У х в а л а

іменем україни

28 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 12 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 18 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
кредитним договором у сумі 32 954 грн 81
коп.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 21
квітня 2006 року між банком та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір,
згідно якого позичальник отримала
кредит у розмірі 1 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Позивач зазначав, що в
подальшому кредитний ліміт був
збільшений до 10 тис. грн на підставі
заяви позичальника.

Однак, відповідач умов вказаного
кредитного договору неналежним чином
не виконувала, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яка за розрахунком
банку станом на 31 травня 2013 року склала
32 954 грн 81 коп.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 12
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 18 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судам
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що кредитний договір
від 21 квітня 2006 року та заяву про
збільшення кредитного ліміту ОСОБА_4 не
підписувала, що підтверджено висновком
судової почеркознавчої експертизи № 46
від 04 квітня 2014 року.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 12 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 18 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова