АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 серпня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 19 травня 2014 року,

встановила:

у січні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом, в якому просила
стягнути на її користь пеню за
прострочення сплати аліментів,
посилаючись на те, що з 19 лютого 2005 року
по 22 жовтня 2012 року перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі,
від якого вони мають сина ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і є інвалідом
дитинства та зазначала, що рішенням
Святошинського районного суду м.Києва
від 01 жовтня 2012 року відповідача було
зобов'язано сплачувати аліменти на
утримання дитини, однак рішення суду не
виконується.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 19 травня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення
сплати аліментів в розмірі 2 088 грн. 76
коп., в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_1 посилалась на те, що рішенням
Святошинського районного суду м.Києва
від 01 жовтня 2012 року ОСОБА_2 було
зобов'язано сплачувати аліменти на
утримання малолітнього ОСОБА_3 у
розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку
щомісячно, та зазначала, що з вересня 2012
року по січень 2013 року відповідач своїх
зобов'язань по утриманню дитини не
виконував, внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 5 499 грн. 34 коп.,
а тому вважає за необхідне стягнути з
нього пеню за прострочення сплати
аліментів в розмірі 6 388 грн. 36 коп.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 19 травня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення
сплати аліментів в розмірі 2 088 грн. 76
коп., в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
заборгованість по аліментах виникла з
вини відповідача ОСОБА_2

Такий висновок суду є законним,
обґрунтованим та відповідає
встановленим по справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2005
року по 22 жовтня 2012 року, від шлюбу
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 01 жовтня 2012 року з
ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 з 18
червня 2012 року і до його повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст 196 СК України, При
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Довідки-розрахунки, які містяться в
матеріалах справи, свідчать про те, що
за період з 18 червня 2012 року по 11 грудня
2012 року у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 5 499 грн. 34 коп.,
яка була виплачена ним у березні 2013
року.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що судом помилково було
встановлено, що заборгованість по
сплаті аліментів утворилась з вини
платника аліментів, оскільки йому не
було відоме місце проживання позивача
та малолітньої дитини, що унеможливило
вчасну сплату аліментів за рішенням
суду. Такі доводи апелянта є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.

Апелянт зазначає, що, у грудні 2012 року
він звертався до адміністрації
гуртожитку-готелю аспірантів
Української академії аграрних наук із
заявою, в якій просив повідомити йому
повну адресу проживання ОСОБА_1 та їх
малолітнього сина.Також з матеріалів
справи вбачається, що постановою
Святошиського РУ ГУМВС України від 30
серпня 2012 року про відмову в порушенні
кримінальної справи за заявою ОСОБА_2,
встановлено, що ОСОБА_1 проживає в
АДРЕСА_1. Вказані обставини свідчать
про обізнаність ОСОБА_2 про місце
проживання позивача.

Апелянтом не надано та в матеріалах
справи не містяться докази на
підтвердження того, що відповідачем
перераховувались аліменти за місцем
проживання ОСОБА_1

Посилання апелянта на те, що ним
щомісяця перераховувались позивачу
грошові кошти в розмірі 1000 грн. також не
заслуговують на увагу, оскільки
матеріали справи не містять копій
платіжних документів про
перерахування зазначених коштів.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 19 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8563/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Петренко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.