Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/778/2394/14 Головуючий у 1-й
інстанції: Мєркулова Л.О.
Суддя-доповідач: Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

при секретарі: Євальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 09 квітня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, треті особи:
Перша Запорізька державна нотаріальна
контора, орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Заводському району,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом, та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, треті особи: Перша
Запорізька державна нотаріальна
контора, орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Заводському району, про
поділ спадкового майна шляхом виділу
окремого майна в натурі в межах частки
у спадщині, визнання права власності,
стягнення коштів, витрачених на
утримання спадкового майна,

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом.

У своєму позові, а також в уточненнях до
позову від 24.09.2013 p.. від 09.10.2013 p., від
27.03.2014 р. та у судовому засіданні
позивач пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його син -ОСОБА_9

За своє життя ОСОБА_9 заповіту не
залишив, а тому спадкоємцями за законом
першої черги є: дружина - ОСОБА_4,
неповнолітня донька - ОСОБА_5, 2003 р. н.,та
позивач, батько померлого - ОСОБА_3

У встановлений 6 - ти місячний строк, він
звернувся до Першої Запорізької
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини за
законом. До складу спадщини після
смерті ОСОБА_9 увійшло:

квартира АДРЕСА_1; - автомобіль ВАЗ,
модель 210934020, 2008 року випуску, який був
придбаний за особисті грошові кошти
ОСОБА_9 отримані від продажу автомобілю
«ЗАЗ» 1102 державний номер НОМЕР_1. 2003
року випуску, куплений свого часу до
шлюбу з ОСОБА_4, а тому є особистою
власністю спадкодавця; автомобіль
Мерседес, який був придбаний ОСОБА_9
23.07.2011р., на підставі нотаріально
посвідченої довіреності в порядку
передовіри від імені ОСОБА_10, за
реєстровим № 2639; 1/4 частина житлового
будинку АДРЕСА_3; Причеп марки ЗАЗ 8101,
випуску 1993 року, придбаний спадкодавця
ОСОБА_9 на підставі нотаріально
посвідченої довіреності.

17.05.2012 року Першою Запорізькою
державною нотаріальною конторою була
заведена спадкова справа.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_11.
Спадкоємцями ОСОБА_11 є ОСОБА_12 та
ОСОБА_9 Після смерті ОСОБА_11 залишилася
спадщина: 1/2 частина житлового будинку
АДРЕСА_3; вклади в Ощадбанку; речі
побутового призначення, які
знаходились в квартирі за місцем
проживання спадкодавця, а саме:
АДРЕСА_1.За життя спадкодавець ОСОБА_11
склала заповіт, згідно якого, все своє
майно де б було і з чого б не складалося
спадкодавець ОСОБА_11 заповіла своїм
дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_9

На час своєї смерті ОСОБА_11 була
зареєстрована та проживала за адресою:
АДРЕСА_1. В 2012 році, після раптової
смерті ОСОБА_9, при відкритті спадщини,
яка залишилась після його смерті,
ОСОБА_6 стало відомо, що ОСОБА_9, за життя
оформив на підставі рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02.04.2004 року
право власності не на 1/4 частину
будинку АДРЕСА_3, а на весь будинок в
цілому.

Вищезазначене рішення суду було
скасовано.

Тобто, до спадкового майна після смерті
ОСОБА_9 увійшло лише 1/4 частина будинку
АДРЕСА_3.

Правовстановлюючі документи на
квартиру та автомобілі утримуються
дружиною спадкодавця - ОСОБА_13, яка
відмовляється їх віддавати.

Згідно Постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від
07.09.2012 року Заводського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області,
відповідач підтвердила факт наявності
у неї автомобілів.

Однак, з отриманої довідки ВРГР № 2 м.
Запоріжжя, та довідки-рахунку № З
16.04.2013р. вбачається, що ОСОБА_4 в квітні
2013 року розпорядилась на свій розсуд
частиною спадкового майна, а саме,
самостійно здійснила продаж
автомобіля «Мерседес» за 92 300 грн.

Позивач просив суд стягнути з
відповідач 1/3 частину вартості
вищевказаного автомобіля, що складає 30
767 грн.

Вирішити питання оформлення права
власності на спадщину у позасудовому
порядку з відповідачем мирним шляхом
не вийшло.

В травні 2013 року позивач звернувся до
Першої Запорізької нотаріальної
контори з заявою про видачу йому
свідоцтва про право власності на
спадщину, та у разі відмови просив
роз'яснення, яким чином він має
можливість оформити право власності на
спадщину за законом після смерті сина
ОСОБА_9

Так, державним нотаріусом Першої
Запорізької нотаріальної контори
позивачу було, роз'яснено, що у зв'язку з
відсутністю у спадкоємця для видачі
свідоцтва про право на спадщину
відповідних документів а саме,
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, він може звернутися з
зазначеним питанням до суду у
встановленому законом порядку.

Крім цього, ОСОБА_4 жодних витрат на
поховання спадкодавця не понесла,
витрати лягли на плечі позивача. Разом
витрати на поховання спадкодавця
ОСОБА_9 церемонії поминання склали 11 495,
21 гри.

Відповідач грошової допомоги навіть не
запропонувала, однак за отриманням
спадщини після смерті свого чоловіка,
ОСОБА_9 відразу звернулася до
нотаріальної контори.

Враховуючи, що відповідач з донькою
претендують на 2/3 спадкового майна,
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його
користь 2/3 частини витрат, які були
понесенні ним на поховання спадкодавця
особисто, а саме - 7 701, 8 грн.

Крім цього, враховуючи, що все рухоме
майно (меблі, побутова техніка,
фотоапарат, інше) залишилися у
користуванні відповідача та те, що
відповідач відмовляється та не бажає
встановлювати пам'ятник ОСОБА_9,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на
її користь грошові кошти у розмірі 5 000
грн. на встановлення пам'ятника
спадкодавцю ОСОБА_9

У своєму позові та уточненнях до
позову, позивач просив визнати за ним
право власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1; на 1/3 частину автомобіля ВАЗ,
модель 210934020, 2008 року випуску, та, на 1/3
частину причепу марки ЗАЗ 8101, випуску
1993 року, на 1/12 частину житлового
будинку АДРЕСА_3 та стягнути з ОСОБА_4 на
його користь вартість 1/3 частини
автомобіля, що дорівнює 30 767 грн. ,
грошові кошти в розмірі 5 000 грн. на
встановлення пам'ятника та витрати,
понесені на поховання ОСОБА_9 в розмірі
7 701, 8 грн.

Відповідач ОСОБА_4 звернулась до суд з
зустрічним позовом про поділ
спадкового майна шляхом виділу
окремого майна в натурі в межах частки
у спадщині, визнання права власності,
стягнення коштів, витрачених на
утримання спадкового майна.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_4
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9,
який приходився їй чоловіком та
батьком їх малолітній донці - ОСОБА_5. За
життя на ім'я спадкодавця ОСОБА_9 були
зареєстровані та належали йому:
двокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_1; легковий автомобіль марки ВАЗ,
модель 2109340 20, 2008 року випуску, р.НОМЕР_2;
1/4 частка житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_3.

При цьому, легковий автомобіль
спадкодавець ОСОБА_9 набув у власність
вже перебуваючи у шлюбі з відповідачем,
на відміну від квартири, яка належала
йому ще до укладання шлюбу та частки
житлового будинку, набутого у шлюбі,
але в порядку спадкування. А отже до
складу спадщини після його смерті (за
вирахуванням 1/2 частки належної
відповідачу на праві спільної сумісної
власності подружжя у легковому
автомобілі) ввійшли:

в цілому двокімнатна квартира за
адресою: АДРЕСА_1; 1/4 частка житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_3, 1/2 частка
легкового автомобіля марки ВАЗ, модель
2109340 20, 2008 року випуску,р.НОМЕР_2.

Відповідач вважає, що за наявності
трьох спадкоємців, розрахунок часток
має такий вигляд:

- кожному з спадкоємців належить
по 1/3 частці у квартирі;

- кожному з спадкоємців належить
по 1/12 частці у житловому будинку;

- у праві спільної сумісної
власності на автомобіль, відповідачу
належить 4/6 частки автомобіля, а доньці
та позивачу по справі по 1/6 частці
автомобіля кожному.

Оскільки на даний час між відповідачем
та ОСОБА_3 склалися вкрай негативні та
неприязні стосунки у зв'язку з тим, що
після смерті її чоловіка, позивач
звинуватив її у його смерті - вбивстві,
у зв'язку з чим вона неодноразово
викликалася для допитів у Заводський
ОВД, прокуратуру та міське управління
ОВД, які не знайшли підстав для
порушення кримінальної справи,
зібравши за заявами ОСОБА_3 три томи
відмовних матеріалів.

Після цього, ОСОБА_3 неодноразово
приходив додому до відповідача, лаяв та
ображав її, погрожував, залякував її
дітей тим, що він вселиться у нашу
квартиру, зробить їх життя нестерпним,
та все інше, щоб ми з неї виїхали.

У відповідача відсутнє інше житло.

Таким чином, в наслідок особистих
неприязних стосунків, спільне
використання квартири є неможливим та
призведе тільки до поглиблення
конфлікту між відповідачем та
позивачем.

ОСОБА_3, на відміну від відповідача та
її доньки, забезпечений іншим житлом на
праві власності, він є вдівцем та
перебуває на пенсії, а отже не
виділення йому частки у квартирі, не
завдасть будь-якої шкоди його
інтересам, а також він має посвідчення
водія, а тому виділення йому в цілому
автомобіля ВАЗ дасть йому змогу як
користуватися ним, так і вільно
розпорядитися.

Відповідач не має посвідчення водія, що
позбавляє її можливості користуватися
спірним автомобілем.

Крім того, відповідач вважає, що
з часу відкриття спадщини вона має
право порушити питання про її поділ, до
державної реєстрації права власності.

Оскільки ОСОБА_3 є співвласником 1/3
частки спірної квартири, нарівні з
відповідачем та її донькою, мною та
дочкою, але з часу відкриття спадщини і
до сьогодні, впродовж 18-ти місяців він
ухиляється від сплати витрат на
опалення квартири та утримання
прибудинкової території.

Відповідач фактично сплатила
за опалення та утримання прибудинкової
території за вісімнадцять місяців 8 100
грн. виходячи із суми 450 грн. за місяць.
(18x450), звідки 1/3 частки, яку мав сплатити
ОСОБА_3 становить 2 700 грн.

Відповідач просила суд поділити
спадкове майно шляхом виділу окремого
майна в натурі в межах частки у
спадщині та визнання права власності,
а саме: визнати за ОСОБА_4 право
спільної часткової власності на 1/3
частку двокімнатної квартири за
адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 право
спільної часткової власності на 2/3
частки.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної
власності на легковий автомобіль марки
ВАЗ, модель 2109340 20, 2008 року випуску.
р.НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної
часткової власності на 1/4 частку
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3.

Виплатити ОСОБА_14 з депозитного
рахунку сумуу 23 540 грн., як компенсацію
від вартості спадкового майна, внесену
на депозит суду ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь 2 700 грн.
та судові витрати.

Рішенням Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2014 року
позов задоволено частково.

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на автомобіль ВАЗ держи
НОМЕР_2 в цілому в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_9
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1..

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4
частину житлового АДРЕСА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
сина ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Позов ОСОБА_4 - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право спільної
часткової власності на 1/3 квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право спільної
часткової власності на 2/3 частини
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Виплачено ОСОБА_14 з депозитного
рахунку суду 23 540 грн. компенсацію
різниці у вартості спадкового майна,
внесену на депозит суду ОСОБА_4

В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся до суду із
апеляційною скаргою, в якій він,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить рішення
суду змінити в частині визнання за ним
права власності на автомобіль ВАЗ
держномер НОМЕР_2 в цілому в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнання за ним право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_3 в
порядку спадкування за законом після
смерті сина ОСОБА_9, виплатити йому з
депозитного рахунку суду 23 540 грн., як
компенсацію різниці у вартості
спадкового майна, внесену на депозит
суду ОСОБА_15 та визнати за ним, право
власності на спадкове майно після
смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина,
ОСОБА_9 у вигляді 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1, 1/12 частки будинку АДРЕСА_3,
виплатити йому з депозитного рахунку
суду 6 421 грн., як компенсацію за 1/6
частку автомобілю ВАЗ держномер
НОМЕР_2, визнати за ОСОБА_9 в порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_9 право власності на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, 1/12 частку будинку
АДРЕСА_3, право власності на автомобіль
ВАЗ держномер НОМЕР_2 в цілому, визнати
за ОСОБА_5 право власності в порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_9 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, 1/12
частку будинку АДРЕСА_3, виплатити
ОСОБА_5 з депозитного рахунку суду 6 421
грн., як компенсацію за частку
спадкового майна у вигляді 1/6 частки
автомобілю ВАЗ держномер НОМЕР_2.

Заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.1, 4 ч.1, ч. 2 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції є,
зокрема: неповне з"ясування обставин,
що мають значення для справи, порушення
норм матеріального права, якщо не
застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Як вбачається з матеріалів
справи, сторони по справі є
спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України сторони
прийняли спадщину за законом, що
складається з квартири АДРЕСА_1; 1/2
частини автомобіля ВАЗ, модель 210934020, 2008
року випуску, та 1/4 частини житлового
будинку АДРЕСА_3. Кожному із
спадкоємців зазначене майно належить в
рівних частках, тобто по 1/3 частині
квартири, по 1/6 частині автомобіля та по
1/12 частині будинку. Належність майна у
вигляді автомобіля Мерседес до
спадкового майна спростовано
матеріалами справи.

Вартість квартири становить 191 697,00 грн.
(1/3 частка становить 63 889,00 грн.),
автомобіля ВАЗ - 38 526,00 грн. (1/6 частка
становить 6 421,00 грн.) та будинку - 49 466,00
грн. (1/12 частка становить 4 122,00 грн.)

ОСОБА_4 платіжним дорученням на депозит
суду була внесена сума у розмірі 23 540,00
грн. в якості компенсації частки ОСОБА_3
в квартирі.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4, суд
першої інстанції виходив з того, що
частка співвласників не може бути
виділена в натурі, позивачем ОСОБА_4
внесено на депозитний рахунок суду
компенсація вартості частки ОСОБА_3 у
спадковому майні, а припинення права
ОСОБА_3 на частку у квартирі не завдасть
йому істотної шкоди, оскільки в
квартирі він не проживає та витрат на
її утримання не несе.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погодитися не
може з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено
підстави, за наявності яких суд може
задовольнити позов про припинення
права особи на частку у спільному
майні, а саме: частка є незначною і не
може бути виділена в натурі; річ є
неподільною; спільне володіння і
користування майном є неможливим; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Отже, для припинення права особи на
частку у спільному майні необхідно
встановити наявність будь-якої із
обставин, передбачених пунктами 1-3
частини першої статті 365 ЦК України, за
умови, що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
16 січня 2012 року № 6-81цс11, яка відповідно
до ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України є обов'язковою
для всіх суб'єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
надав належної оцінки тим обставинам,
що права та інтереси сторін стосовно
спірного майна є рівними, а виняткових
обставин, що дають підстави для
припинення права іншого співвласника
на частку у спільному майні по справі
не встановлено і суду не доведено.

Матеріалами справи встановлено та
визнається сторонами, що кожному із
співвласників належить по 1/3 частині
спірної квартири, 1/12 частині спірного
будинку та 1/6 частині автомобіля.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими висновки суду першої
інстанції про можливість позбавлення
ОСОБА_3 права на частку у спірній
квартирі. Як встановлено по справі,
ОСОБА_3 заперечує проти припинення
права власності на належну йому частку
у квартирі, отже, таке припинення
завдасть істотної шкоди його
інтересам.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути
застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і
в порядку, встановлених законом, та за
умови попереднього і повного
відшкодування їх вартості.

Аналогічна за змістом
норма міститься в ст. 321 ЦК України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем ОСОБА_4 не надано суду
належних доказів для можливості
застосування ст.. 365 ЦК України.

Неможливість виділення в натурі часток
сторін у спірній квартирі не свідчить
про наявність умов для застосування п.,
п. 1, 2 ч.1 ст. 365 ЦК України, бо частка
ОСОБА_3 складає 1/3 частину квартири і не
є незначною порівняно до часток інших
співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, маючих
також по 1/3 частині цієї квартири. При
цьому експертиза з приводу
неможливості поділу квартири в натурі
проведена не була, а тому висновки про
неможливість поділу квартири є
передчасними.

Таким чином, обмежуючи право ОСОБА_3 та
приймаючи до уваги при цьому інтереси
сім»ї ОСОБА_4 (відсутність іншого
житла), суд залишив поза увагою доводи
ОСОБА_3 про рівність часток у спірному
майні, і не звернув уваги, що правовий
режим спільної часткової власності
враховує інтереси всіх її учасників і
забороняє обмеження прав одних
учасників за рахунок інших.

Також безпідставні посилання ОСОБА_4
про неможливість спільного володіння і
користування спірної квартирою разом з
ОСОБА_3 через неприязні відносини.

Звернення ОСОБА_3 до правоохоронних
органів щодо притягнення ОСОБА_4 до
кримінальної відповідальності не
свідчать про наявність умов
застосування п.3 ч.1 ст.365 ЦК України, бо
не дають підстав вважати про
неможливість у судовому порядку
встановити порядок спільного
володіння і користування квартирою.

Виходячи з викладеного, позивачем
ОСОБА_4 не надано доказів та не доведено
обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК
України є підставою для припинення
права ОСОБА_3 на частку у спірній
квартирі.

В зв»язку з зазначеним, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
визнання за сторонами (спадкоємцями
ОСОБА_9 - батьком ОСОБА_3, дружиною

ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5) права
власності в рівних частках на квартиру
АДРЕСА_1 ( по 1/3 частині кожному) та 1/4
частину житлового будинку АДРЕСА_3 (по
1/12 частині кожному).

Щодо поділу спадкового автомобіля ВАЗ,
модель 210934020, 2008 року випуску між
спадкоємцями, колегія суддів приходить
до слідуючих висновків. Зазначений
автомобіль відноситься до
неподільного майна, був придбаний
подружжям ОСОБА_5 в період шлюбу в
інтересах сім»ї. Таким чином, ? частина
автомобіля належить ОСОБА_4, інша ?
частина підлягає поділу між трьома
спадкоємцями, в зв»язку з чим частка
ОСОБА_4 складе 4/6 частини автомобіля.
Враховуючи зазначене і те, що
автомобіль знаходиться у користуванні
ОСОБА_4, приймаючи до уваги визначену
експертним шляхом його вартість у
розмірі 38 526,00 грн., колегія дійшла
висновку, що у порядку поділу
спадкового майна право власності на
цей автомобіль слід визнати за ОСОБА_4
та стягнути з неї на користь ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 вартість їх 1/6 частки у розмірі 6
421 грн. кожному.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим та підлягає
скасуванню з ухваленням по справі
нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,309,313,314,
316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В ИР І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 09
квітня 2014 року по цій справі скасувати.
Ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позов ОСОБА_3
задовольнити. Визнати за ОСОБА_3, право
власності на спадкове майно після
смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина,
ОСОБА_9 у вигляді 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1, 1/12 частки будинку АДРЕСА_3,
виплатити йому з депозитного рахунку
суду 6 421 грн., як компенсацію за 1/6
частку автомобілю ВАЗ держномер
НОМЕР_2.

Позов ОСОБА_4 задовольнити
частково. Визнати за ОСОБА_5 в порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_9 право власності на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, 1/12 частку будинку
АДРЕСА_3, право власності на автомобіль
ВАЗ держномер НОМЕР_2 в цілому.

Визнати за ОСОБА_5 право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого ОСОБА_9 на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1, 1/12 частку
будинку АДРЕСА_3, виплатити ОСОБА_5 з
депозитного рахунку суду 6 421 грн., як
компенсацію за частку спадкового майна
у вигляді 1/6 частки автомобілю ВАЗ
держномер НОМЕР_2.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 416,91
грн.( чотириста шістнадцять гривен
дев'яносто одну копійку)

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: