Справа № 127/2-45/2003
Провадження № 2-зз/127/160/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І.Е.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про скасування ухвали
Староміського районного суду м.
Вінниці від 22.01.1999 року про накладення
арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшла заява
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування ухвали
Староміського районного суду м.
Вінниці від 22.01.1999 року про накладення
арешту на майно.

Суд, розглянувши заяву, приходить до
висновку про залишення її без руху з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та Закону України «Про міжнародне
приватне право».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Із заяви, яка не відповідає вимогам ст.
119 ЦПК України, вбачається, що заявник
просить суд скасувати ухвалу
Староміського районного суду м.
Вінниці від 22.01.1999 року про накладення
арешту на майно.

Судом встановлено, що цивільна справа
№ 2-364/1998 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, в межах якої було
забезпечено позов ухвалою
Староміського районного суду м.
Вінниці від 22.01.1999 року, знищена у
зв’язку із закінченням строків
зберігання, що підтверджується
довідкою, виданою в.о. керівника
архівного відділу Вінницького
міського суду Вінницької області від
20.11.2014 року. Оригінал ухвали суду від
22.01.1999 року в суді відсутній.
Встановити, чи не була скасована дана
ухвала, наразі неможливо. Окрім того, з
матеріалів заяви не вбачається, що
даний арешт на сьогодні існує.

Цивільним процесуальним кодексом
України не передбачено скасування
ухвали суду першої інстанції цією ж
інстанцією. Даним правом наділена
виключно апеляційна інстанція.

Справи про зняття арешту з
майна розглядаються судом в порядку
цивільного судочинства в позовному
провадженні.

Відповідно, має бути подана
позовна заява, форма і зміст якої
визначені ст. 119 ЦПК України.

Так позивачем має бути зазначено в
позовній заяві найменування суду до
якого подається заява; ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Згідно вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

Враховуючи викладене наявні
підстави для залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування
ухвали Староміського районного суду м.
Вінниці від 22.01.1999 року про накладення
арешту на майно залишити без руху та
надати заявникам строк на протязі двох
днів з дня отримання ухвали для
усунення недоліків, зазначених в
ухвалі суду, в іншому випадку заява
буде вважатись не поданою та повернута
заявнику.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя: