Справа № 335/2508/14-ц 2/335/978/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
„Страхова Компанія „Арсенал
Страхування" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ПАТ „Страхова Компанія
„Арсенал Страхування" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
зазначивши, що 11.01.2013 року близько 01
год.20 хв. він разом зі своєю дружиною
ОСОБА_2 в якості пасажирів їхали в таксі
по проїжджій частині о.Хортиця в
м.Запоріжжя, де сталася ДТП з вини водія
ОСОБА_2 В даній ДТП він отримав тілесні
ушкодження середньої тяжкості.
Тривалий час лікувався та ніс витрати
на оперативні втручання та лікування.
Крім матеріальної шкоди
неправомірними діями водія ОСОБА_2 йому
завдані значні моральні страждання,
пов"язані з перенесеними операціями,
лікуванням, тимчасовою
непрацездатністю, безпорадним станом,
які він оцінює в 100 000 гривень. Страхова
відповідальність водія ОСОБА_2
застрахована У ПАТ „СК „Арсенал
Страхування", тому страхове
відшкодування повинна сплатити також
страхова компанія Позивач просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на його користь в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1000 грн. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 97500
грн., стягнути з ПАТ „СК „Арсенал
Страхування" в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди - 9478,81 грн. та в
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 2500 грн.

Вироком Орджонікідзхевського
районного суду м.Запоріжжя від 19.09.2013
року ОСОБА_2 визнано винним за ст.286 ч.2
КК України, та задоволено частково
позовні вимоги ОСОБА_1

Вироком Апеляційного суду Запорізької
області від 17.02.2014 року вирок
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 19.09.2013 року в частині
призначеного покарання ОСОБА_2 та
вирішення цивільних позовів скасовано.
Матеріали щодо цивільних позовів
повернуто до суду для розгляду у
порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 у ході судового розгляду
уточнював розмір позовних вимог, де в
останній редакції позовної заяви
датованої 06.08.2014 року просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 2559,32 грн.,
яка складається з суми благодійного
внеску для операції 550 грн.; витрат на
надання правової допомоги - 1900 грн.,
витрат на проїзд - 109,32 грн. та моральну
шкоду у розмірі 95 000 грн.; та стягнути з
ПАТ „СК „Арсенал Страхування" на його
користь матеріальну шкоду на загальну
суму 56 644,30 грн., з якої: вартість ліків
та лікування - 8038,60 грн.; шкода, пов"язана
з тимчасовою втратою працездатності - 16
139,70 грн.; шкода, пов"язана зі стійкою
втратою працездатності - 32 466 грн. та
моральну шкоду - 2500 грн.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
у повному обсязі з підстав, зазначених
у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
визнала частково, пояснивши, що ОСОБА_2
відшкодував шкоду потерпілому
внаслідок ДТП позивачу у розмірі 10 000
грн., тому відповідачем визнані тільки
витрати потерпілого на проїздні
документи - 109,32 грн., та витрати на
правову допомогу - 1900 грн. Щодо
благодійного внеску, дані витрати, на
думку представника відповідача, є не
обов"язковими та відшкодуванню не
підлягають.

Представник відповідача ПАТ „Страхова
Компанія „Арсенал Страхування" позов
визнав частково, пояснивши, що дійсно
між ПАТ „Страхова Компанія „Арсенал
Страхування" та ОСОБА_2 був укладений
договір обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Аналізуючи надані позивачем
товарні та фіскальні чеки, квитанції,
медичні виписки страховою компанією
встановлено, що у ряді фіскальних чеків
знаходяться лікувальні засоби, які не
вказані в переліку виписаних лікарем
пацієнту, а також такі, що пов"язані з
лікуванням хронічних захворювань, тому
визнають тільки витрати на лікування у
розмірі 5 674,57 грн. Вимоги щодо стягнення
матеріальної шкоди, що виникли
внаслідок непрацездатності не визнає,
оскільки позивач на момент настання
страхового випадку не одержував
доходів, був безробітним, тому страхове
відшкодування за лікування
потерпілого покриває його збитки, що
виникли внаслідок непрацездатності.
Щодо стягнення моральної шкоди у
розмірі 2500 грн., дані вимоги визнаються
відповідачем та підлягають стягненню.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідачів,
всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, з наступних
підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Судом встановлено, що 11.01.2013 р. на
проїжджій частині о.Хортиця в
м.Запоріжжя перед мостом
ім.Преображенського мала місце
дорожньо-транспортна пригода з вини
водія автомобіля Міцубіші Аутлендер
р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2

В результаті ДТП пасажиру автомобіля
Черрі Тіго, р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому заднього
краю лівої вертлюжної впадини, які
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середньої тяжкості, що не є небезпечним
для життя, але спричинили за собою
тривалий розлад здоров"я, більше 21 дня,
а також тілесні ушкодження у вигляді „
струсу головного мозку, забиття м"яких
тканин та подряпин голови", які
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження.

Вироком Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 19.09.2013 року ОСОБА_2
визнано винним за ст.286 ч.2 КК України.

Страхова відповідальність ОСОБА_2
застрахована у ПАТ „СК „Арсенал
Страхування" за полісом № АЕ/1021053 від
10.12.2012 року.

Згідно з довідкою відділення
травматології та політтравми 5-ї
Запорізької клінічної лікарні
екстреної та швидкої медичної допомоги
та випискою із листка призначень від
31.05.2013 року ОСОБА_1 знаходився на
стаціонарному лікування з 11.01.2013 по
22.02.2013 р.р., за період лікування ним
самостійно були придбані медикаменти
за переліком (а/с 53,а/с 170,т.1). Після 22.02.2013
року знаходився на амбулаторному
лікуванні в 1-й поліклініці у
лікаря-травматолога, невропатолога,
гастроентеролога та судинного хірурга
(а/с 179- 220,т.1).

Згідно з довідкою ПАТ „Запорізький
завод феросплавів" від 1.07.2013 року,
ОСОБА_1 працював
єлектрогазозварювальником з 12.06.2012
року по 27.12.2012 року, звільнений за
закінченням строку трудового договору
за ст.36 п.2 КЗпП України (а/с 65).

Відповідно до Довідки до акту огляду
МСЕК № 492337 від 28.05.2013р. потерпілому
ОСОБА_1 встановлено II групу
інвалідності внаслідок тілесних
ушкоджень, завданих під час ДТП, яка
мала місце 11.01.2013 року (а/с 71).

Згідно з довідкою УПФУ в Хортицькому
районі м.Запоріжжя від 26.06.2013 року
ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2
групи у розмірі 894 грн.(а/с 70).

Згідно з товарними чеками аптечних
установ (т.2, а/с 74-177, т.1 а/с 10- 64, 85-120,
130-135)позивачем були придбані
медикаменти на загальну суму 8588 грн.60
коп.

При вирішенні спору суд керується
положеннями статей 22, 23 ЦК України,
якими встановлено підстави, способи
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди і
моральної шкоди; ст.ст.1166, 1167 ЦК України,
якими визначено загальні підстави
відповідальності за завдану майнову і
моральну шкоду . Також суд враховує
приписи статей 1187, 1188 ЦК України, якими
врегульовано питання, пов'язані з
відшкодуванням шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки та
завданої внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки.

Судом також застосовані положення
статей 1194, 1195 ЦК України, якими
врегульовано питання відшкодування
шкоди особою, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність і питання,
пов'язані з відшкодуванням шкоди,
завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, та приписи
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

У відповідності до ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» і ст. 62 КПК
України страховик разом із ОСОБА_2 є
цивільним відповідачем у
кримінальному провадженні, оскільки в
силу закону несе відповідальність за
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки.

Тобто, ОСОБА_2, який за вироком суду
визнаний винним у скоєнні злочину
відносно ОСОБА_1, та страхова компанія,
якою була застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, повинні відшкодувати завдану
потерпілому матеріальну та моральну
шкоду.

При визначенні розміру відшкодування
матеріальної та моральної шкоди з
Приватного Акціонерного Товариства
«ПАТ „СК „Арсенал Страхування"» суд
виходячи з письмових доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
наданих позивачем, дійшов висновку
щодо задоволення позовних вимог
потерпілого ОСОБА_1 частково та
стягнення на його користь зі
страховика: шкоди, що пов'язана з
лікуванням у розмірі -8038,60 грн.; шкоди,
що пов'язана з тимчасовою
непрацездатністю в розмірі - 5735 грн.;
шкоди, що пов'язана із стійкою втратою
непрацездатності в розмірі - 20646 грн.

Суд при вирішенні позовних вимог до
ПАТ „Страхова Компанія „Арсенал
Страхування" керується нормами
чинного Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», оскільки статтею 5 ЦК України
встановлено, що акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.
Якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який
втратив чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав
та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

При вирішенні вимог позивача щодо
стягнення розміру втраченого
внаслідок ушкодження здоров"я
заробітку суд керується вимогами
статті 25 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якою передбачено, що у зв'язку
з тимчасовою втратою працездатності
потерпілим відшкодовуються не
отримані доходи за підтверджений
відповідним закладом охорони
здоров'я час втрати працездатності.
Доходи потерпілого оцінюються в таких
розмірах: для непрацюючої повнолітньої
особи - допомога у розмірі, не меншому
мінімальної заробітної плати,
встановленої чинним законодавством.
Виходячи із вимог ч. 1 ст. 1197 ЦК України
розмір втраченого потерпілим доходу
(заробітку) не може бути меншим
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати. Відповідно до
довідки ПАТ „Запорізький завод
феросплавів" від 1.07.2013 року, ОСОБА_1
працював єлектрогазозварювальником з
12.06.2012 року по 27.12.2012 року, звільнений за
закінченням строку трудового договору
за ст.36 п.2 КЗпП України (а/с 65), тобто на
час виникнення страхового випадку
потерпілий не працював. Тому, стягненню
зі страховика на користь потерпілого
підлягає розмір втраченого потерпілим
доходу (заробітку) у розмірі:. 5 x1147 = 5735
грн.

При визначенні шкоди, що пов'язана з
тимчасовою непрацездатністю та шкоди,
що пов'язана із стійкою втратою
непрацездатності суд керується ст. 26
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», якою
передбачено, що шкода, пов'язана із
стійкою втратою працездатності
потерпілим внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
відшкодовується у розмірах, визначених
відповідно до Цивільного кодексу
України. Мінімальний розмір страхового
відшкодування (регламентної виплати)
за шкоду, пов'язану із стійкою втратою
працездатності потерпілим внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
становить: у разі встановлення II групи
інвалідності - 18 мінімальних
заробітних плат у місячному розмірі,
встановлених законом на дату настання
страхового випадку.

Відповідно до Довідки до акту огляду
МСЕК від 28.05.2013р. потерпілому ОСОБА_1
встановлено II групу інвалідності
внаслідок тілесних ушкоджень, завданих
під час ДТП, яка мала місце 11.01.2013 року.

Згідно статті 8 Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» -
№ 5515-VI від 06.120.2012 року, розмір
мінімальної заробітної плати станом на
дату настання страхового випадку
становив 1147 грн., відтак 18 мінімальних
заробітних плат становлять: 1147 грн. х 18
= 20646грн., що підлягає стягненню зі
страховика.

Посилання представника відповідача
ПАТ „Страхова Компанія „Арсенал
Страхування" на те, що у ряді фіскальних
чеків знаходяться лікувальні засоби,
що не вказані в переліку виписаних
лікарем пацієнту, а також такі, що
пов"язані з лікуванням хронічних
захворювань, суд не бере до уваги,
оскільки вважає, що ліки були придбані
саме в період знаходження позивача на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні та були наслідком лікування
від отриманих пошкоджень здоров"я
внаслідок ДТП. Крім того, при вирішенні
спору судом взято до уваги листки
призначень, форма яких не суперечила
діючим на час лікування потерпілого
нормативно-правовим актам. Наказом
МОЗ від 14.02.2012 р. № 110, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 28.04.2012 р.
за № 661/20974 не було передбачено певної
обов'язкової форми такого медичного
документа. Певну форму цього документа
введено лише Наказом МОЗ від 29.05.2013 р. №
435, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 червня 2013 р. за №
990/23522. Таким чином на момент складання
листків призначень будь-яких вимог
щодо порядку їх складання законом не
передбачалося. В листках призначень,
які судом було прийнято як належні та
допустимі докази, було зазначено
прізвище хворого, ці листки мають
відповідні дати складання та завірені
особистою печаткою лікаря лікарні. В
матеріалах справи містяться фіскальні
чеки, якими підтверджено придбання
вказаних в листках призначеннях ліків
саме за вказаний період часу.

Стягнення з Приватного Акціонерного
Товариства ПАТ „СК „Арсенал
Страхування”завданої потерпілому
моральної шкоди в розмірі 2500 грн.
відповідає пункту 9.3 статті 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статті 26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в якому вказано, що такий
розмір становить 5 відсотків від
розміру страхової суми (тобто, 5 % від 50
000 грн. = 2500 грн.)

Щодо позовних вимог про стягнення з
ОСОБА_2 на його користь матеріальної
шкоди у розмірі 2559,32 грн., яка
складається з суми благодійного внеску
для операції 550 грн.; витрат на надання
правової допомоги - 1900 грн., витрат на
проїзд - 109,32 грн. та моральної шкоди у
розмірі 95 000 грн, суд вважає їх
підлягаючими частковому задоволенню, а
саме витрати на надання правової
допомоги - 1900 грн., витрати на проїзд -
109,32 грн., які визнані представником
відповідача, та підлягають
задоволенню. Щодо благодійного внеску
на операцію - 550 грн, ці витрати
підтверджені квитанцією до
прибуткового касового ордеру № 439 від
21.01.2013 року (а/с 11 ,т.1) та є реальними
збитками у розумінні ст.22 ЦК України.

Щодо стягнення моральної шкоди у
розмірі 95 000 грн., суд враховує
переконання позивача, про те , що в
результаті ДТП йому була спричинена
моральні страждання, що пов"язані з
фізичним болем, психологічним стресом,
перенесеними операціями, тривалим та
коштовним лікуванням, втратою здоров"я,
стійкою втратою працездатності,
необхідністю докладання значних
додаткових зусиль для відновлення
своїх життєвих функцій та укладу свого
життя, неможливістю відновлення
попереднього стану.

При встановленні можливої суми
відшкодування в грошовому еквіваленті
суд зіставляє глибину моральних
страждань і суму заявлених
компенсацій. При цьому враховуються:
загальні страждання, психологічний і
фізичний стан потерпілого, погіршення
функціонування його певних органів.

Суд відзначає, що на формування
моральної шкоди перш за все впливають
індивідуальні особливості
потерпілого.

У зв'язку з дорожньою пригодою ОСОБА_1
отримав тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому заднього краю лівої
вертлюжної впадини, які кваліфікуються
як тілесні ушкодження середньої
тяжкості, що не є небезпечним для життя,
але спричинили за собою тривалий
розлад здоров"я, більше 21 дня, а також
тілесні ушкодження у вигляді „ струсу
головного мозку, забиття м"яких тканин
та подряпин голови", які кваліфікуються
як легкі тілесні ушкодження.Тривалий
час перебував на лікуванні.

З погляду медицини, переломи кісток -
тяжке ушкодження. Тяжкість травми
зумовлена больовим порогом й експертом
віднесена до ушкоджень середньої
тяжкості.

Як відомо, болі зумовлюють інтенсивні
емоційні, неприємні психологічні та
важкі душевні страждання.

Як відомо відповідач вчинив злочинні
дії окреслені у ст.286 ч.2 КК .

Отже, заявлена вимога позивача
пов'язується з фактом заподіяння
злочином моральної шкоди.

Суд може зменшити розмір відшкодування
шкоди, завданої фізичною особою,
залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоди
завдано вчиненням злочину (ст.1193 ЦК).

Суд враховує, що моральні страждання,
спричинені злочином особі, є найбільш
глибокими. Тож при скоєнні злочину
еквівалент завданої шкоди значно
більший ніж за шкоду, завдану під час
цивільно-правових відносин.

У справах про відшкодування шкоди
завданої злочином, у першу чергу мають
задовольнятися інтереси потерпілого.

Проголошення судового рішення про
стягнення значної суми психологічно
позитивно вплине на потерпілого,
зменшить моральну травму, вселить віру
у справедливість та буде однією з форм
нагадуванням винній особі про факт
вчинення протиправної дії.

При визначенні розміру компенсації
моральної шкоди, суд приймає до уваги
ступінь фізичних страждань, які
одержав позивач у зв'язку з
протиправними діями відповідача, і, що
втрати морального характеру привели до
суттєвих порушень його нормального
життя.

З точки зору суду, достатнім розміром
для відшкодування позивачу моральних
збитків буде 30 000 грн., що відповідає
принципам розумності та виваженості.

Згідно пункту 2) частини 1 статті 5
Закону України «Про судовий збір» від
сплати судового збору звільняються
позивачі - за подання позовів про
відшкодування шкоди, заподіяної
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, а також смертю фізичної особи.
Тобто, за даним позовом позивач ОСОБА_1
звільнений від оплати судового збору.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
передбачено, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
„Страхова Компанія „Арсенал
Страхування" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ „Страхова Компанія
„Арсенал Страхування" на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування у
розмірі 36 920 (тридцять шість тисяч
дев"ятсот двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальні збитки у розмірі 659 грн.32
коп., витрати на правову допомогу - 1900
грн., моральну шкоду - 30 000 грн., всього
стягнути - 32 559 (тридцять дві тисячі
п"ятсот п"ятдесят дев"ять) грн.

Стягнути з ПАТ „Страхова Компанія
„Арсенал Страхування" в дохід держави
судовий збір у розмірі 369 (триста
шістдесят дев"ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 326 (триста
двадцять шість) гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Рибалко Н.І.