У х в а л а

іменем україни

27 серпня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Касьяна О.П.,Мартинюка В.І.,
Парінової І.К., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»,
треті особи: публічне акціонерне
товариство «ОТП Факторинг», ОСОБА_7,
про визнання прилюдних торгів
недійсними, за касаційними скаргами
публічного акціонерного товариства
«ОТП Факторинг», Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції та ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 24 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»
(далі - ТОВ «Укрспецторг групп»), треті
особи: публічне акціонерне товариство
«ОТП Факторинг» (далі - ПАТ «ОТП
Факторинг»), ОСОБА_7, про визнання
прилюдних торгів недійсними.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
виконавчого напису № 1764 від 11 червня 2008
року звернено стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, що належала позивачу та була
передана в іпотеку банку. За рахунок
коштів, отриманих від реалізації
квартири запропоновано задовольнити
вимоги ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним
договором на суму 157337,43 грн.

21 червня 2013 року проведено прилюдні
торги з реалізації предмета іпотеки -
спірної квартири. Відповідно до
протоколу проведення прилюдних торгів
№ 17-0215/13 лот № 1 - квартира АДРЕСА_1 була
продана ОСОБА_7 за ціною 178704,00 грн.

Посилаючись на те, що зазначені
прилюдні торги були проведені з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки позивача не було повідомлено
про проведення торгів та не надано
копії акту про їх проведення, а продаж
квартири відбувся за заниженою
вартістю, позивач просив суд визнати
недійсними результати прилюдних
торгів від 21 червня 2013 року та
скасувати протокол проведення
прилюдних торгів № 17-0215/13.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 03 лютого 2014 року в позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 24 березня
2014 року скасовано рішення
Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської
області від 03 лютого 2014 року.

Ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна:
трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 65,7 кв.м, які проведені
згідно протоколу № 17-1215/13 від 21 червня
2013 року.

У касаційних скаргах заявники
порушують питання про скасування
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 24 березня 2014 року і
залишення в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Судами встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що відповідно до
договору іпотеки № PCL-0AM/1049/2005 від 27
жовтня 2005 року ОСОБА_6 у забезпечення
повного і своєчасного виконання
боргових зобов'язань перед акціонерним
комерційним банком «Райффайзенбанк
Україна» за кредитним договором №
ML-0AM/1131/2005 позивач передав банку в
іпотеку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1.

Виконавчим написом приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу № 1764 від 11 червня
2008 року звернено стягнення на нерухоме
майно, яке є предметом іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, що належала позивачу.
За рахунок коштів, отриманих від
реалізації квартири запропоновано
задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк»
(який є правонаступником усіх прав та
обов'язків акціонерного комерційного
банку «Райффайзенбанк Україна») за
кредитним договором на суму 157337,43 грн.

Постановою державного виконавця
Автозаводського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції від
26 червня 2008 року було відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого напису нотаріуса № 1764 від
11 червня 2008 року.

Судами також встановлено, що на
виконанні Автозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції перебуває зведене виконавче
провадження щодо стягнення з ОСОБА_6 на
користь фізичних і юридичних осіб та
держави заборгованості на загальну
суму 459360,24 грн.

Матеріали справи містять акт опису й
арешту майна серії АК № 144926 від 19
вересня 2008 року, відповідно до якого
описано та накладено арешт на майно
боржника, а саме - квартиру АДРЕСА_1.

За результатами незалежної оцінки
житлового приміщення від 25
лютого 2013 року, ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1 не включаючи податок
на додану вартість складає 223380,00 грн.

Згідно з листом Полтавської філії ТОВ
«Укрспецторг групп» № 17-1465/13 від 15
травня 2013 року прилюдні торги з
реалізації арештованого майна, що є
предметом іпотеки, а саме квартири
АДРЕСА_1, які призначені на 15 травня 2013
року о 15:00 за стартовою (початковою)
ціною 223380,00 грн не відбулися у зв'язку з
відсутністю покупців.

Відповідно до акта уцінки майна від 24
травня 2013 року, вартість квартири
АДРЕСА_1 після уцінки складає 178704,00 грн.
Про проведення переоцінки спірної
квартири позивач був повідомлений, що
підтверджено листом державного
виконавця Автозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції № 19458 від 16 травня 2013 року.

Результати незалежної оцінки
житлового приміщення від 25 лютого 2013
року та акт уцінки майна від 24 травня 2013
року ОСОБА_6 у передбаченому
законом порядку не оскаржувались та не
визнавалися недійсними.

21 червня 2013 року проведено прилюдні
торги з реалізації предмета іпотеки -
спірної квартири. Відповідно до
протоколу проведення прилюдних торгів
№ 17-0215/13 лот № 1 - квартира АДРЕСА_1 була
продана ОСОБА_7 за ціною 178704,00 грн.

Зі змісту протоколу проведення
прилюдних торгів № 17-0215/13 вбачається,
що на вказані прилюдні торги
зареєструвався один учасник - ОСОБА_7

При цьому, у протоколі зазначено, що
відповідно до статті 45 Закону України
«Про іпотеку» прилюдні торги
проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника. У разі
участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється, зокрема,
на підставі виконавчого напису
нотаріуса (частина 3 статті 33 Закону
України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону
України «Про іпотеку» боржник вправі
до дня продажу предмета іпотеки на
прилюдних торгах виконати вимогу за
основним зобов'язанням чи ту її
частину, виконання якої прострочено,
разом з відшкодуванням будь-яких
витрат та збитків, завданих
іпотекодержателю, включаючи судові
витрати, витрати на оплату винагороди
залученим експертам (оцінювачам,
юристам), витрати на підготовку до
проведення прилюдних торгів тощо. Таке
виконання є підставою для припинення
реалізації предмета іпотеки на
прилюдних торгах.

З матеріалів справи вбачається та не
оспорюється сторонами, що з моменту
вчинення виконавчого напису нотаріуса
№ 1764 від 11 червня 2008 року до
проведення прилюдних торгів з
реалізації предмета іпотеки від 21
червня 2013 року ОСОБА_6 не здійснив
жодних дій щодо виконання вимоги за
основним зобов'язанням, як це
передбачено частиною 1 статті 42 Закону
України «Про іпотеку».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що на виконанні Автозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції перебуває зведене виконавче
провадження щодо стягнення з ОСОБА_6 на
користь фізичних і юридичних осіб та
держави заборгованості на загальну
суму 459360,24 грн, а тому спірна квартира
має бути реалізована як майно, що
арештоване в рамках виконавчого
провадження у порядку, який
передбачено Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна. Оскільки спірна квартира була
виставлена на торги за наявності
одного покупця, що суперечить вимогам
пункту 4.2. вказаного Тимчасового
положення, суд дійшов висновку про те,
що прилюдні торги відбулись із
порушенням законодавства, а тому позов
підлягає задоволенню.

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає з
огляду на наступне.

Загальні положення про зобов'язання
визначені у Розділі І Книги п'ятої
Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК
України зобов'язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положенням статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 546 ЦК України визначено види
забезпечення виконання зобов'язання,
до яких, зокрема, належать неустойка,
порука, гарантія, застава, притримання,
завдаток.

Відповідно до статті 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави). Застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи є іпотекою (частина 1
статті 575 ЦК України).

У справі, що розглядається судами вірно
встановлено, що між ОСОБА_6 та АКБ
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ЗАТ «ОТП
Банк» (яке у виконавчому проваджені
замінене на правонаступника - ПАТ «ОТП
Факторинг»), укладено кредитний
договір № ML-0AM/1131/2005 від 27 жовтня 2005
року.

В забезпечення повного і своєчасного
виконання кредитних зобов'язань перед
АКБ «Райффайзенбанк Україна» за
вказаним кредитним договором позивач
уклав з банком договір іпотеки №
PCL-0AM/1049/2005 від 27 жовтня 2005 року та
передав банку в іпотеку нерухоме майно
- квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з посвідченням зазначеного
договору іпотеки 27 жовтня 2005 року на
спірну квартиру нотаріусом було
накладено заборону відчуження, яка
зареєстрована в реєстрі за № 9880 та діє
до припинення іпотечного договору.

Через невиконання ОСОБА_6 його
кредитних зобов'язань, 11 червня
2008 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу вчинено
виконавчий напис № 1764, яким
звернено стягнення на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих
від реалізації квартири підлягала
погашенню заборгованість позивача за
кредитним договором на суму 157337,43 грн.

Постановою державного виконавця
Автозаводського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції від
26 червня 2008 року було відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого напису нотаріуса № 1764 від
11 червня 2008 року.

Відповідно до частини 8 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на момент відкриття
виконавчого провадження) примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється, зокрема,
на підставі виконавчого напису
нотаріуса (частина 3 статті 33 Закону
України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону
України «Про іпотеку» реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Підготовка до проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки,
участь у прилюдних торгах та порядок їх
проведення визначені статтями 43-45
Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, відповідно до частини 3 статті
45 Закону України «Про іпотеку»
прилюдні торги проводяться принаймні
за умови присутності одного учасника. У
разі участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Прилюдні торги з реалізації спірної
квартири відбулись з урахуванням
положення частини 3 статті 45 Закону
України «Про іпотеку», оскільки у
протоколі проведення торгів № 17-0215/13
міститься посилання на вказану норму
закону.

Відповідно до пункту 1.4 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
організація та проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки
здійснюються з урахуванням вимог
Закону України «Про іпотеку», тому
посилання суду апеляційної інстанції
як на підставу для визнання прилюдних
торгів недійсними порушення вимог п.4.2
Тимчасового положення є помилковим.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив з того, що спірна
квартира була передана ОСОБА_6 в
іпотеку банку для забезпечення
виконання його кредитних зобов'язань,
які позивачем було порушено. Тому
предмет іпотеки підлягав реалізації на
прилюдних торгах у відповідності до
Закону України «Про іпотеку». Оскільки
від дня вчинення виконавчого напису
нотаріуса № 1764 від 11 червня 2008 року
боржником не було здійснено жодних дій
щодо виконання вимоги за основним
зобов'язанням, а процедура реалізації
предмета іпотеки на прилюдних торгах
відбулась без порушення Закону України
«Про іпотеку», то позов задоволенню не
підлягає.

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з такими висновками
суду першої інстанції.

Відповідно до статті 339 ЦПК України
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону, то рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
а рішення районного суду -
залишенню в силі.

Керуючись ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги публічного
акціонерного товариства «ОТП
Факторинг», Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції та ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 24 березня 2014 року
скасувати, а рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 03 лютого 2014
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян В.І. Мартинюк І.К. Парінова С.П.
Штелик