Справа № 212/5151/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу в складі;

Головуючого судді; ВОДОП 'ЯНОВА С.М. ,

при секретарі; Василенко С.М.

розглянувши за участю представника
позивача; ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника
відповідачів в справі; Публічного
акціонерного товариства «
Криворізький залізорудний комбінат»
міста Кривого Рогу, - Кукуруза Дар'ї
Сергіївни, у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Кривого
Рогу цивільну справу за позовом;

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат», про відшкодування моральної
шкоди заподіяної внаслідок смерті
працівника внаслідок професійного
захворювання,-

В С Т А Н О В И В ;

До Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу звернулася позивачка з
ОСОБА_4 з позовом до Відкритого
акціонерного товариства «
Криворізький залізорудний комбінат»
міста Кривого Рогу про відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з професійним
захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивачки ОСОБА_5 суду
зазначив, що в період з жовтня 1967 року
по травень 1997 року чоловік позивачки
ОСОБА_4- / призвіще, ім'я та по-батькові
чоловіка позивачки і позові не вказано
/ працював на шахті ім. Гвардійська ПО
«Кривбасруда» (станом на дату подання
позову - Публічне акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат) електрослюсарем та
бурильником.

Тривала праця в умовах впливу
шкідливих факторів викликала у
чоловіка позивачки захворювання на
пиловий бронхіт 1 ст. з бронхосистичним
синдромом, емфізему легенів 1 ступеню,
яке за результатами розслідування було
визнано професійним захворюванням.

Відповідно до Акту розслідування
професійного захворювання від 26.01.1996
року причиною виникнення професійного
захворювання у чоловіка позивачки
було визнано його роботу на протязі 18
років 5 місяців в умовах тривалого
впливу професіональних факторів,
зокрема пилу та шуму, рівень яких
перевищував гранічно - допустиму
концентрацію.

Актом розслідування професійного
захворювання встановлено, що за період
роботи чоловіка позивачки ОСОБА_4
керівництво відповідача не виконувало
вимоги в частині створення на робочих
місцях належних, безпечних і здорових
умов праці відповідно до вимог
нормативних актів з охорони праці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_4
помер.

Висновком експертної комісії
Комунального закладу «Обласний центр
медичної соціальної експертизи»
головного управління охорони здоров'я
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації № 19 від 10.04.2009 року
встановлено причинний зв'язок смерті
чоловіка позивачки ОСОБА_4 з
встановленим йому за життя професійним
захворюванням, що підтверджується
довідкою серії ДНА-03 № 000264 від 10.04.2009
року.

Смертю чоловіка позивачки ОСОБА_4 їй
завдано моральної шкоди, яка полягає у
наступному: Вона втратила рідну їй
людину. Смерть чоловіка позивачки
ОСОБА_4 призвела до того, що остання
постійно перебуває у напруженому
психічному стані, адже думки про його
смерть не залишають її навіть до
теперішнього часу. Смерть чоловіка
змусила позивачку корінним чином
змінити своє життя, адже станом на
теперішній час вона змушена
самостійно заробляти собі на життя,
самостійно облаштовувати свій побут,
на що вона витрачає весь свій час, якій
раніше використовувала на власні
справи. Отже, смерть чоловіка позивачки
ОСОБА_4 вимагає від неї додаткових
зусиль на організацію свого життя.

Відповідно до вимог статей 1, 3, частини
четвертої статті 43, частин першої та
другої статті 46 Конституції України
Україна як соціальна держава, зміст і
спрямованість діяльності якої
визначають права і свободи людини та їх
гарантії, проголосила право громадян
на належні, безпечні і здорові умови
праці, соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника.

Згідно з частиною 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Отже, моральна шкода, завдана особам,
які мають на це право внаслідок смерті
працівника, (ч.2.ст.1168 ЦК України) має
відшкодовуватися роботодавцем

Право кожного на належні, безпечні і
здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43
Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України
«Про охорону праці», роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог п.З ч.І ст.268 ЦК
України на вимоги про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я, позовна давність
на поширюється.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди від 31.03.95 р
№ 4 розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступень зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.

Зважаючи на втрату чоловіка позивачки
ОСОБА_4, смерть якого настала у зв'язку з
систематичним порушенням роботодавцем
вимог щодо безпеки праці, що призвело
до його професійного захворювання і
згодом до його смерті, глибину та
тривалість її моральних страждань,
суттєвих незворотних негативних змін,
які відбулись у її особистому житті,
вона вважає, що розмір завданої їй
моральної шкоди, якій підлягає
стягненню з Відповідача на її користь
становить - 220 000 гривень.

На підставі викладеного, представник
позивача ОСОБА_5 просить суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої їй смертю її чоловіка
внаслідок професійного захворювання, -
220 000,00 гривень.

Представник відповідача Кукуруза Д.С.
позовні вимоги не визнала у повному
обсязі і вважає позовні вимоги
недоведеними у повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача,
представника відповідача,- ПАТ «КЗРК»
та дослідивши письмові докази,
долучені до справи, вважає, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_4 не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

До суду звернулась з позовом ОСОБА_4,
інтереси якої представляє адвокат
ОСОБА_5. Позивачка у позові зазначила
що їй завдана моральна шкода у зв'язку
зі смертю її чоловіка, який тривалий
час працював в умовах впливу шкідливих
факторів на підприємстві відповідача,
внаслідок чого захворів на професійне
захворювання і помер. Медичною
комісією встановлено причинний зв'язок
професійного захворювання чоловіка
позивачки з його смертю. При цьому, у
позові, який підписано самою
позивачкою, жодного разу не зазначено
призвіще ім'я та по-батькові чоловіка
позивачки.

Суду на підтвердження позовних
вимог, позивачкою та її представником,
надано наступні письмові докази;

- Свідоцтво про смерть ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- Акт розслідування хронічного,
професійного захворювання від 26 01 1996
року відносно ОСОБА_7;

- Довідка про причинний зв'язок
смерті з професійним захворюванням
ОСОБА_7 від 10 04 2009 року;

- Копія трудової книжки ОСОБА_7;

- Свідоцтво про одруження ОСОБА_7
та ОСОБА_4 17 лютого 1965 року;

- Копія паспорту та довідки ідент.
коду ОСОБА_4.

Відповідно до смислу частини - 2 ст. 1168
ЦК України, судом повинно бути
встановлено, що моральна шкода може
бути відшкодована чоловікові (дружині),
батькам (усиновлювачам), дітям
(усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

Тобто, обов'язковою умовою для
задоволення цього позову, повинно бути
встановлено, що ОСОБА_4 на час смерті її
чоловіка мешкала разом з ним однією
сім*єю. Однак на підтвердження цієї
важливої обставини позивачкою та її
представником не надано суду жодного
доказу. Надане суду свідоцтво про шлюб
позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_7, не може
бути достатнім доказом на
підтвердження вказанної обставини.

На цю обставину, під час розгляду цієї
справи головуючим було звернуто увагу
представника позивачки ОСОБА_5, що
наданих суду доказів може бути
недостатньо для його задоволення.
Однак останній на таке зауваження суду
не відреагував, та вважав, що позивачем
суду надано достатньо доказів для його
задоволення.

Крім того, суд не вважає позов
таким що підлягає задоволенню,
оскільки в ньому не зазначені -
призвіще ім'я та по-батькові чоловіка
позивачки.

Керуючись ст.ст.11, 16,1167, 1168 ЦК
України, ст.3.15, 209 ЦПК України

В И Р І Ш И В ;

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
про відшкодування моральної шкоди
заподіяної внаслідок смерті
працівника внаслідок професійного
захворювання, відмовити у повному
обсязі.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок сторін.

На рішення суду може бути усіма
учасниками процесу та зацікавленими
особами подана апеляційна скарга на
протязі 10 днів, з дня виготовлення
повного тексту цього рішення, в палату
з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов