У х в а л а

іменем україни

13 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Новолог» про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, виплати
матеріальної допомоги та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
9 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
поновлення на роботі у Товаристві з
обмеженою відповідальністю «Новолог»
(далі - ТОВ «Новолог»), стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, виплати матеріальної допомоги
та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
9 липня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просив скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що наказом ТОВ
«Новолог» від 16 вересня 2013 року № 39-к
ОСОБА_4 було звільнено з роботи з 18
вересня 2013 року на підставі пункту 1
частини 1 статті 40 КЗпП України.

Згідно з частиною 1 статті 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників (пункт 1). Звільнення
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Відповідно до положень частин 1-3 статті
49-2 КЗпП України про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва та
праці враховується переважне право на
залишення на роботі за статтею 42 КЗпП
України.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову, адже вважав, що
ТОВ «Новолог» додержано норм
законодавства, що регулюють питання
вивільнення працівників.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
9 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:В.М.
Коротун С.П. Штелик