Справа № 740/2890/14 Провадження №
22-ц/795/1733/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Діденко О. П. Доповідач - Харечко Л. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХаречко
Л.К.,суддів:Губар В.С., Позігуна М.І., при
секретарі:Мартиновій А.В.,за
участю:представника заявника Биченка
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпериклаз" на
ухвалу Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21 липня
2014 року у справі за скаргою Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Укрпериклаз" на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції в
Чернігівській області Романченко
Романа Вікторовича, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21 липня
2014 року скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпериклаз" на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області
Романченко Романа Вікторовича
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції в
Чернігівській області Романченко
Романа Вікторовича щодо порушення ним
строку направлення боржнику -
Товариству з обмеженою
відповідальністю „Укрпериклаз" копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 18 червня 2014 року ВП №
43743666 з виконання виконавчого листа №
2/740/646/14, виданого 18 червня 2014 року
Ніжинським міськрайонним судом, про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпериклаз" на
користь ОСОБА_7 боргу в сумі 11996,85 грн.

У задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Укрпериклаз" в іншій частині
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ТОВ
„Укрпериклаз" звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу в частині
відмови у визнанні неправомірними дій
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження та постановити нову ухвалу
в цій частині, якою задовольнити
вказані вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що заочне рішення, на
підставі якого було видано виконавчий
лист та відкрито оскаржуване виконавче
провадження, не набрало законної сили,
оскільки ТОВ „Укрпериклаз" участі в
розгляді справи за позовом ОСОБА_7 про
стягнення заробітної плати не брало,
копію заочного рішення отримало лише
18.06.2014 року, строк на оскарження
заочного рішення закінчився 28.06.2014
року, а постанова про відкриття
виконавчого провадження винесена
державним виконавцем 18.06.2014 року.
Державний виконавець мав відмовити в
такому випадку у відкритті провадження
виконавчого, оскільки рішення суду, на
підставі якого було видано виконавчий
документ, не набрало законної сили.

Крім того, апелянт вказує, що виконавче
провадження було відкрито не за
підвідомчістю виконання рішення,
оскільки місцезнаходженням боржника є
м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 13, а також
без перевірки відомостей, що
ідентифікують боржника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника заявника Бичечка Ю.В.,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, апеляційний
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не може бути
задоволена, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що апелянт не оскаржує
ухвалу суду в частині визнання
неправомірними дій державного
виконавця ВДВС Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Романченка Р.В. щодо порушення ним
строку направлення боржнику копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 18.06.2014 року, ухвала в
цій частині апеляційним судом не
переглядається.

Відмовляючи в задоволенні скарги ТОВ
„Укрпериклаз" в частині визнання дій
державного виконавця відділу ДВС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області
Романченка Р.В. щодо відкриття
виконавчого провадження № 43743666
неправомірними та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 18 червня 2014 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
боржник має певне майно на території,
на яку поширюються функції ДВС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції, а правом обирати місце
виконання в цьому випадку наділений
стягувач. А тому дії державного
виконавця є правомірними, оскільки
останнім були дотримані всі умови,
зазначені в ст.25 Закону України „Про
виконавче провадження".

З вказаним висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх
права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи
державним виконавцем Романченко Р.В. 18
червня 2014 року відкрито виконавче
провадження № 43743666 на примусове
виконання виконавчого листа №2/740/646/14,
виданого 18 червня 2014 року Ніжинським
міськрайонним судом Чернігівської
області, про стягнення з ТОВ
„Укрпериклаз" на користь ОСОБА_7 боргу
в сумі 11996,85 грн. на підставі заяви
стягувача від 18 червня 2014 року. В
постанові про відкриття виконавчого
провадження зазначено, що виконавчий
документ набрав чинності 13 червня 2014
року, а також зазначена адреса
боржника: м.Ніжин, вул. Шевченка, 109, та
код ЄДРПОУ боржника.

Виходячи зі змісту положень ч.1 ст.20
Закону України „Про виконавче
провадження" виконавчі дії провадяться
державним виконавцем не лише за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника, але і за місцезнаходженням
його майна. У разі якщо боржник є
юридичною особою, то виконання
провадиться за місцезнаходженням його
постійно діючого органу або майна.
Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження», у заяві
про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі
зазначити відомості, що ідентифікують
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення (рахунок боржника,
місце роботи чи отримання ним інших
доходів, місцезнаходження його майна
тощо), а також шляхи отримання ним
коштів, стягнутих з боржника.

Як вже зазначалося, стягувач 18.06.2014
подав заяву про примусове виконання,
зазначивши, що фактична адреса
відповідача м. Ніжин, вул.Шевченка,109
(територія заводу Сільмаш). Іншою
заявою від 20.06.2014 ОСОБА_7 повідомив,
державного виконавця про те що на
території підприємства за
вищевказаною адресою знаходиться
майно та нереалізована продукція, що
належить боржнику (а.с.17-19). Крім того,
належність ТОВ „Укрпериклаз"
зазначеної нежитлової будівлі
підтверджується також інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна в
порядку доступу державних виконавців
(20-22).

Вищевказані норми закону та наведені
обставини справи спростовують доводи
апеляційної скарги щодо
безпідставного відкриття державним
виконавцем виконавчого провадження не
за офіційно зареєстрованою адресою
юридичної особи та порушення державним
виконавцем вимог ст.26 Закону України
„Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

При цьому Законом України „Про
виконавче провадження" не передбачено
обов'язку державного виконавця до
відкриття виконавчого провадження
перевіряти місцезнаходження майна
боржника.

Твердження апелянта, що виконавчий
лист був виданий судом передчасно,
оскільки рішення суду не набрало
законної сили не можуть бути взяті до
уваги колегією суду з огляду на те, що
рішення в певній частині було допущено
до негайного виконання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду в оскаржуваній частині ухвали, в
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а оскаржувана
ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Укрпериклаз" відхилити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:Судді: