АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/520/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2885/14
Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. А.
Доповідач Гальонкін С. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді:
Гальонкіна С.А.,

суддів: Бутенко С.Б.,
Омельченко Л.М.,

при секретарі : Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 31 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа Чутівська державна
нотаріальна контора Полтавської
області про усунення від права на
спадкування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Гальонкіна С.А., -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
усунення від права на спадкування.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що
після смерті його батька, ОСОБА_4,
відкрилась спадщина. З січня 2012 року
стан здоров'я батька погіршився, і він
перебував у безпорадному стані та
потребував сторонньої допомоги, яку
позивач особисто йому надавав.
Відповідач не приймав участі в догляді
за батьком, тому позивач просив усунути
його від права на спадкування.

Рішенням Чутівського районного
суду Полтавської області від 31 липня 2014
року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 від права на
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243
грн. 60 коп. в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення районного суду скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з підстав, визначених п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України - невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1 від шлюбу з
ОСОБА_5, який було розірвано в 1970 році.

В подальшому ОСОБА_4 в 1974 році уклав
шлюб із ОСОБА_6, від якого у нього
народився син ОСОБА_2.

До дня своєї смерті ОСОБА_4 проживав
разом із ОСОБА_6

Також у ОСОБА_4 є донька ОСОБА_7, яка
постійно проживає в Португалії.

Згідно довідки лікаря Артемівської
амбулаторії б/н від 03.06.2014 року (а.с.28)
ОСОБА_4 мав захворювання серця та з 19
серпня 2000 року перебував на «Д» обліку
у лікаря з приводу хронічної
ревматичної хвороби серця, стенокардії
та інших захворювань. У серпні 2012 року
стан здоров'я ОСОБА_4 погіршився - у
хворого з'явились постійні набряки ніг,
рідина в животі та болі в хребті. З
серпня 2013 року хворий став
пересуватися в межах кімнати,
самостійно за станом здоров'я не міг
себе обслуговувати, а останній місяць
не міг самостійно підніматися,
перевертатися та ходити, постійно
знаходився під наглядом рідних.

Помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79
років, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с.8). Після його смерті
відкрилась спадщина та сторони по
справі подали заяви про прийняття
спадщини до Чутівської ДНК.

Місцевий суд, задовольняючи позовні
вимоги, виходив з того, що в зв'язку з
хворобою ОСОБА_4 з серпня 2013 року не міг
самостійно себе обслуговувати,
перебував у безпорадному стані, а тому
потребував сторонньої допомоги.
Допомогу померлому надавала його
дружина ОСОБА_6, а також позивач ОСОБА_2
Відповідач ОСОБА_1, усвідомлюючи свій
обов'язок по утриманню батька, мав
матеріальну та фізичну можливість його
виконувати, але не вчиняв необхідних
дій щодо забезпечення підтримки та
допомоги спадкодавцю. Суд першої
інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1
ухилявся від надання допомоги батьку, а
тому у відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК
України підлягає усуненню від
спадкування.

Проте з таким висновком колегія суддів
не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 УК
України особа може бути усунена від
права на спадкування за законом, якщо
судом буде встановлено, що вона
ухиляється від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми
закону, суд при вирішенні такої справи
повинен установити як факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця у безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ
від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику
у справах спадкування» безпорадним
слід розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Крім того, щодо особи,
яка повинна здійснювати допомогу, слід
враховувати її поведінку, розуміння
нею свого обов'язку щодо надання
допомоги, її необхідність для
існування спадкодавця, наявність
можливості для цього та свідомого
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
матеріали справи не містять належних
медичних висновків щодо необхідності
отримання ОСОБА_4 постійного
стороннього догляду, з якого саме часу
та в якому обсязі. Наявна в матеріалах
справи довідка лікаря Артемівської
амбулаторії б/н від 03.06.2014 року носить
інформаційний характер щодо розвитку
стану здоров'я хворого ОСОБА_4
починаючи з 2012 року та не містить в собі
висновків та наданих медичних
рекомендацій щодо догляду за хворим
(станом на момент погіршення стану
здоров'я).

Крім того, для задоволення позовних
вимог про усунення від права на
спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК
має значення сукупність обставин:
ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Колегія суддів вважає, що місцевим
судом не встановлено та матеріали
справи не містять доказів чи звертався
ОСОБА_4 особисто або члени його сім'ї -
ОСОБА_6, ОСОБА_2, до ОСОБА_1 з проханням
про надання будь - якої допомоги ОСОБА_4,
чи мав відповідач матеріальну та
фізичну можливість надати таку
допомогу батькові, а також чи було йому
відомо про значне погіршення стану
здоров'я батька (з серпня 2013 року по
день смерті), враховуючи те, що
відповідач спільно з батьком не
проживав, ОСОБА_4 з 1970 року фактично
проживав з іншою сім'єю та між ОСОБА_1 -
сином від першого шлюбу та ОСОБА_6 і
ОСОБА_2 (членами другої сім'ї) існували
неприязнені стосунки.

Колегія суддів критично відноситься до
твердження позивача про те, що
відповідач тривалий час не спілкувався
з батьком, оскільки беззаперечних
доказів цьому не надано та, окрім того,
така обставина не може свідчити про
факт умисного ухилення особи від
надання допомоги спадкодавцю.

Матеріали справи не містять жодних
належних та допустимих доказів в
розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на
підтвердження факту умисного ухилення
ОСОБА_1 від надання допомоги
спадкодавцеві.

Колегія суддів вважає, що позивачем не
було доведено належними та допустимими
доказами свої позовні вимоги, а тому
відсутні підстави, визначені ч. 5 ст. 1224
ЦК України.

Доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції необхідно скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 п. 3,4, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 31 липня 2014 року
- скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа Чутівська державна
нотаріальна контора Полтавської
області, про усунення від права на
спадкування - відмовити в повному
обсязі за недоведеністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)
Гальонкін С.А.

Судді: (підпис)
Бутенко С.Б.

(підпис)
Омельченко Л.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Гальонкін С.А.