АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/5526/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 641/209/14-ц
Категорія - договірні
21 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
Головуючої судді -
Суддів - Костенко Т.М.,
Секретар - Галушко Т.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 01 липня 2014 року по
справі за позовом прокуратури
Харківської області, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_3, нотаріус дванадцятої
Харківської державної нотаріальної
контори Доценко Оксана Олегівна,
реєстраційна служба Харківського
міського управління юстиції,
Харківська міська рада про визнання
договору недійсним, -

в с т а н о
в и л а:

в березні 2014 року до суду звернувся
прокурор Харківської області в
інтересах ОСОБА_2 просив визнати
недійсним договір дарування ? частини
квартири АДРЕСА_1, укладений 04.10 2013 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, скасувавши
державну реєстрацію права власності на
її ім'я.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що на початку 2013 року
мешканка квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5
запропонувала ОСОБА_2 виділити частки в
квартирах для оформлення у подальшому
субсидії на житлово - комунальні
послуги. У подальшому ОСОБА_2 видала
довіреність на ОСОБА_6 та пред'явила
позов до ОСОБА_7, який є співвласником
квартири про виділ частки із спільної
сумісної власності.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 23 квітня
2013 року за ОСОБА_2 було визнано право
власності на ? частину спірної
квартири.

В жовтні 2013 року до неї прийшла
ОСОБА_5 з племінницею ОСОБА_1, які
запропонували надати їм документи на
квартиру та паспорт для оформлення
субсидії. Але оригінали документів
зникли , але й плата за користування ЖКП
не зменшилась. Лише коли вона
звернулась до КП «Жилкомсервіс» їй
стало відомо, що вона оформляла
документи не на субсидію, а на
оформлення договору дарування.
Оформляти договір дарування вона не
мала наміру, а тому угода була укладена
в результаті помилки.

Відповідач та її представник
проти позову заперечували, посилалась
на те, що позивачка свідомо уклала
договір дарування так як товаришувала
з її бабусею ОСОБА_3 та часто їй
скаржилась на те, що її родичі її
ображають і не допомагають. Між тим,
будь - якихось домовленостей щодо
утримання та надання допомоги між ними
не було.

Нотаріус 12 Харківської державної
нотаріальної контори проти позову
заперечувала, посилаючись на те, що
перед підписанням договору позивачці
було роз'яснено ту дію, яку вона
збиралась здійснити та її наслідки,
Остання свідомо підписала саме договір
дарування частки квартири.

Представник ХМР вважав позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01 липня 2014
року позовні вимоги задоволенні
частково.

Не погодилась з рішенням апелянт
й у апеляційній скарзі просить його
скасувати як необгрутоване і
незаконне.

В суді апеляційної інстанції
представник прокурора Харківської
області позовні вимоги підтримав.
Представник ОСОБА_1 проти позову
заперечував.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши сторони, судова колегія
вважає, що відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка ОСОБА_2 є людиною похилого
віку, 1924 року народження і помилялась
щодо укладеного правочину. Свою частку
в квартирі вона ніколи не збиралась
відчужувати, а мала надію, що при
вирішенні питання про виділ її частки,
вона оформить субсидію і сплата за
комунальні послуги зменшиться.
Підписуючи документи у нотаріуса, вона
була впевнена, що оформляє саме
документи на субсидію.

Згідно з ч.3 ст. 203 ЦК волевиявлення
учасника провочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин,
помилялася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням.

Судовим розглядом було
встановлено, і ці обставини сторони не
заперечували, що після укладення
договору купівлі - продажу позивачка
продовжувала проживати в квартирі, не
виписалась з квартири так як іншого
житла не мала. В суд звернулась лише
тоді, коли з'ясувала, що сума сплати за
комунальні послуги не зменшилась.

Відповідно до ст. 717 ЦК за
договором дарування одна сторона
передає або забов'язується передати в
майбутньому другій стороні безоплатно
майно у власність.

Виходячи із змісту ст.ст. 203,717 ЦК,
договір дарування вважається
укладеним, якщо сторони мають повне
уявлення не тільки про предмет
договору, а й досягли згоди про всі його
істотні умови.

На час укладення договору
дарування позивачка досягла 90 років і
зазначати те, що вона на час укладення
договору мала повне уявлення про угоду
не можна, враховуючи також і ті
обставини, що вже у лютому 2014 року
позивачка звернулась до органів
прокуратури за захистом своїх прав.

При таких обставинах судова
колегія з висновками суду першої
інстанції погоджується і вважає, що
рішення суду постановлено відповідно
до вимог ст. 213,214 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313,317,319
ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л
а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
після її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України.

Головуючий суддя -

Судді -