Справа № 640/9525/14-ц
Головуючий І інстанції - Губська Я.В.
Провадження: 22-ц/790/5156/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С.,
Овсяннікової А.І..

при секретарях - Черепаха С.В., Ковган
С.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області на ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 11 червня 2014 року у справі за скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернулося до суду з скаргою на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області, посилаючись на те,
що предметом іпотеки між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 є нерухоме
майно: 3-кімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_1. Рішенням Київського районного
суду м. Харкова від 28.04.2011 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки та надано
право ПАТ «Укрсоцбанк» на відчуження
іпотечного майна за правилами ст. 38
Закону України «Про іпотеку». Однак,
заявнику стало відомо, що постановою
державного виконавця від 07.08.2013 року
накладено арешт на нерухоме майно, яке
є предметом іпотеки, що перешкоджає
виконанню рішення суду. На заяву ПАТ
«Укрсоцбанк» відділом примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської
області було відмовлено у знятті
арешту з тих підстав, що виконавче
провадження завершено та виконавчий
документ повернуто стягувачеві.

Просив визнати неправомірними дії
державного виконавця щодо винесення
постанови про накладення арешту на
нерухоме майно божника ОСОБА_3 та
зобов'язати відділ примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської
області виключити з Єдиного реєстру
запис про арешт нерухомого майна,
звільнити з під арешту майно, та
скасувати арешт, накладений на
підставі постанови державного
виконавця про накладення арешту на
майно ОСОБА_3

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 11 червня 2014 року скаргу ПАТ
«Укрсоцбанк» задоволено. Визнано
неправомірними дії державного
виконавця щодо накладення арешту на
нерухоме майно боржника ОСОБА_3 в
частині іпотечного майна - квартири за
адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано відділ
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
Харківської області виключити з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № запису 2107699
арешт нерухомого майна та звільнити з
під арешту нерухоме майно, яке є
предметом іпотеки за договором від
25.03.2008 pоку, укладеним між АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, та скасувати
арешт від 07.08.2013 року, який був
накладений на підставі постанови про
накладення арешту на нерухоме майно по
виконавчому провадженню № ВП 39272902, що
знаходиться в іпотеці у ПАТ
«Укрсоцбанк», а саме: квартиру АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_3

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Харківській області подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні скарги, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи. В обґрунтування
скарги зазначає, що державним
виконавцем при примусовому виконанні
виконавчого провадження № 39272902
вчинені дії згідно вимог Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, порушень чинного
законодавства при винесенні постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № 39272902 від
07.08.2013 допущено не було.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» у заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» за заявою
стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження
може накласти арешт на майно та кошти
боржника, про що виноситься відповідна
постанова.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.08.2013 року до державного виконавця
надійшла заява ПАТ «Укрсоцбанк» про
відкриття виконавчого провадження та
виконавчий лист № 6/2604/3989/2012 від 29.10.2012
Дніпровського районного суду м. Києва
про стягнення з ТОВ «РТВП
«Укравтошина», ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми
заборгованості в розмірі 5412389,42 грн., в
якій просив одночасно з відкриттям
виконавчого провадження накласти
арешт на все майно боржника /а.с. 114-115/.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 21, 25, 27 Закону
України «Про виконавче провадження»,
07.08.2013 була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження. В
той же день на задоволення заяви
стягувача державним виконавцем була
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження № 39272902 від 07.08.2013. Копія
зазначеної постанови була направлена
стягувачу за вих. №1634/08-01/В-6.

14.03.2014 виконавче провадження № 39272902 з
примусового виконання виконавчого
листа № 6/2604/3989/2012 від 29.10.2012
Дніпровського районного суду м. Києва
про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованості по договору кредиту
№845/1-27/17/1/7-027 в сумі 5 386 674,82 грн.,
третейського збору в сумі 25500,00 грн.,
судового збору 214,60 грн., а всього 5 412 389,42
грн., завершене на підставі п.п. 2, 5 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції виходив з того, що діями
державного виконавця порушені
інтереси заявника під час виконання
судового рішення в частині звернення
стягнення на іпотечне майно, на яке
накладено арешт державним виконавцем
та не знятий у зв'язку з закінченням
виконавчого провадження.

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції погодитись неможна виходячи
з наступного.

Постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 39272902 від 07.08.2013 впродовж строку
перебування виконавчого провадження
на виконанні сторонами не
оскаржувалась. Як і не була оскаржена
постанова про завершення виконавчого
провадження. На час вчинення
виконавчих дій порушень чинного
законодавства державним виконавцем
допущено не було. Ухвала суду про
зобов'язання держвиконавця вчиняти
певні дії по виконавчому провадженню,
яке не знаходиться на виконанні є
такою, що не може бути виконаною.
Заінтересовані особи не позбавлені
можливості оскаржити постанову
державного виконавця, як таку, що
порушує їх права.

Таким чином, державним виконавцем при
примусовому виконанні виконавчого
провадження № 39272902 вчинені дії згідно
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, порушень чинного законодавства
при винесенні постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження № 39272902 від 07.08.2013
допущено не було.

За таких обставин постановлена з
порушенням норм процесуального права
ухвала суду підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні скарги ПАТ
«Укрсоцбанк».

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 11 червня 2014 року скасувати
та постановити нову ухвалу. У
задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -