ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа №636/4316/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді - Панаід
І.В.,

при секретарі - Зайцевій Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, за зустрічним
позовом - ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про зміну
черговості права на спадкування,
встановлення юридичного факту та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1,
звернулася до Чугуївського міського
суду Харківської області з позовом до
ОСОБА_2, про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом, в якому просила суд, визнати
за нею, право власності на земельну
ділянку площею 5,8505 га яка знаходиться
на території Мосьпанівської сільської
ради, КСП «Україна», в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла
її матір ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина, що складається з
земельної ділянки. ОСОБА_1, як дочка
ОСОБА_3, є спадкоємицею першої черги в
порядку спадкування за законом.

Позивач прийняла спадщину після смерті
матері шляхом фактичного вступу в
управління спадковим майном. Однак,
коли вона звернулась до нотаріальної
контори за видачею свідоцтва про право
на спадщину у видачі свідоцтва про
право на спадщину їй було відмовлено у
зв'язку з тим, що відсутній оригінал
Державного акту на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_9.

Відповідач ОСОБА_2 в процесі розгляду
справи подав зустрічний позов,
відповідно до якого просив: змінити
черговість права на спадкування після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року, та надати йому право на
спадкування за законом як спадкоємцю
першої черги, після смерті ОСОБА_4;
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_2, зі спадкодавцем ОСОБА_4 на день
його смерті, та визнати за ОСОБА_2, право
власності на земельну ділянку площею
5,8505 га, кадастровий номер НОМЕР_7, яка
знаходиться на території
Мосьпанівської сільської ради, КСП
«Україна», призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що належала ОСОБА_4 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
НОМЕР_8, виданого на підставі
розпорядження голови Чугуївської
районної державної адміністрації від 01
серпня 2002 року №167 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилась, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги підтримала, та
просила суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надав
заяву про слухання справи без його
участі, зустрічний позов просив
задовольнити в повному обсязі.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає первісний
та зустрічний позов такими, що
підлягають задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим Мосьпанівською
сільською радою 14 червня 2003 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з земельної
ділянки, площею 5,8505 га, яка знаходиться
на території Мосьпанівської сільської
ради, КСП «Україна», та призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер НОМЕР_10, що належала
ОСОБА_3 на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серії НОМЕР_9, виданого на підставі
розпорядження голови Чугуївської
райдержадміністрації від 01 серпня 2002
року №167 (а.с. 8).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, відносини спадкування
регулюються правилами Цивільного
кодексу, якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Згідно статті 529 Цивільного кодексу
УРСР в редакції 1963 року: при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_1, як дочка ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 (а.с. 9), є
спадкоємицею першої черги в порядку
спадкування за законом, після смерті
своєї матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

15.11.1980 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було
укладено шлюб, після укладення шлюбу
дружині було присвоєно прізвище
«Данилюк», що підтверджується
Свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_5 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 батько Позивача -
ОСОБА_4 заяву до нотаріальної контори
про прийняття спадщини не подавав та в
управління спадковим майном не
вступав, а отже ОСОБА_4 є таким що не
прийняв спадщину.

Відповідач тривалий час доглядав за
матір'ю Позивача, але в управління
спадковим майном після її смерті не
вступав, заяви про прийняття спадщини
до нотаріальної контори не подавав.

Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР
часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця; прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК Української
РСР визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Позивач прийняла спадщину після смерті
матері шляхом фактичного вступу в
управління спадковим майном. Вона
продовжила обробляти вищевказану
земельну ділянку, продовжила
користувалася речами, які залишилися
після її смерті.

Коли Позивач звернулася до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину у
видачі свідоцтва про право на спадщину
їй було відмовлено у зв'язку з тим, що
відсутній оригінал Державного акту на
право приватної власності на землю
серії НОМЕР_9.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документа є перешкодою позивачу в
нотаріальному оформленні моїх
спадкових прав.

Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженим
Наказом Міністерства юстиції України
№296/05 від 22.02.2012, не передбачено
оформлення спадкових прав за
відсутності оригіналу
правовстановлюючого документа, тому
Позивач позбавлена права в
позасудовому порядку оформити свої
спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6
виданим Мосьпанівською сільською
радою Чугуївського району Харківської
області 27 жовтня 2009 року (а.с. 25).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається з земельної
ділянки, площею 5,8505 га, кадастровий
номер НОМЕР_7, яка знаходиться на
території Мосьпанівської сільської
ради, КСП «Україна», призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_8,
виданого на підставі розпорядження
голови Чугуївської районної державної
адміністрації від 01 серпня 2002 року №167
(а.с. 24).

ОСОБА_2, матеріально забезпечував
ОСОБА_4, сплачував рахунки по
комунальним платежам, ніс витрати по
його догляду та утриманню.

ОСОБА_2 доглядав ОСОБА_4 та піклувався
про нього до часу смерті. Всі затрати по
його лікуванню, забезпеченню
необхідними медикаментами здійснював
лише Відповідач.

ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_4 постійно
проживав з ним, піклувався про нього,
доглядав за будинком та прибудинковою
територією.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України
встановлено, що часом відкриття
спадщини є день смерті особи або день, з
якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали
однією сім'єю не менше п'яти років до
часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою
ознакою віднесення осіб до четвертої
черги спадкоємців є їхнє проживання
однією сім'єю зі спадкоємцем.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно до Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" безпорадним слід розуміти
стан особи, зумовлений похилим віком,
тяжкою хворобою або каліцтвом, коли
вона не може самостійно забезпечити
умови свого життя, потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту від якого залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного
Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову
практику у справах про спадкування",
якщо постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Таким чином, саме постійне проживання
спадкоємця зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини є підставою для
визнання спадкоємця таким, що прийняв
спадщину, а не лише реєстрація місця
проживання спадкоємця за адресою місця
проживання спадкодавця.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
згідно з частиною третьою статті 152 ЗК
України шляхом визнання прав

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути - визнання права.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 ЗК України, шляхом
визнання прав.

Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України „Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ" №7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК
України і 131 ЗК України вказують, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008
року N7 встановлено, що відповідно до
статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом,
та зустрічний позов - ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
про зміну черговості права на
спадкування, встановлення юридичного
факту та визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на земельну ділянку площею
5,8505 га, яка знаходиться на території
Мосьпанівської сільської ради, КСП
«Україна», призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, кадастровий номер НОМЕР_10,
що належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_9,
виданого на підставі розпорядження
голови Чугуївської
райдержадміністрації від 01 серпня 2002
року №167, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Змінити черговість права на
спадкування після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Надати ОСОБА_2 право на спадкування за
законом як спадкоємцю першої черги,
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем
ОСОБА_4 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
року за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем міста Новгород-Волинський
Житомирської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право
власності на земельну ділянку площею
5,8505 га, кадастровий номер НОМЕР_7, яка
знаходиться на території
Мосьпанівської сільської ради, КСП
«Україна», призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що належала ОСОБА_4 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
НОМЕР_8, виданого на підставі
розпорядження голови Чугуївської
районної державної адміністрації від 01
серпня 2002 року №167 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року в
селі Мосьпанове Чугуївського району
Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -