АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2269/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Корніюк А.П.

при секретарі: Дорощук
О.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, представників
відповідача Пилипчука С.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
7 жовтня 2014 року, по справі за позовом
ОСОБА_1 до відділу капітального
будівництва УМВС України в
Хмельницькій області про зобов'язання
до вчинення дій,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1, звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначав, що 7
серпня 2002 року між ним та відділом
капітального будівництва УМВС України
в Хмельницькій області укладено
договір № 4/515-02 на дольову участь в
будівництві житлового будинку по
АДРЕСА_1. Вказаний договір був
укладений з умовою перебування
позивача на квартирному обліку в УМВСУ
в Хмельницькій області, на якому він
перебуває з 27.06.2002 року.

Відповідач умови договору не виконав.
Позивач вказує, що будівельні роботи не
ведуться фактично з 2004 року.

У зв'язку з цим, позивач просив суд
змінити умови договору №4/515-02 від 7
серпня 2002 року та зобов'язати відділ
капітального будівництва МВСУ в
Хмельницькій області надати йому іншу
трьохкімнатну квартиру в місті
Хмельницький площею не менше 94,45 кв. м. з
урахування виплаченої у повному обсязі
суми дольової участі будівництва.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 7 жовтня 2014 року у позові
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним,
необґрунтованим, прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції:
Демінська А.А.
Категорія:59

Доповідач: Купельський А.В.

Посилається на те, що суд не взяв до
уваги, що згідно укладеного
оскаржуваного договору позивач свої
зобов'язання виконав, сплатив кошти в
повному обсязі. Відповідач свої
зобов'язання згідно договору, щодо
будівництва та надання квартири не
виконує, тому, саме він має нести повну
відповідальність за невиконання
взятих на себе зобов'язань.

Зазначає, що суд всупереч ч. ч. 2 та 4 ст.
652 ЦК України прийняв незаконне
рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може
бути, відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України,
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна
договору у зв'язку з істотною зміною
обставин допускається за рішенням суду
у виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
між сторонами 7 серпня 2002 року було
укладено договір № 4/515-02 на дольову
участь в будівництві житлового будинку
по АДРЕСА_1, згідно п. 1.1. котрого
предметом договору є взаємовідносини
між '"Виконавцем" та "Дольовиком" по
фінансуванню будівництва
трьохкімнатної квартири загальною
площею 94,45 кв.м. на 6-му поверсі за № 52 за
вказаною адресою (а. с. 22).

Позивач взяті на себе
зобов'язання за договором виконав
повністю, сплатив вартість зазначеної
квартири (а. с. 5). Будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_1, яке здійснювалось
ПВП «Добробут-СП», все ще не завершено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що не
вбачає виняткового випадку у
правовідносинах між сторонами для
зміни умов договору. Крім того,
зазначив, що зміна зобов'язань сторін
за договором із зміни умови щодо
конкретно визначеної квартири на умову
щодо квартири неконкретизованої не
лише не поновило б порушених прав
позивача, а й унеможливило б практичне
виконання такого договору.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

Посилання апелянта, що суд не взяв до
уваги, що згідно укладеного
оскаржуваного договору позивач свої
зобов'язання виконав, сплатив кошти в
повному обсязі, а відповідач свої
зобов'язання згідно договору, щодо
будівництва та надання квартири не
виконує, тому саме він має нести повну
відповідальність за невиконання
взятих на себе зобов'язань, не може бути
підставою для скасування рішення суду.

В ході слухання справи позивач не навів
доказів, що умови договору істотно
змінились, не довів, що зазначені
обставини є винятковим випадком у
правовідносинах між сторонами для
зміни умов договору. Позивач не довів
що розірвання договору потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Крім того, обов'язок по будівництву
житлового будинку по АДРЕСА_1 несе ПВП
«Добробут-СП». Відповідач умови
договору щодо фінансування
будівництва виконав в повному обсязі.

Посилання апелянта, що суд всупереч ч.
ч. 2 та 4 ст. 652 ЦК України прийняв
незаконне рішення є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі та своїх
поясненнях апелянт та його представник
на обґрунтування позову посилаються на
загальні вимоги закону і зазначають, що
відповідач недобросовісно відноситься
до своїх обов'язків щодо забезпечення
будівництва будинку. В той же час
зазначають, що відповідач в повному
обсязі фінансував будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1 ПВП
«Добробут-СП, тобто визнають, що
відповідач свої зобов'язання викладені
в умовах оспорюваного договору
виконав.

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 7 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський