АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4085/14
Головуючий 1 інст. - Алфьорова Т.М.
Доповідач - Крилова Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Трішкової І.Ю.,

- Пилипчук Н.П.

при секретарі - Огар І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 24 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: Фрунзенський районний
відділ у м. Харкові Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням з зняттям з реєстраційного
обліку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
Фрунзенський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням з зняттям з
реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову посилався на те,
що він є власником трикімнатної
ізольованої квартири, за адресою
АДРЕСА_2, згідно договору дарування від
08.04.1999р., посвідченого нотаріусом
ОСОБА_4 Четвертої Харківської
держнотконтори та зареєстрована у КП
«ХМБТІ».

З 10.08.2006 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від даного
шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.12.2012 року шлюб між ними
було розірвано.

В спірній квартирі зареєстровані
позивач - ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3,
донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В липні 2012 року ОСОБА_3 забрала всі свої
особисті речі, залишила його з дочкою,
яка проживає по теперішній час разом з
ним і пішла проживати до свого
знайомого за адресою АДРЕСА_1, де і
мешкає по теперішній час. З цього часу
відповідачка спірною квартирою не
цікавиться, квартплату та комунальні
послуги не сплачує, має інше місце
проживання. Він не перешкоджав їй в
проживанні, а її залишення квартири
безпідставне та не пов'язане з поважною
причиною.

Просив визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 та
анулювати її реєстрацію в зазначеній
квартирі.

Рішенням Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 24 квітня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
в повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки не прийнято до уваги його
доводи і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна квартира належить на праві
власності ОСОБА_2 з 1999 року.

Сторони зареєстрували шлюб 10.08.06 року.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.12.2012 року шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було розірвано.

В квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_3 була
зареєстрована як член сім*ї позивача та
за його згодою.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України,
член сім*ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім*ї без
повноважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що з
позивачем в спірній квартирі з жовтня
2012 року мешкає інша жінка.

ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_2 вчиняв
сварки з нею, бив її, перешкоджав
користуватися квартирою, а з січня 2013
року по липень 2013 року вона працювала
за межами м.Харкова, що підтверджується
довідкою з Машівської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Полтавській області.

Зазначене відповідачкою, матеріалами
справи не спростовано та свідчить про
те, що між сторонами склалися неприязні
стосунки.

При таких обставинах, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правомірно відмовив ОСОБА_2 в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що відповідачка була відсутня в
квартирі з повадних причин. Рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права
та підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 24 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий -

Судді: