просить збільшити
розмір стягуваних згідно з рішенням
Кіровоградського районного суду м.
Кіровограда від 02.07.2014 року з ОСОБА_2 на
ії користь аліментів на утримання
дитини ОСОБА_3, з 1/3 частини з всіх видів
заробітку відповідачки до 1/2 частини з
усіх видів іїзаробітку.

Мотивуючи позовні вимоги позивачка
зазначає, що наданий час вона отримує
низьку заробітню плату, тому немає
змоги матеріально забезпечувати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
змушена звернутись до суду, а розмір
призначених аліментів є недостатнім.

В судове засідання позивачка не
з"явилась, подавши черег канцелярію
суду заяву у якій підтримавши позовні
вимоги , просила проводити судовий
розгляд у ії відсутність, не
заперечуючи при цьому проти проведення
заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про розгляд справи була
повідомлена належним чином, про
причини неявки суду не відомо.

Стаття 224 ЦПК України визначає, що у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи неявку належним чином
повідомленої відповідачки,
відсутність заперечень позивачки щодо
проведення заочного розгляду справи,
суд вважає можливим проводити заочний
розгляд справи.

Згідно з свідоцтвом про народження
ОСОБА_3, серії НОМЕР_1 віж 22.11.2011 року,
актовий запис № 2112 ,виданого
Центральним відділом реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Кіровоградській області,
відповідач є матір"ю дитини.

Відповідно до заочного рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29 серпня 2012 року
відповідачка позбавлена батьківських
прав відносно доньки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому
відповідно до рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
від 29 листопада 2011 року № 1148 дитині
надано статус дитини,
позбавленоїбатьківського піклування.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
від 14.02.2012 року позивачка призначена
опікуном малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від
02.07.2013 року з відповідачки стягнуто
аліменти на користь позивача на
утримання дитини,ОСОБА_3 у розмірі 1/3
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму дл дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 11.04.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.166 СК України, особа
позбавлена батьківських прав не
звільняється від обов"язку щодо
утримання дитини.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Згідно із ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров"я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Як послалась у позові позивачка, на
даний час позивачка має матеріальні
труднощі та одна несе витрати по
утриманню дитини, тому не має достатніх
коштів для забезпечення першочергових
витрат по задоволенню потреб дитини, а
саме: матеріальних витрат на
оздоровлення, відпочинок, витрат на
забезпечення життєдіяльності, а тому
розмір стягуваних аліментів є
недостанім для утримання дитини.

Згідно з ст.19 Конвенції про права
дитини, ратифікованою постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від
27.02.1991 року, держави учасниці, які ії
підписали, взяли на себе зобов"язання
вживати усіх необхідних законодавчих
та інших заходів з метою захисту дитини
від неналежного піклування з боку
батьків чи будь-якої іншої особи.

Отже, враховуючи матеріальне
становище позивачки на утриманні якої
перебуває дитина, обов'язок батьків
утримувати дитину, з метою недопущення
порушення прав дитини на належний
розвиток та задоволення ії потреб, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.10,60,88,209,2120215, ЦПК України,
ст.ст. 180-183, 192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відповідно до рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 02.07.2013
року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, аліменти на утримання
малолітньої дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
розмірі 1/2 частини з усіх видів
заробітку відповідача, але не менш 30
відсотків прожиткового мінімуму
доходів громадян щомісячно, починаючи
з 27.05.2014 року до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду міста
Києва через суд першої інстанції
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: