05.09.2014 Справа № 756/9025/14-ц
Унікальний номер 756/9025/14-ц
Справа №2/756/3788/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 вересня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Шумейко О.І.,

при
секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою та усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року позивач, яка діяла в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, звернулася до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування квартирою та
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
рішенням суду здійснено поділ
спільного майна подружжя між
сторонами, визнано право власності
позивача та відповідача на квартиру
АДРЕСА_1 в рівних частках. Відповідач
чинить перешкоди позивачу у
користуванні спірною квартирою, вигнав
ОСОБА_1 з квартири. Крім того,
відповідач не сплачує вартість
житлово-комунальних послуг.

За таких обставин, позивач просить
встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши позивачу
та ОСОБА_2 у користування кімнату
площею 17,6 кв.м., відповідачу - кімнату
площею 11,7 кв.м., залишити у спільному
користуванні кухню, ванну кімнату,
туалет, коридор, зобов'язати
відповідача не чинити перешкоди
позивачу у користуванні спірною
квартирою та вирішити питання про
розподіл судових витрат. (а.с. 25-28)

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити позов у
повному обсязі, проти ухвалення у
справі заочного рішення не
заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку свого представника не
забезпечив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази, суд
встановив наступне.

Відповідно до рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 09 листопада
2012 року в порядку розподілу майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя,
визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право
власності по 1/2 частині квартири
АДРЕСА_1.

Право власності позивача на частину
вказаної квартири зареєстровано у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, що підтверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 12 квітня 2013 року.

Згідно з технічним паспортом вказана
квартира складається з двох кімнат,
розташована на 13 поверсі, житловою
площею 29,3 кв.м., перша кімната - 11,7 кв.м.,
друга кімната - 17,6 кв.м., кухня - 8,2 кв.м.,
вбиральня - 1,1 кв.м., ванна кімната - 3,9
кв.м., коридор - 8,5 кв.м, вбудована шафа -
1,3 кв.м., балкон - 0,9 кв.м., лоджія - 2,4 кв.м.
(а.с. 16 -17)

За довідкою КП «Житлосервіс «Оболонь»
від 25 червня 2014 року № 716 у вказаній
квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 (а.с. 14)

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК
України співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

За правилами ч.3 ст.358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14
постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист приватної власності»
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Згідно з висновком Верховного Суду
України у постанові від 3 квітня 2013 р. у
справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України
регулює саме порядок здійснення права
часткової власності, тобто порядок
користування спільною частковою
власністю без її поділу в натурі,
наслідком якого є припинення права
спільної часткової власності.
Установлення співвласниками порядку
користування будинком з виділенням
конкретних приміщень у натурі не
припиняє право спільної часткової
власності, тому що такі частини не
перетворюються на об'єкт самостійної
власності кожного з них.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Як убачається з матеріалів справи,
сторони є співвласниками вищевказаної
квартири в рівних частках.

Відповідач чинить перешкоди позивачу у
користуванні квартирою, частина якої
належить останній на праві власності,
не допускає її до квартири. ОСОБА_1
разом зі своїм неповнолітнім сином
вимушена тимчасово проживати у своїх
батьків.

Житлова площа спірної квартири складає
29,3 кв.м. Позивач просить виділити їй та
неповнолітньому сину в користування
кімнату площею 17,6 кв.м, а відповідачу
надати кімнату - 11,7 кв.м., що перевищує
ідеальну частку позивача у спільній
власності.

У матеріалах справи відсутні докази, що
відповідач заперечує проти
встановлення запропонованого
позивачем порядку користування
квартирою.

Приймаючи до уваги те, що кімната
більшої площі виділяється у
користування позивачу та її
неповнолітньому сину, суд вважає, що
запропонований позивачем порядок
користування житловим приміщенням є
доцільним.

За таких обставин, суд доходить
висновку про задоволення позову в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судовий збір у сумі
243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
до ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування квартирою та усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням - задовольнити.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в користування кімнату площею
17,6 кв.м., та виділивши ОСОБА_3 у
користування кімнату площею 11,7 кв.м.,
залишивши у спільному користуванні
кухню площею 8,2 кв.м., вбиральню площею
1,1 кв.м., ванну кімнату площею 3,9 кв.м.,
коридор площею 8,5 кв.м., вбудовану шафу
площею 1,3 кв.м., лоджію площею 2,4 кв.м.,
балкон площею 0,9 кв.м.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
чинити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійка.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя /
О.І. Шумейко