Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу апеляційного суду міста Києва
від 06 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду міста Києва від 25
червня 2014 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором і звернення
стягнення на предмет іпотеки та за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про визнання кредитного договору
недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року
первісний позов задоволено, а у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва
від 06 червня 2014 року, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на вищевказане рішення залишено
без руху та надано строк для усунення
недоліків.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва
від 25 червня 2014 року, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 27 лютого
2014 року визнано неподаною та повернуто
ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвали апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 без
руху, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про те, що на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» та ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»
від сплати судового збору звільняються
споживачі - за позовами, що пов'язані з
порушенням їхніх прав, однак заявник
просить скасувати рішення місцевого
суду в цілому, як в частині вимог
первісного позову про стягнення
заборгованості, так і вимог
зустрічного позову про захист прав
споживача, тому згадані норми чинного
законодавства не поширюються на
відносин, що виникли між сторонами в
частині вирішення позову ПАТ «Дельта
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором і не можуть бути
застосовані в цьому випадку та
вмотивовано вказав на необхідність
сплати ОСОБА_2 судового збору за
ставкою, встановленою законом.

Визнаючи неподаною та повертаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_2,
апеляційний суд обґрунтовано виходив
із того, що заявником відповідно до
ухвали суду у встановлений строк не
сплачено суму судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваних судових рішень
апеляційного суду не вбачається
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
і звернення стягнення на предмет
іпотеки та за зустрічним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання кредитного
договору недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О.
Гвоздик