Справа 431/1210/14-ц
Провадження 2/431/580/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 липня 2014 року
Старобільський районний суд
Луганської області

в складі : головуючого - судді
Олійник С.В.,

при секретарі
Хорольської І.Ю.,

за участі позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Старобільську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про виселення.

В обґрунтування свого позову позивачка
ОСОБА_1 посилається на те, що вона
зареєстрована та проживає за адресою
АДРЕСА_1. Разом з нею проживають її
доньки ОСОБА_3, ОСОБА_2, онука ОСОБА_4,
правнук ОСОБА_5. Проживання разом із
відповідачкою ОСОБА_2 стало для неї
неможливим. Відповідачка зловживає
спиртними напоями, влаштовує сварки,
бійки, шкодить майно, принижує її перед
іншими членами сім'ї, сусідами та
родичами. Неодноразово їй доводилось
викликати міліцію. Відповідачка ОСОБА_2
має власне житло за адресою АДРЕСА_2. В
утриманні будинку, його ремонту, оплаті
комунальних послуг, відповідачка
участі не приймає. Згідно до ст. 116 ЖК
України, якщо наймач, члени його сім'ї
або інші особи, які проживають разом з
ним, систематично порушують правила
співжиття, роблять неможливим для
інших проживання із ними в одній
квартирі чи будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявилися безрезультатними, виселення
винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.
Просить суд зобов'язати ОСОБА_2
виселитися з належного їй будинку без
надання іншого житлового приміщення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судові засідання
08 липня 2014 року на 11 годину, 21 липня 2014
року на 09 годину, 29 липня 2014 року на 11
годину не з'явилась за невідомих суду
причин, про причини неявки суду не
повідомила, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, судовими повістками з
рекомендованим повідомленням та
судовими повістками з розписка про
отримання повісток, також через
SMS-повідомлення.

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки у судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує проти
такого вирішення справи.

29 липня 2014 року постановлено ухвалу про
заочний розгляд справи.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
свій позов підтримала повністю та
доводи викладені в позові.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно довідки Чмирівської сільської
ради Старобільського району
Луганської області від 17.04.2014 року,
ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1. В її
склад сім'ї входять донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
правнук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2
проживає за вказаною адресою без
реєстрації (а.с.6).

Згідно довідки УДМС в Луганській
області від 12 червня 2014 року ОСОБА_2 з 31
липня 2003 року зареєстрована за адресою
АДРЕСА_2 (а.с.12).

Згідно постанови про відмову в
порушені кримінальної справи від 05
травня 2012 року вбачається, що 03 травня
2012 року до органів внутрішніх справ
надійшла заява ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2
проявила відносно неї хуліганські дії,
які виразилися у висловлювані ОСОБА_2 в
її адресу непристойними словами. В
порушені кримінальної справи за
ознаками ч. 1 ст. 296 КК України було
відмовлено (матеріал Старобільського
РВ ГУМВС Луганської області про
відмову в порушенні кримінальної
справи № 1193 від 03 травня 2012 року).

Згідно постанови про відмову в
порушені кримінальної справи від 24
липня 2012 року вбачається, що 21 липня 2012
року до органів внутрішніх справ
надійшла заява ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2
проявила відносно неї хуліганські дії,
які виразилися у словесній сварці з
ОСОБА_2 В порушені кримінальної справи
за ознаками ч. 1 ст. 296 КК України було
відмовлено (матеріал Старобільського
РВ ГУМВС Луганської області про
відмову в порушенні кримінальної
справи № 2057 від 21 липня 2012 року).

Згідно висновку по результатам
розгляду звернення громадян від 21
травня 2013 року вбачається, що 18 травня
2013 року до органів внутрішніх справ
надійшло звернення від ОСОБА_1 про те,
що ОСОБА_2 за місцем проживання
проявила протиправні дії, які
виразилися у словесній сварці з ОСОБА_2
Згідно Закону «Про звернення громадян»
ОСОБА_1 була надана відповідь (матеріал
перевірки Старобільського РВ ГУМВС
Луганської області № 1648 від 18 травня 2013
року).

Згідно висновку по результатам
розгляду звернення громадян від 10
грудня 2013 року вбачається, що 27
листопада 2013 року до органів
внутрішніх справ надійшло звернення
від ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 за місцем
проживання проявила протиправні дії,
які виразилися у словесній сварці з
ОСОБА_2 Згідно Закону «Про звернення
громадян» ОСОБА_1 була надана відповідь
(матеріал перевірки Старобільського РВ
ГУМВС Луганської області № 4404 від 27
листопада 2013 року).

Згідно постанови про закриття
кримінального провадження від 23 грудня
2013 року вбачається, що ОСОБА_1
зверталась до органів внутрішніх справ
із заявою про заподіяння їй тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 Проведеним досудовим
розслідуванням було встановлено, що
28.11.2013 року зі слів ОСОБА_1 їй були
спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_2
Однак, оскільки було з'ясовано, що
спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2
були випадковими, кримінальне
провадження за ознаками ч. 1 ст. 122 КК
України було закрите (а.с. 9).

Згідно висновку по результатам
розгляду звернення громадян від 05
лютого 2014 року вбачається, що 31 січня 2014
року до органів внутрішніх справ
надійшло звернення від ОСОБА_1 про те,
що ОСОБА_2 за місцем проживання
проявила протиправні дії, які
виразилися у словесній сварці з ОСОБА_2
Згідно Закону «Про звернення громадян»
ОСОБА_1 була надана відповідь (матеріал
перевірки Старобільського РВ ГУМВС
Луганської області № 344 від 31 січня 2014
року).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно до ст. 150 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності
будинок, квартиру, користуються ним для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Судовою практикою стало, що право
вимагати в судовому порядку виселення
членів сім'ї власник жилого будинку
(квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК,
але за наявності обставин,
передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів
сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього
кодексу. Виселення провадиться у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо
наймач, члени його сім'ї або інші особи,
які проживають разом з ним,
систематично порушують правила
співжиття, роблять неможливим для
інших проживання із ними в одній
квартирі чи будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявилися безрезультатними, виселення
винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
має на праві власності будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1. З нею
проживає ОСОБА_2 за згодою позивачки
ОСОБА_1 З травня 2012 року в них виникають
постійно сварки. Звернення позивачки
ОСОБА_1 до правоохоронних органів
результату не дали. Оскільки,
відповідачка, яка проживає разом з
позивачкою (наймач житла), систематично
порушує правила співжиття, робить
неможливим для інших проживання із нею
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявилися
безрезультатними, суд приходить до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виселення.

На підставі викладеного ст. 41
Конституції України, ст. ст. 9, 116, 150,157 ЖК
України, ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10-12, 60, 209, 212-215, 224 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2,
виселитися з будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
відповідач може оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
через Старобільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Позивач може оскаржити заочне рішення
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. В. Олійник