Справа № 459/402/14
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3709/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Львів

Судова колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів:Шашкіної С.М., Копняк С.М.,

при секретарі: Цар М.М.,

за участю: представника
апелянта(Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді) -
Вандзьо О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
на рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 27 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
про стягнення моральної шкоди
спричиненої ушкодженням здоров`я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок професійного захворювання
(травми),-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до
відповідача про стягнення моральної
шкоди, спричиненої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків внаслідок професійного
захворювання та трудового каліцтва в
розмірі 20000 грн.

Оскаржуваним рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області позов ОСОБА_5 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
про стягнення моральної шкоди
спричиненої ушкодженням здоров`я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок професійного захворювання
(травми) задоволено частково. Стягнуто
з Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Червонограді на користь ОСОБА_5 - 9000
(дев`ять тисяч) грн. на відшкодування
моральної шкоди спричиненої
ушкодження здоров`я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання. В решті
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді.

В апеляційній скарзі просить скасувати
рішення місцевого суду і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_5 відмовити. Зазначає, що суд
першої інстанції прийняв оскаржуване
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що позивачем не було долучено
жодного медичного висновку про
наявність фату спричинення йому
моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням
здоров`я на виробництві. Крім того
позивачем в судовому засіданні не було
доведено факту спричинення моральних
страждань у зв'язку з ушкодженням
здоров`я на виробництві, а також ним не
було доведено розміру відшкодування
моральної шкоди. Довідка МСЕК про
відсоток стійкої втрати
працездатності є тільки підставою для
розрахунку і відшкодування
потерпілому матеріальної шкоди -
частини втраченого заробітку, і не є
підтвердженням факту заподіяння
моральної шкоди. Враховуючи
вищенаведене просить суд скасувати
рішення суду першої інстанції та в
позові відмовити повністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не
з'явився, хоча належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 45). Також через
канцелярію суду від позивача поступила
заява про слухання справи без його
участі. За таких обставин, у
відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
суд вважає можливе розглянути справу у
його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Вандзьо О.Б. на підтримання своєї
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити у зв'язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що позивач ОСОБА_5
протягом 1990-2003р. працював на шахті №10
«Великомостівська» ДП «Львіввугілля»,
що підтверджується копією трудової
книжки виданої на ім'я ОСОБА_5 (а.с.4-5).

15.12.2003 року по стану здоров`я, згідно
заключення ЛКК переведений учнем
поверхневого слюсаря-ремонтника на
підставі ст. 32 КЗпП України.

Згідно з актом розслідування
професійного захворювання форми П-4 від
23.02.2004р. професійне захворювання
позивача виникло із-за роботи в умовах
впливу шкідливих факторів виробничого
середовища на протязі періоду роботи
на шахті №10 «Великомостівська» ДП
«Львіввугілля». (а.с.10-11)

10.03.2004 року обласною МСЕК ОСОБА_5 вперше
та безтерміново встановлено 3 групу
інвалідності та 45% втрати професійної
працездатності по профзахворюванню.
Протипоказана робота в умовах
вібрації, дії пилу та важка фізична
праця. (а.с.12)

У зв'язку з наявністю вищевказаного
захворювання позивач неодноразово
перебував на стаціонарному лікуванні,
що вбачається з наданих позивачем
виписок з історії хвороби. (а.с.18-22)

Відповідно до ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно з ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
"Про охорону праці" відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
у разі смерті працівника, здійснюється
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків відповідно до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

На час спірних правовідносин діяли як
ч. 3 ст.34 Закону України від 23.09.1999 року
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", так і ст.9 Закону
України "Про охорону праці", згідно з
якими відшкодування шкоди, заподіяної
працівником внаслідок ушкодження його
здоров'я, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
законодавства України.

Згідно п.п. "є" п. 1 ч. 1 ст.21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" надання позивачу
соціальних послуг і виплат, у тому
числі відшкодування моральної шкоди
проводиться при наявності факту її
заподіяння потерпілому.

Відповідно до ч.4 ст.14 вказаного Закону
до професійного захворювання належить
захворювання, що виникло внаслідок
професійної діяльності застрахованого
та зумовлюється виключно або переважно
впливом шкідливих речовин і певних
видів робіт та інших факторів,
пов'язаних з роботою.

Ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності,
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що шкоду здоров'ю позивача
завдано в результаті його роботи в
шкідливих умовах праці на шахті,
останній втратив 45 % професійної
працездатності, що призвело до втрати
ним нормальних життєвих зв'язків та
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, чим йому
заподіяно моральну шкоду.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, оскільки такий відповідає
засадам розумності, виваженості та
справедливості.

Твердження представника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
про відсутність беззаперечних доказів
заподіяння позивачу моральної шкоди,
колегією суддів не приймається до
уваги та визнається голослівним у
зв'язку з наступним.

Рішенням Конституційного Суду України
від 27 січня 2004 року регламентовано, що
громадяни, яким встановлена стійка
втрата професійної працездатності,
мають право на стягнення на їх користь
моральної шкоди. Відповідно до п.4.1
цього ж Рішення ушкодження здоров'я,
заподіяне потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
заподіюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
переносить значно більшу моральну
шкоду, чим працівник, що не втрачає
професійної працездатності.

А відтак, безспірним є факт заподіяння
позивачу моральної шкоди.

Враховуючи наведене судом правильно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно застосовано матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, а доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду, то за
таких обставин підстав для задоволення
апеляційних скарг - немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, ч.1 п.1
ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді -
відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 27 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:
О.М. Ванівський

Судді:
С.М.Шашкіна

С.М.Копняк