РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7684/14-ц

пр. № 2/759/3450/14

08 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді
Лопатюк Н.Г.,

при секретарі
Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на її користь, як на
повнолітню дитину, яка продовжує
навчання.

Свої позовні вимоги мотивувала
тим, що вона є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
між якими 28 серпня 1997 року було
розірвано шлюб.

Рішенням Ленінградського
районного суду м. Києва від 23 серпня 1996
року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання
повнолітньої доньки, позивача у справі,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх
видів заробітку, щомісячно, до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до договору №15736/110522
від 09 серпня 2011 року, укладеного між
Київським університетом культури
(виконавець) в особі ректора Скнаря О.І.
та ОСОБА_1, виконавець взяв на себе
зобов'язання за рахунок замовника
здійснити підготовку замовника за
напрямком 6030301 «журналістика»,
освітньо-кваліфікаційний рівень
«бакалавр», форма освіти - денна.

Відповідно до п.В розділу 4.4.1
вказаного договору, посеместрова
оплата складає 7 500 грн. 00 коп.

На сьогоднішній день вона
навчається на 3-му курсі Київського
університету культури.

Відповідно до платіжних
документів та відміток про сплату у
договорі, за навчання перерахована
загальна сума, що складає 39 375 грн. 00 коп.

На підставі наведеного, позивач
звернулась до суду з даним позовом та
просить ухвалити рішення, яким
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
додаткові витрати на період її
навчання в сумі 19 687 грн. 50 коп., ?
частину витрат по оплаті її навчання з
травня 2014 року до закінчення навчання,
чи до досягнення нею 23-річного віку, що
складає 625 грн. 00 коп., стягнути ? частину
витрат по оплаті її навчання за період
з січня 2014 року по квітень 2014 року, що
складає 2 500 грн. 00 коп., а також судовий
збір в сумі 375 грн. 00 коп.

В ході судового розгляду,
представник позивача звернувся до суду
з заявою про уточнення позовних вимог
та виклав позовні вимоги в наступній
редакції: стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, на додаткове утримання ?
частину витрат по оплаті за навчання
дитини - ОСОБА_1, що становить 22 187 грн. 50
коп., ? частину витрат по оплаті за
навчання дитини - ОСОБА_1, які будуть
проведені останньою за період її
навчання з травня 2014 року до закінчення
навчання, чи до досягнення нею
23-річного віку, що складає 625 грн. 00 коп.,
щомісячно, а також судовий збір в сумі
375 грн. 00 коп.

В судовому засідання представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, з урахуванням їх
уточнень та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти надання
матеріальної допомоги на навчання
доньки, однак пояснив, що він не має
такої можливості. Крім того пояснив, що
він має ще одну дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, якій добровільно надає
мінімальну матеріальну допомогу.

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши фактичні
обставини даної справи, вивчивши та
дослідивши письмові докази у їх
сукупності та співставленні, суд
дійшов до висновку про наявність
законних підстав для часткового
задоволення позовних вимог, зважаючи
на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду
встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - розірвано, про що в Книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
28 серпня 1997 року зроблено запис за №895
(а.с. 9 - копія свідоцтва про розірвання
шлюбу).

В шлюбі у сторін народилась
донька - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в
Книзі записів актів громадянського
стану про народження 27 жовтня 1994 року
зроблено відповідний запис за №1983
(а.с.10 - копія свідоцтва про народження,
а.с.4-5 - копія паспорту позивача).

Рішенням Ленінградського
районного суду м. Києва від 28 серпня 1996
року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3, аліменти на утримання
неповнолітньої доньки, ОСОБА_1, в
розмірі ? частини усіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з 23.08.1996 року, до
повноліття дитини.

На підставі вищевказаного
рішення суду, 31.03.2006 року Святошинським
районним судом м. Києва було видано
відповідний виконавчий лист та
відкрито виконавче провадження (а.с.7-8 -
копія виконавчого листа).

Як встановлено в ході судового
розгляду, відповідач частково
сплачував аліменти за вищевказаним
виконавчим листом, однак має
заборгованість по аліментам.

Відповідно до договору
Київського університету культури
№15736/110522 про підготовку фахівця з вищою
освітою, укладеного 09 серпня 2011 року
між Київським університетом культури в
особі ректора (проректора) Скнаря О.І.
та ОСОБА_1, Університет як виконавець
взяв на себе зобов'язання за рахунок
коштів ОСОБА_1, як замовника, здійснити
підготовку (освітню послугу) останньої
за напрямом підготовки 6 030301
журналістика (ЖВС), за
освітньо-кваліфікаційний рівнем
«бакалавр», за денною формою навчання.
Строк надання даної послуги з 2011 по 2015
рік. Сума оплати за семестр - 7 500 грн. 00
коп. (а.с.12-13 - копія договору).

