АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7108/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Третяк В. В. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І.,
Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 23 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна,
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська, Управління
державної виконавчої служби МУЮ в
Дніпропетровській області, Товариства
з обмеженою відповідальністю «Крона»,
Президента України про забезпечення
права власності, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
зобов'язання вчинити певні дії,
визнання потерпілим, надання
відстрочки по платежам, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Баглійського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 23 червня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Держави Україна,
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська, Управління ДВС МУЮ
в Дніпропетровській області, ТОВ
«Крона», Президента України про
забезпечення права власності,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, зобов'язання вчинити
певні дії, визнання потерпілим, надання
відстрочки по платежам відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, суд правильно
виходив з того, що він не надав суду
доказів на обгрунтування своїх вимог
щодо спричинення матеріальної та
моральної шкоди.

Такі висновки суду відповідають
нормам матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
щодо незаконності відмови у
задоволенні його позовних вимог до
Управління ДВС МУЮ в Дніпропетровській
області не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки фактично позивач
заявляв вимоги до Баглійського та
Дніпровського ВДВС м.
Дніпродзержинська, а протиправності
дій або бездіяльності саме Управління
ДВС МУЮ в Дніпропетровській області не
встановлено.

Що стосується вимог до Президента
України та Держави Україна, то
відповідно до ст. 170 ЦК України, Держава
набуває і здійснюю цивільні права та
обов'язки через органи державної влади
в межах їхньої компетенції,
встановленої законом. Повноваження
Президента України визначаються
виключно Конституцією України.

Таким чином, обов'язковою умовою
участі у цивільному судочинстві того
чи іншого суб'єкта від імені Держави
Україна є відповідність позовних вимог
компетенції та повноваженням такого
органу.

Отже, Президент України та
Держави Україна не є учасниками
вказаних правовідносин і не можуть
нести відповідальність за їх
невиконання.

Посилання позивача на те, що він
не користується деякими послугами, що
надає ТОВ "Крона", а тому необхідно
укласти договір на таких умовах є
безпідставними, так як згідно ст. 20 ЗУ
"Про житлово-комунальні послуги"
власник квартири зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг згідно типового, що
підготовлений виконавцем.

Крім того, посилання позивача на
те, що йому нараховується оплата за
користування ліфтом, яким він не
користується, тому що мешкає на другому
поверсі, хоча ліфт знаходиться в
робочому стані є безпідставними.

Твердження про те, що ТОВ "Крона"
не виконує своїх обов'язків щодо
ремонту залізобетонної плити не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки є
рішення суду, яким зобов'язання по
ремонту цієї плити покладено на ОСОБА_3

Вимоги позивача, щодо списання
його заборгованості за надання послуг
з утримання будинку, так як він ніяких
послуг не отримує є необґрунтованими,
оскільки на підтвердження цього,
ОСОБА_2 будь-яких доказів суду не надав
і, таким чином, відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК
України, розпорядився своїми правами
на власний розсуд.

Інші доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують висновків
суду та зводяться до тлумачення норм
діючого законодавства.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 23 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: