справа № 156/727/14-ц
Номер провадження: 2/156/212/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
смт. Іваничі

Іваничівський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого
судді Нєвєрова І.М.,

за участю секретаря
Киці Л.Ф.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідачів
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в селищі Іваничі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням шляхом
виселення без надання іншого жилого
приміщення,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернулась до суду
вищевказаним позовом посилаючись на
те, що вона є власником квартири, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, де проживала
разом зі своєю дочкою ОСОБА_6

Відповідачі - ОСОБА_7 та його син
ОСОБА_3 з її згоди вселилися та були
зареєстровані в даній квартирі, однак
договору найму житла з ними вона не
укладала і вони не є членами її сім'ї.
Відповідач ОСОБА_8 чинить перешкоди в
користуванні квартирою на вимоги
виселитись та знятись з реєстрації не
реагує, вчиняє сварки й дебоші, нищить
майно. Під час сварки побив її,
спричинивши легкі тілесні ушкодження
за що був засуджений Іваничівським
районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України
до чотирьох місяців арешту. У зв'язку з
побоями та погрозами зі сторони ОСОБА_8
вона змушена проживати у м.
Володимир-Волинський у своєї сестри.

Відповідача ОСОБА_3 вона
погодилась зареєструвати в своїй
квартирі тільки для того, щоб він міг
піти на контрактну службу до війська.
Після реєстрації в лютому 2011 року він
виїхав на службу в Автономну
республіку Крим, де і перебував до 20
березня 2014 року. На даний час на
військовій службі він не перебуває,
повернувся в квартиру без її дозволу,
виселитися та знятися з реєстрації не
бажає.

Відповідачі не беруть участі в
оплаті житлово-комунальних послуг,
перешкоджають їй та її дочці
користуватись квартирою. Перебуваючи у
квартирі вони навмисне замикають
вхідні двері, залишаючи ключ в замку, що
унеможливлює доступ до житла.

Просить усунути перешкоди у
користуванні квартирою шляхом
виселення відповідачів без надання
іншого житлового приміщення та зняти
їх з реєстрації.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала з вищенаведених
підстав.

Представник позивача додатково
пояснив, що ОСОБА_1 є власником
квартири, в якій проживають
відповідачі і має право на судовий
захист її інтересів як власника і
усунення перешкод в користуванні
майном, тому позов підлягає до
задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 позов не
визнав, просить його не виселяти.

Представник відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_8 просить відмовити в
задоволенні позову посилаючись на те,
що позивачем не були надані суду
безспірні та беззаперечні докази на
підтвердження позовних вимог, а саме
те, що відповідачі чинять їй якісь
перешкоди в користуванні житлом. Всі
доводи є надуманими і не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи.

Вислухавши учасників процесу,
допитавши свідків, дослідивши письмові
докази суд приходить до висновку, що
позов підлягає до повного задоволення
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
і дана обставина ніким із учасників
процесу не оспорювалась, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_1 - позивачу по справі на підставі
договору дарування, посвідченому
Іваничівською державною нотконторою
за реєстром № 1028 від 29.05.1993 року та
зареєстрованому і Волинському
обласному БТІ за № 596 від 20.01.1997 року (а.
с. 7-8).

Відповідачі проживають та
зареєстровані в квартирі позивача,
житлово-комунальні послуги не
оплачують, створюють їй перешкоди в
користуванні житлом, що
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_6, вироком
Іваничівського районного суду від
19.05.2014 року ( а. с. 14), довідками
Іваничівського ВУЖКГ та квитанціями по
оплаті комунальних послуг ( а. с. 11-12,
37-38).

Позивач звернулася до
відповідачів з вимогою звільнити
належний на праві власності будинок і
надати можливість як власнику
здійснити своє право на розпорядження
та користування власністю, однак
відповідачі відмовляються добровільно
виселитись з житлового будинку.

Відповідачі не є членами сім'ї
власника, не заключали договору найму,
тому не мають права на житло у належній
позивачу квартирі.

Відповідно до ст. 42 Конституції
України, положень Цивільного Кодексу
України (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України),
ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року, відповідно до Закону від
17 липня № 475/97 ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11
до Конвенції» вбачається, що
зазначеними статтями закріплено
принципи непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права. Способи захисту права
власності передбачені нормами статей
16, 186, 391 ЦК України, а об'єктом власності
особи можуть бути, зокрема, житловий
будинок, садиба, квартира (статті 379, 382
ЦК України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначенні ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної шкоди; визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

На думку суду, відповідно до ст. 16
ЦК України захист права позивача
ОСОБА_1 на безперешкодне володіння,
користування та розпорядження її
майном - спірною квартирою, має бути
реалізоване усуненням перешкод у
користуванні її майном шляхом
виселення відповідачів із квартири,
тобто припиненні дії, яка порушує право
позивача ( п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України).

Таким чином, позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення шляхом
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та виселення
відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_3 без
надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється,
зокрема, на підставі судового рішення,
яке набрало законної сили, про
виселення.

Таким чином, позовна вимога про
зняття відповідачів з реєстрації у
спірному житлі також підлягає до
задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягає до стягнення з
кожного із відповідачів на користь
позивача ОСОБА_1 по 121 грн. 80 к. витрат на
оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст. 150 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
виселити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення та зняти їх з реєстрації за
цією адресою.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 з кожного по 121 грн. 80
коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Іваничівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий /
підпис / І.М.Нєвєров

З оригіналом згідно

Суддя І. М.
Нєвєров