Як вбачається з даного договору,
замовником вказана ОСОБА_1, виконавцем
є Київський університет культури, а
платником - бабуся позивача, ОСОБА_6.

Як пояснив представник позивача в
судовому засіданні, дійсно оплату за
навчання позивача повністю проводила
її бабуся - ОСОБА_6

Отже, частково задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК
України визначено, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліменті не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України,
розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Виходячи зі змісту ст.200 СК
України, суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Як встановлено в ході судового
розгляду, відповідач частково
сплачував аліменти на утримання доньки
ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-2856,
виданим 31.03.2006 року Святошинським
районним судом м. Києва, однак має
заборгованість по аліментам, що
підтверджується відповідною довідкою
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві та
фотокопіями квитанцій, які приєднані
до матеріалів даної справи.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві Святецького Д.В. від 13.11.2013 року ВП
№10144649, накладено арешт на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику
ОСОБА_2, в межах суми звернення
стягнення - 12 808 грн. 37 коп.

Як встановлено в ході судового
розгляду, відповідач перебував в шлюбі
з ОСОБА_8, однак шлюб між ними було
розірвано, про що в Книзі реєстрації
розірвань шлюбів зроблено відповідний
актовий запис за №686 від 27 серпня 2009
року (а.с.40 - копія свідоцтва про
розірвання шлюбу).

Від даного шлюбу відповідач також
має дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39 -
копія свідоцтва про народження).

Що стосується доходів
відповідача, останній надав довідку
про доходи, з якої вбачається, що він
працює в ТОВ «Гранд-Мобайл» та займає
посаду комірник. Загальна сума доходу
за період з квітня 2013 року по червень 2014
року, за винятком аліментів, становила
19 620 грн. 00 коп., з яких з квітня по
листопад 2013 року було нараховано 1 450
грн. 00 коп., з грудня 2013 по березень 2014
року - 1 525 грн. 00 коп., в квітня 2014 року - 700
грн. 00 коп., а з травня по червень 2014 року
- 610 грн. 00 коп. (а.с.41 - довідка про
доходи).

Як пояснив в судовому засіданні
відповідач, він добровільно надає
мінімальну допомогу своїй іншій
дитині, ОСОБА_5

Таким чином, що стосується вимог
позивача в частині стягнення з
відповідача на її користь на додаткове
утримання ? частину витрат по оплаті за
її навчання, що становить 22 187 грн. 50
коп., суд дійшов до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині, оскільки представник позивача
в судовому засіданні чітко надав свої
пояснення стосовно того, що оплату за
навчання позивача здійснювала її
бабуся - ОСОБА_6, крім того, в самому
договорі Київського університету
культури №15736/110522 про підготовку
фахівця з вищою освітою, укладеного 09
серпня 2011 року між Київським
університетом культури в особі ректора
(проректора) Скнаря О.І. та ОСОБА_1,
зазначено, що замовником є ОСОБА_1,
виконавцем - Київський університет
культури, а платником - бабуся позивача,
ОСОБА_6.

Крім того, в матеріалах справи
містяться фотокопії квитанцій про
внесення коштів по оплаті за навчання
позивача, і в деяких з них вказано, що
кошти прийняті від ОСОБА_1, однак це не є
належним доказом оплати навчання за
власні кошти позивача.

В ході судового розгляду, суд дав
оцінку майновому стану відповідача, а
тому з урахуванням майнового стану
останнього, наявної заборгованості по
аліментах, яку відповідач частково
намагається сплачувати, що
ідтверджується відповідними
квитанціями, наявності дитини від
іншого шлюбу, яка також, безумовно,
потребує матеріальної допомоги, суд
дійшов до висновку, що вимоги позивача
в частині стягнення з відповідача на її
користь ? частини витрат по оплаті
навчання, які будуть проведені
останньою за період її навчання з
травня 2014 року до закінчення навчання,
що складає 625 грн. 00 коп., підлягають
частковому задоволенню, а саме в сумі 300
грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з
травня 2014 року, до закінчення ОСОБА_1
навчання в Київському університеті
культури.

Крім того, у відповідно до ст.88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

На підставі навеленого та
керуючись ст.ст.180, 181, 182, 185, 200 СК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 208-209, 212-215,
292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на повнолітню
дитину, яка продовжує навчання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого в АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти в
розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.,
щомісячно, починаючи з травня 2014 року,
до закінчення ОСОБА_1 навчання в
Київському університеті культури.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого в АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
проживаючої в АДРЕСА_2, судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Лопатюк
Н.Г.