У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Висоцької В.С.

суддів: Кафідової О.В., Писаної Т.О.,
Умнової О.В., Фаловської
І.М.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на рішення апеляційного суду
Львівської області від 27 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року позивач - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра», банк)
звернувся до суду з позовом, вимоги
якого уточнив в ході розгляду справи та
просив стягнути з відповідачів на його
користь в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 293 017,60 доларів США, що
еквівалентно 2 341 943,17 грн., згідно
офіційного курсу НБУ.

Позов мотивовано тим, що 12 грудня 2007
року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір, згідно якого
останній отримав кредит в сумі 257 000
доларів США з кінцевим терміном
повернення 5 грудня 2014 року та сплатою
за користування кредитом 14,4% річних.
Для забезпечення виконання
зобов`язання по кредитному договору 12
грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_6
укладений договір поруки, відповідно
до якого остання зобов'язалася
відповідати перед банком за своєчасне
виконання позичальником в повному
обсязі усіх зобов'язань за вказаним
кредитним договором. Разом з тим,
відповідачі не виконували належним
чином свої зобов`язання, передбачені
кредитним договором та договором
поруки, внаслідок чого, станом на 16
січня 2012 року утворилась
заборгованість у розмірі 2 257 671,07 грн.,
яку позивач просить стягнути в
судовому порядку.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 22 березня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто солідарно з
відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованість в сумі 2 341 943,17 грн.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Львівської області від 27 грудня 2013
року рішення місцевого суду скасовано
з ухваленням нового рішення, яким позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра»
в солідарному порядку заборгованість
по кредитному договору в сумі 2
269 119,24 грн. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права
просить його скасувати із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з того, що ОСОБА_5 не
здійснює погашення наданого кредиту та
не сплачує відсотки за користування
кредитом у зв'язку із чим утворилась
заборгованість у розмірі 293 017,60 доларів
США, що еквівалентно 2 341 943,17 грн. та
включає в себе: 1 459 828,05 грн.
заборгованості за кредитом; 707 361,96 грн.
заборгованості за процентами; 101 929,23
грн. нарахованої пені за прострочення
строків виконання; 72823,93 грн. штрафу.
Позивач звертався до відповідачів з
вимогою про виконання умов договору,
разом з тим, останні свої зобов'язання
не виконали. За таких обставин,
місцевий суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
стягнув з останніх заборгованість по
кредитному договору в солідарному
порядку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову
апеляційний суд виходив з того, що
умовами кредитного договору
передбачено застосування пені як виду
цивільно-правової відповідальності за
порушення позичальником строків
сплати відсотків за користування
кредитом та строків повернення
кредиту. Згідно п. 9.3 кредитного
договору сторонами передбачена сплата
штрафу як виду цивільно-правової
відповідальності за порушення строків
повернення кредиту та/чи сплати
відсотків за користування кредитом.
Тобто за одне й те саме порушення
зобов`язання передбачена подвійна
відповідальність одного виду. Районний
суд на вказане уваги не звернув, не
обговорив можливість одночасного
застосування подвійної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення та стягнув
одночасно заборгованість по пені та
штраф. Позивачем нараховано 101 929,29 грн.
пені за порушення строків повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом, а також 72 823,93
грн. штрафу за порушення строків
повернення кредиту.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що розмір
заборгованості слід зменшити на суму
штрафу - 72 823,93 грн.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитися не можна,
оскільки вони не відповідають
фактичним обставинам справи та
зібраним у справі доказам, не
узгоджуються з нормами матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Чинне законодавство не встановлює
для учасників цивільних відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з боржника, який
порушив грошове зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, тобто не є
окремими та самостійними видами
юридичної відповідальності. У межах
одного виду відповідальності може
застосовуватися різний набір санкцій.

Пунктами 9.1 та 9.2 кредитного договору
передбачено стягнення пені за
порушення повернення позичальником
кредиту та за порушення повернення
відсотків за користування кредитом.
Пунктом 9.3 кредитного договору
передбачено стягнення штрафу за
порушення повернення кредитної
заборгованості вцілому.

Суд апеляційної інстанції, в
порушення вимог ст.ст. 214, 316 ЦПК України
зазначених положень закону, з
урахуванням правовідносин, що виникли
між сторонами та умов укладеного між
ними кредитного договору не врахував,
свої висновки щодо відсутності
правових підстав для стягнення з
відповідачів штрафу належним чином не
мотивував.

При цьому, суд першої інстанції дав
належну оцінку правовідносинам, що
виникли між сторонами, правильно
застосував норми матеріального права
та дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
стягнення заборгованості по
кредитному договору з урахуванням
штрафу, передбаченого договором, у
зв'язку із чим, ухвалив рішення яке
відповідає закону.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду слід скасувати з
підстав, передбачених ст.339 ЦПК України,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 27 грудня 2013 року скасувати,
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 22 березня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька судді О.В.
Кафідова Т.О. Писана О.В. Умнова
І.М. Фаловська