Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.

м. Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси в складі:

головуючого - судді -
Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання
- Голованець Н.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовною
заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про усунення перешкод у здійсненні
права власності, виселення та
вселення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною завою
звернулася ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про усунення перешкод у здійсненні
права власності, виселення та вселення
в квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги
обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 на праві
власності належить 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, на підстав свідоцтва про право
на спадщину. Квартира складається з
однієї кімнати загальною площею 41,6
кв.м., житловою площею 18,6 кв.м. ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 15 травня 2004
року, проживали в приватному будинку в
селі Олександрівка Комінтернівського
району. Відповідач по справі - ОСОБА_3 є
батьком ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, останній зібрав
речі та переїхав в квартиру АДРЕСА_1.
Оскільки будинок в якому вони
проживали має вугільне опалення, на яке
у позивачки немає коштів, позивачка
мала намір переїхати в квартиру, але
відповідач змінив замки та нікого не
впускає. Дані обставини стали
підставою для звернення до суду.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити їх. Крім того зазначила,
що відповідач протягом проживання в
квартирі не сплачує комунальні виплати
та має заборгованість по сплаті
аліментів на його неповнолітніх дітей,
що підтвердила довідкою про
заборгованість по комунальним
платежам та рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області.

Відповідач у судовому засіданні надав
заперечення проти позову в якому
вказав, що позов є не обґрунтований та
не підлягає задоволенню, оскільки
твердження позивачки не відповідають
дійсності, а саме: після смерті матері
замки на вхідних дверях не міняв та не
перешкоджає ОСОБА_2 користуватися
квартирою. У вказаній квартирі
проживає за усною угодою укладеною між
ним та його братом - ОСОБА_4, який є
співвласником даної квартири. В
судовому засіданні також вказував, що
приватний будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, є спільним з
позивачкою. Оскільки позивачка там
мешкає він не бажає мешкати разом з нею
та дітьми. На те, що в зимовий період
будинок треба опалювати вугіллям, а на
його придбання у позивачки немає
коштів, відповідач зазначив, що в нього
також немає таких коштів, тому й не
бажає переїздити в спільну нажиту
власність подружжя - будинок. Протягом
розгляду справи пояснив, що в його
запереченнях міститься «помилка», а
саме те, що ним не визнано позовних
вимог про вселення ОСОБА_2 у квартиру
АДРЕСА_1, однак згодом передумав та
наполягав на повному тексті своїх
заперечень.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що
йому на праві власності належить 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, оскільки сам
там не мешкає, тому надав позивачу за
усною домовленністю квартиру для
проживання. Жодних погоджень від
другого співвласника квартири -
законного представника ОСОБА_2 не
отримував. Також зазначив, що не згоден
з позовними вимогами, оскільки вважає
позивачку неадекватною та такою, що
грубо поводиться з дітьми.

Представник Органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради просив суд
задовольнити позовні вимоги, оскільки
вважає, що ОСОБА_1 виступає виключно в
інтересах дитини.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2013 року
рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.6).

ОСОБА_1 належить житловий будинок та
господарські будівлі за адресою:
АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтво
про право власності на нерухоме майно.

ОСОБА_2 на праві власності належить 2/3
частини квартири АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом р№5-2757 від 08.12.2011 року,
посвідченого державним нотаріусом
Четвертої одеської державної
нотаріальної контори, Назарчук Н.М., що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав (а.с.4) та свідоцтвом про
право на спадщину за законом (а.с.5).

У відповідності ст. 356 ЦК України -
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ст. 9 ЖК України - ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Відповідно до ст. 386 ЦК України -
власник, який має тільки підстави
передбачити можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутись до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Нормою ст.321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

В порушення норм статті 158 ЖК України,
відповідач не укладав договору найму
жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1,
дозволу співвласника у відповідності
до ст. 156 ЖК України, не отримував, що
підтвердив в судовому засіданні.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Згідно статей 10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюються на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог та на підставі доказів наданих
сторонами у справі, суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявлених ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 позовних
вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
з відповідача підлягають стягненню на
користь позивача понесені ним і
документально підтвердженні судові
витрати: 243,60 гривень - судовий збір.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про усунення перешкод у здійсненні
права власності, виселення та вселення
- задовольнити.

2. Зобов'язати ОСОБА_3 не
перешкоджати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
здійсненні прав власності на квартиру
АДРЕСА_1.

3. Виселити ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1.

4. Вселити ОСОБА_1 разом з
малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
квартиру АДРЕСА_1.

5. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий
збір в розмірі 243 гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Суворовського районного суду м. Одеси
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: