Справа № 486/1180/14-ц
Провадження № 2/486/555/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого
Бобровського І. М.

при секретарі Зацепіній І.О.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності спадкоємців
на частку спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись з позовом до
ОСОБА_3, в якому просять визнати за
ОСОБА_2 і малолітнім ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, та визнати договір
купівлі-продажу від 18 червня 2001 року
зареєстрований на Українській
товарній біржі чинним.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що
після смерті ОСОБА_5 залишилася
спадщина у вигляді вище зазначеного
жилого приміщення, однак оскільки
договір купівлі-продажу, було
зареєстровано на товарній біржі, а не в
нотаріальній конторі, вказаний договір
не є правовстановлюючим документом,
який підтверджує право власності на
квартиру. В зв'язку з чим вони не можуть
зареєструвати на своє ім'я спадщину, і в
повній мірі реалізувати своє право
власності на вищевказане жиле
приміщення.

В судовому засіданні позивачки свої
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі. Відповідачка в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала повністю. Пояснила, що 10 червня
2001 року вона разом з ОСОБА_5 придбала на
біржі спірну квартиру. Разом з ОСОБА_5
вони користувались квартирою до самої
смерті ОСОБА_5 в жовтні 2013 року. Тому
вважає, що позивачі, як спадкоємці
померлого мають право на 1/2 частину
квартири.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 18 червня 2001 року зареєстрованого
на Українській товарній біржі (а.с. 5),
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 придбали двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Вищевказана квартира зареєстрована в
Южноукраїнському БТІ за № 63 кн. 12 стор.
288 і належить ОСОБА_5 і ОСОБА_3, на праві
приватної власності (а.с. 5).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10). У
померлого є двоє дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-9) і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцями
ОСОБА_5.

Згідно до ст. 334 ЦК України 1. Право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. 2. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. 3. Право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. 4. Якщо договір
про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Згідно вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна повністю виконали свої обов'язки
по цьому договору, а продавці квартири
відмовились його нотаріально
посвідчити, то суд вважає необхідним
вказаний договір визнати дійсним.

У судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що при
укладенні договору купівлі-продажу ні
одна із сторін не порушила умов
договору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений ОСОБА_5 і ОСОБА_3 з ОСОБА_6 і
зареєстрований на Українській
товарній біржі в м. Южноукраїнську 18
червня 2001 року за № 158608.

Визнати право власності ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення можуть бути подані
апеляційні скарги в судову палату з
цивільних справ апеляційного суду
Миколаївської області, шляхом подачі в
Южноукраїнський міський суд, протягом
десяти днів після проголошення
рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
І. М. Бобровський