РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2608/9020/12

пр. № 2/759/1624/14

03 вересня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретарів
судового засідання Холявчук А.А., Левко
О.О., Борисенко А.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань цивільну справу за
первісним позовом ОСОБА_1 до
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Ладога» про стягнення заборгованості
по заробітній платі та зустрічним
позовом кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Ладога» до ОСОБА_1 про відшкодування
збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.05.2012 року звернувся до
суду з позовом до кооперативу по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Ладога» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі.

Позов обґрунтовано тим, що 17.06.2011
року ОСОБА_1 було прийнято на посаду
тимчасово виконуючого обов'язки голови
правління кооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Ладога», що підтверджується
наказом №43 від 17.06.2011 року. Даний наказ
було видано на підставі заяви ОСОБА_1 та
протоколу засідання правління
кооперативу. У період з 17.06.2011 року по
30.07.2011 року ОСОБА_1 зазначає, що вчасно
отримував заробітну плату згідно
штатного розкладу у сумі 1300,00 грн. на
місяць.

Однак, починаючи з 01.08.2011 року по
час звернення до суду відповідач не
здійснює нарахування та виплату
заробітної плати ОСОБА_1, посилаючись
на рішення правління. Такі дії
правління кооперативу ОСОБА_1 вважає
незаконними і 21.02.2012 року звернувся до
правління кооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Ладога» з проханням звільнити
його з займаної посади та провести
розрахунок по заробітній платі, проте
відповіді так і не отримав. Дані
обставини змусила ОСОБА_1 звернутися до
суду з відповідним позовом, в якому
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь 13000,00 грн. -
заборгованості по заробітній платі.

31.08.2012 року від кооперативу по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Ладога» до
суду надійшла зустрічна позовна заява
до ОСОБА_1 про відшкодування збитків
(а.с. 24-27).

Ухвалою суду з занесенням до
журналу судового засідання від 21.09.2012
року прийнято зустрічну позовну заяву
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Ладога» та об'єднано її в одне
провадження з первісним позовом (а.с. 57).

Ухвалою Святошинського районного
суду м. Києва від 24.10.2012 року зупинено
провадження у справі (а.с. 69).

Ухвалою Святошинського районного
суду м. Києва від 19.06.2014 року
провадження у справі відновлено (а.с. 83).

У судове засідання 03.09.2014 року
ОСОБА_1 не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причину неприбуття суд не
повідомляв, однак у своїй позовній
заяві ОСОБА_1 зазначив про можливість
розгляду справи без його участі (а.с. 1-
зворот).

У судовому засіданні 03.09.2014 року
представники кооперативу по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Ладога» -
Балабаєв В.В. та Нюхіна П.О.
заперечували щодо задоволення
первісного позову, просили суд
задовольнити зустрічний позов, з
підстав викладених у зустрічній
позовній заяві.

Заслухавши пояснення осіб, які
брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, письмові докази, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
первісного та зустрічного позовів слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України
суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до п.1) ч.2 ст. 11 ЦК
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно до ч.1 ст. 12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів
справи, підставою звернення ОСОБА_1 до
суду з позовом до відповідача було
невиконання правлінням кооперативу
виплат по заробітній платі, у період
перебування ОСОБА_1 на посаді тимчасово
виконуючого обов'язки голови правління
кооперативу.

Судом встановлено, що підставою
призначення ОСОБА_1 на посаду тимчасово
виконуючого обов'язки голови правління
кооперативу був наказ №43 від 17.06.2011
року. Даний наказ було видано на
підставі заяви ОСОБА_1 та протоколу
засідання правління кооперативу (а.с. 5,
6).

Оригінали зазначеного протоколу
засідання правління кооперативу та
наказу, ОСОБА_1 в процесі розгляду судом
справи не надавалось.

В ході розгляду справи 01.08.2012 року
головою правління кооперативу по
будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів «Ладога» -
Балабаєвим В.В. до прокуратури м. Києва
подано заяву про злочин скоєний ОСОБА_1
(а.с. 54-55).

За результатами подання
вищезгаданої заяви, 09.01.2013 року СВ
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві внесено до ЄРДР відомості за
№0000555 за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст. 190 КК України (а.с.
74).

Згідно відповіді СВ
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві від 10.06.2014 року вбачається, що СВ
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві проводиться досудове
розслідування з приводу протиправних
дій ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 80).

В матеріалах справи наявна заява
ОСОБА_5 в якій останній засвідчив, що на
засіданні правління КБЕІГ «Ладога» від
17.06.2011 року присутнім не був, відтак
жодного підпису на протоколі не ставив
(а.с. 65).

Аналогічна заява була подана
ОСОБА_6, який також зазначив, що на
засіданні правління КБЕІГ «Ладога» від
17.06.2011 року присутнім не був, відтак
жодного підпису на протоколі не ставив
(а.с. 94).

Однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, в ході розгляду справи
ОСОБА_1 не надано суду належних доказів
щодо призначення його на посаду
тимчасово виконуючого обов'язки голови
правління кооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Ладога», відтак, підстав для
задоволення первісного позову суд не
вбачає.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

В процесі розгляду судом справи
позивачем за зустрічним позовом не
надано суду беззаперечних доказів,
щодо завдання ОСОБА_1 кооперативу шкоди
на суму 1052,93 грн., у зв'язку з чим,
підстав для задоволення зустрічного
позову суд також не вбачає.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності і взаємному
зв'язку, суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення первісного та зустрічного
позовів.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 11, 12 ЦК України, ст.ст. 3,
4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 до кооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Ладога» про стягнення
заборгованості по заробітній платі -
відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Ладога» до ОСОБА_1 про відшкодування
збитків - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник