Номер провадження: 22-ц/785/8803/14
Головуючий у першій інстанції Дєтков
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики та моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на заочне рішення Березівського
районного суду Одеської області від 11
жовтня 2011 року, -

встановила:

08 серпня 2011р. ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
боргу у розмірі 4407 грн. 87 коп. за
договором позики та моральної шкоди у
розмірі 10 000 грн.(а.с.1).

В обґрунтування вимог посилалась на те,
що 28 липня 2009р. ОСОБА_2 позичила за
розпискою кошти у розмірі 1700 грн., які
зобов'язалась повернути протягом
двох місяців , тобто до 28 вересня 2009р.

В подальшому через громадян ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 вона знову позичила
ОСОБА_4 кошти у розмірі 1300 грн.

28 серпня 2010р. на прохання відповідачки
вона позичила 500 грн., які в борг їй
передала ОСОБА_8

Всього протягом 2009р.-2010р. ОСОБА_2
позичила ОСОБА_4 коштів у розмірі
3500грн., які ОСОБА_4 їй не повернула до
теперішнього часу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 частково
змінила свої позовні вимоги, просила
стягнути з ОСОБА_4 на її користь борг за
договором позики у розмірі 2300 грн.,
індексацію, 3% річних від простроченої
суми, моральну шкоду у розмірі 10000 грн.,
та витрати на оголошення у пресі у
розмірі 420 грн.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, повідомлена належним чином.

Заочним рішенням Березівського
районного суду Одеської області від 11
жовтня 2011р. позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 борг за договором позики 2300грн.,
індексацію та 3% річних від
простроченої суми, а всього 2601 грн.

Судом стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.,
а також витрати на оголошення у пресі
420 грн.

Крім того, з ОСОБА_4 на користь держави
стягнуто судовий збір у розмірі 171
грн.

В іншій частині позов ОСОБА_2 залишено
без задоволення.

23 серпня 2012р. ОСОБА_4 подала заяву про
перегляд заочного рішення
Березівського районного суду Одеської
області від 11 жовтня 2011р. ( а.с.75 т.1).

Ухвалою Березівського районного суду
Одеської області від 04 серпня 2014р.
заява ОСОБА_4 про перегляд заочного
рішення Березівського районного суду
Одеської області від 11 жовтня 2011р.
залишена без задоволення ( а.с. 81-82 т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
заочне рішення Березівського
районного суду Одеської області від 11
жовтня 2011р. скасувати, провадження по
справі закрити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. При цьому
посилається на те, що позивачем не
надано договору позики, не правильно
зазначена адреса місця проживання, а
тому суд повинний був повернути
позивачеві позовну заяву. Під час
розгляду справи суд першої інстанції
не направив ОСОБА_4 копію позовної
заяви з додатками до неї, вона не
отримувала повідомлення про судові
засідання, про рішення суду дізналася
лише у 2012р., коли із її заробітної плати
почали стягувати борг.

04 листопада 2014р. до апеляційного суду
Одеської області надійшла заява
ОСОБА_4, в якій вона просить під час
перевірки законності заочного рішення
Березівського районного суду Одеської
області від 11 жовтня 2011р. здійснити
поворот виконання рішення суду,
оскільки за рішенням суду на підставі
виконавчого листа №2-41511 з її
заробітної плати було стягнуто на
користь позивача 5237 грн.99 коп.,
виконавчій збір: у розмірі 502грн.10
коп., у розмірі 42 грн. 72 коп., у розмірі
230 грн. 82 коп., поштовий збір у розмірі
216 грн. 99 коп., що підтверджено довідкою
за № 433 від 30.07.2014р. (а.с.109,110 т.2 ).

В суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3
просили апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Відповідачка ОСОБА_4 до суду не
прибула, повідомлена про слухання
справи, підтримала апеляційну скаргу,
просила розглянути справу у її
відсутність(а.с.117 т.2 ).

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість заочного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні
вимоги позивача ОСОБА_2, суд першої
інстанції на підставі ст.ст. 625,
1046,1049,1050,1167 ЦК України посилався на те,
що відповідач отримала від ОСОБА_2 суму
позики у розмірі 2300 грн., які
підлягають задоволенню з урахуванням
інфляції та 3% річних, а всього 2601грн.
Інші вимоги позивача про стягнення
боргу не підлягають задоволенню,
оскільки до суду не надано доказів з
цього приводу.

Також суд дійшов висновку про
задоволення частково вимог ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 2000 грн.

Крім того, судом стягнуто з
відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача у розмірі 420 грн.

Також з відповідача на користь держави
стягнуто судовий збір у розмірі 51 грн.
та витрати за інформаційно технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 120 грн., а всього 171грн.

Колегія суддів повністю не
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей.
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян (1700грн.). На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми (ст.1047 ЦК
України).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог або
заперечень ( ч.3 ст.10 ЦПК України).

Відповідно до оригіналу розписки 28
липня 2009р., який є в матеріалах справи,
відповідач ОСОБА_4 позичила у ОСОБА_2
кошти у розмірі 1600 грн. + 100 грн., а
всього 1700 грн., які відповідач
зобов'язалась повернути протягом двох
місяців з дня позики. Вказана розписка
була написана на звороті копії
паспорту ОСОБА_4, підписана нею
власноруч(а.с.3 - зворот).

В суді апеляційної інстанції
позивачка ОСОБА_2 пояснила, що це є
оригінал розписки, вказані кошти не
повернуто.

Суд першої інстанції правильно дійшов
до висновку про стягнення 1700 грн. з
відповідача на користь позивача, що
підтверджено розпискою.

Між тим, висновок суду щодо
стягнення 600 грн.(300 грн. від 05.01.2010р. та 300
грн. від 31.01.2010р.), які зазначені на
копії паспорту ОСОБА_4(а.с.3) як
отриманні 31.01.2010р. - 300 грн. підпис,
05.01.2010р. - підпис, колегія суддів не бере
до уваги, оскільки ці записи не є
договором позики, зміст цих записів,
підписи на них начебто ОСОБА_4 не є
доказами отримання ОСОБА_4 коштів саме
у позивача ОСОБА_2

Всі інші записи на копії паспорту
ОСОБА_4 про боргові зобов'язання, крім
розписки від 28 липня 2009р., не є
доказами отримання ОСОБА_4 коштів саме
у позивача ОСОБА_2, а тому у цих
вимогах ОСОБА_2 про стягнення боргу з
ОСОБА_4 слід відмовити за
недоказаністю.

Суд першої інстанції правильно
відмовив ОСОБА_2 у стягненні боргу за
іншими розписками, оскільки доказів
отримання коштів у борг ОСОБА_4 до суду
не надано. На вказаних розписках не має
підпису про те, що саме ОСОБА_4 отримала
кошти у борг (а.с.4-7).

Таким чином, письмового договору із
ОСОБА_4 або інших документів,
зазначених у ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження наявності договору
позики позивач суду не надав.

Також колегія суддів не вважає зміст
запису на розписці від 28 липня 2009р. «
500 грн. відала, залишилось 1200 грн.»,
доказом отримання коштів ОСОБА_2 від
ОСОБА_4, оскільки запис який
зазначено у розписці про отримання
коштів не підтверджено підписом ОСОБА_2
та ОСОБА_4 Письмових доказів ОСОБА_4 про
сплату коштів у розмірі 500 грн. до суду
не надано.

Таким чином, зміст розписки на
а.с.3-зворот не містить даних про
фактичне отримання коштів ОСОБА_2 від
ОСОБА_4 у розмірі 500 грн., а тому не є
належним доказом погашення боргу.

За змістом ст.ст.625,1050 ЦК України
стягнення процентів за ст. 1048 ЦК
України є платою за користування
грошовими коштами, а стягнення сум
згідно із ст. ч.2 ст. 625 ЦК України є
заходом цивільно - правової
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір
позики вважається укладеним з моменту
передання грошей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк встановлений договором.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 грошові кошти не повернула та
ухиляється від виконання своїх
зобов'язань.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
позивача, вона просила стягнути
індекс інфляції за період з серпня 2009р.
по червень 2010р. включно, а також 3 %
річних за даний період(а.с.1).

Відповідно до даних Держкомстату
України, за період прострочки з 01.08.2009р.
по 30.06.2010р. включно, загальна сума
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції складає 1818 грн. 56 коп. ( 99,8 х 100,8
х 100,9 х 101,1 х 100,9 х 101,8 х 101,9 х 100,9 х 99,7 х 99,4 х
99,6 ) / 100 х 1700 грн. = 1818 грн. 56 коп.), де
індекс інфляції за даний період
складає - 1,070, а інфляційне збільшення
заборгованості складає - 118 грн. 56 коп.

Загальна сума штрафних санкцій 3%
річних за ст.625 ЦК України з 01.08.2009р. по
30.06.2010р. включно за 334 дні складає 46 грн.
67 коп. ( 1700 грн. х 3% х 334 дні / 365 = 46 грн. 67
коп. )

Таким чином, загальна сума боргу, що
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2
становить 1865 грн. 23 коп. (1700 грн.+118 грн. 56
коп. + 46 грн. 67 коп. )

В іншій частині вимог позивача ОСОБА_2
слід відмовити за недоказаністю.

Доводи ОСОБА_4 про відмову у позові в
зв'язку з непідсудністю справи
Березівському районному суду
Одеської області не є підставою для
скасування рішення суду.

Доводи апелянта про відмову у
позові у зв'язку з відсутністю
оригінала розписки про отримання
коштів ОСОБА_4 є необґрунтованими,
оскільки в матеріалах справи на
копії паспорту ОСОБА_4 на зворотній
сторінці є її запис про отримання нею
у ОСОБА_2 коштів у розмірі 1700 грн., а
також її підпис, яка співпадає з
підписом, який є на копії паспорту.
Вказані обставини ОСОБА_4 не були
спростовані та не надано доказів з
цього приводу.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду щодо стягнення з
відповідача на користь позивача на
підставі ст.1167 ЦК України моральної
шкоди у розмірі 2000 грн., оскільки між
сторонами існують договірні
правовідносини, на які деліктні
правовідносини не розповсюджуються,
тому рішення суду в частині стягнення
з відповідача ОСОБА_4 на користь
позивача ОСОБА_2 моральної шкоди у
розмірі 2000 грн. підлягає скасуванню з
відмовою позивачу у задоволенні цих
вимог.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до
судових витрат відносяться витрати
пов'язані з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_4 викликалась до суду
першої інстанції через оголошення у
пресі, що підтверджено відповідною
квитанцією та газетою «Урядовий
кур'єр»(а.с.45-46,48,49).

Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2
витрати, які позивачка понесла в
зв'язку з оголошенням у пресі
відповідача у розмірі 420 грн., що
підтверджено відповідною квитанцією
(а.с.45-46,48-49 т.1).

Оскільки позивачка ОСОБА_2 при подачі
позову не сплатила судовий збір за
подачу позову, є інвалідом другої
групи, була звільнена від сплати
судового збору, тому відповідно до ст.
79,88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4
на користь держави необхідно
стягнути судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп.

Однак, враховуючи те, що з ОСОБА_4 за
рішенням суду від 11 жовтня 2011р. було
стягнуто судовий збір у розмірі 171 грн.
за подачу позову, тому колегія суддів
вважає за необхідним зарахувати цю
суму судового збору, як сплачену та
стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у розмірі 72 грн. 60 коп.
(243,60 - 171 грн. = 72,60 грн. ).

04 листопада 2014р. до апеляційного суду
Одеської області надійшла заява
ОСОБА_4, в якій просить під час
перевірки законності рішення
Березівського районного суду Одеської
області від 11 жовтня 2011р., здійснити
поворот виконання рішення суду,
оскільки за рішенням суду на підставі
виконавчого листа №2-41511 з її
заробітної плати було стягнуто на
користь позивача 5237 грн.99 коп.,
виконавчій збір: у розмірі 502грн.10
коп., у розмірі 42 грн. 72 коп., у розмірі
230 грн. 82 коп., поштовий збір у розмірі
216 грн. 99 коп., згідно довідки № 433 від
30.07.2014р. про стягнення(а.с.109-110т.2 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦПК України
питання про поворот виконання вирішує
суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі.

Під поворотом виконання слід розуміти
повернення позивачем відповідачеві
всього одержаного ним за скасованим
(зміненим) рішення.

Поворот виконання можливий у
разі, якщо:

а) позивач одержав від
відповідача в порядку виконання
рішення майно або грошові кошти;

б) виконане рішення скасоване
судом апеляційної чи касаційної
інстанції чи змінено із задоволенням
позовних вимог у меншому розмірі.

Як вбачається з довідки № 433 від
30.07.2014р., яка надана ОСОБА_4 до
апеляційного суду Одеської області, за
виконавчим листом №2-41511 та постанови
№ В-061411(відкриття виконавчого
провадження) за місцем її роботи
проводились стягнення із заробітної
плати ОСОБА_4

Як вбачається з копії постанови №
В-061411 від 06 квітня 2012р. державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
державним виконавцем Пімєновою Я.А.
відкрито виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№2-415, який видано на підставі рішення
Березівського районного суду Одеської
області 23 грудня 2011р. про стягнення з
ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 кошти у
розмірі 5021 грн. (а.с.166 т.1).

Для перевірки цих обставин за запитом
апеляційного суду Одеської області
витребувана вказана постанова з
першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Однак до апеляційного суду Одеської
області надійшла постанова про
відкриття виконавчого провадження
такого ж змісту, який існує на а.с.166
т.1 про стягнення з ОСОБА_9 на користь
ОСОБА_2 кошти у розмірі 5021 грн. щодо
виконання заочного рішення
Березівського районного суду Одеської
області від 11 жовтня 2011р. (а.с. 120-122 т.2 ).

Вказані обставини не дозволяють
здійснити відповідно до вимог ст.380 ЦПК
України поворот виконання рішення
суду на стадії апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ст.381 ЦПК України,
якщо питання про поворот виконання
рішення не було вирішено судом при
новому розгляді справи або судом
апеляційної чи касаційної інстанції,
заява відповідача про повернення
стягненого з нього за скасованим
рішенням майна розглядається судом, у
якому перебуває справа. Заяву про
поворот виконання можна подати у
межах позовної давності. За подання
заяви про поворот виконання судовий
збір не сплачується. Суд розглядає
заяву про поворот виконання в
судовому засіданні з повідомленням
сторін і постановляє ухвалу.

Таким чином, у порядку ст.381 ЦПК
України відповідачка ОСОБА_4 не
позбавлена права звернутися до суду
першої інстанції із заявою про поворот
виконання, здійснивши перед цим
виправлення помилки у виконавчому
провадженні.

В заяві ОСОБА_4 про поворот
виконання слід відмовити, як поданої
передчасно.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п. 2
ч.1, 309,316,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Березівського
районного суду Одеської області від 11
жовтня 2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики та
моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 борг за договором позики у
розмірі 1700(одна тисяча сімсот) грн.,

- індекс інфляції за період з 01.08.2009р. по
30.06.2010р. включно у розмірі 118 (сто
вісімнадцять )грн. 56 коп.;

- 3% річних за період з 01.08.2009р. по
30.06.2010р. у розмірі 46(сорок шість) грн. 67
коп., а всього 1865(одна тисяча вісімсот
шістдесят п'ять) грн. 23 коп.

В іншій частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про стягнення боргу за договором
позики - відмовити.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
витрати за оголошення у пресі у
розмірі 420( чотириста двадцять ) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір у розмірі 72
(сімдесят дві) грн. 60 коп.

В заяві ОСОБА_4 про поворот виконання -
відмовити, як поданої передчасно.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

В.П.Фальчук