Справа № 170/458/14-ц
Провадження № 2/170/109/14
Шацький районний суд Волинської
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2014 року

смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської
області у складі:

головуючого -
судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря -
Остапчук Н.В.,

представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідач ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

відповідача -
ОСОБА_4,

передставника третьої особи без
самостійних

вимог щодо предмета спору на стороні
відповідачів - Рибіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Шацьк
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів Піщанська
сільська рада Шацького району
Волинської області, про усунення
перешкод в реалізації права на
приватизацію земельної ділянки шляхом
визнання права на приватизацію
земельної ділянки без погодження її
меж із суміжними землекористувачами,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся в суд із зазначеним
позовом. Позовні вимоги обгрунтовано
тим, що згідно з рішенням Піщанської
сільської ради Шацького району
Волинської області №15/6 від 31.03.1994 року
"Про приватизацію земельних ділянок"
йому було передано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,25 га по
АДРЕСА_1.

На даній земельній ділянці знаходиться
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який належить
позивачу, що підтверджується технічним
паспортом на об'єкт нерухомого майна та
витягом з погосподарської книги №4
Піщанської сільської ради Шацького
району Волинської області за 2011-2015
роки.

На підставі вказаного рішення
сільської ради 24 січня 2014 року позивач
звернувся із заявою до ПП
"Шацькземпроект" про виготовлення йому
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі. Однією із складових
такої технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку, є акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, який підписується
суміжними землекористувачами
(землеволодільцями), та є
підтвердженням відсутності спору щодо
встановлення меж ділянки, а також того,
що власник сусідньої земельної ділянки
зобов'язаний сприяти встановленню
спільних твердих меж між земельними
ділянками.

Межі земельної ділянки позивача
визначені спеціалістом ПП
"Шацькземпроект" по межах фактичного
землекористування, яке склалося багато
років тому.

24 січня 2014 року спеціалістом ПП
"Шацькземпроект" було складено акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, з яким ОСОБА_6 через
представника звернувся до
відповідачів про його підписання
(погодження). Проте суміжні
землекористувачі ОСОБА_2 і ОСОБА_4,
кожен зокрема, відмовилися від
прийняття (погодження) меж земельної
ділянки, що підтверджується актом
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання в матеріалах технічної

документації із землеустрою. Свої
відмову вони мотивували тим, що межі
земельної ділянки позивача, які
зазначені в технічній документації, не
відповідають межам фактичного
користування земельною ділянкою.

12 березня 2014 року позивач звернувся до
постійної комісії з питань земельних
відносин Піщанської сільської ради
Шацького району з метою вирішення
питання про погодження меж земельної
ділянки. Проте комісія відмовила йому у
погодженні меж його земельної ділянки,
що підтверджується висновком
засідання комісії від 25.03.2014 року.
Відмову комісії обгрунтовано тим, що
розміри земельної ділянки позивача в
АДРЕСА_1 згідно з технічною
документацією із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) не відповідають
розмірам цієї ділянки згідно з
журналом Піщанської сільської ради
Шацького району №7 інвентаризації
присадибних земельних ділянок від 1992
року.

Однак з таким висновком комісії
позивач не погодився, вважає його
необґрунтованим та безпідставним,
оскільки комісія взяла до уваги записи
журналу № 7 інвентаризації присадибних
ділянок від 1992 року, який не має жодного
відношення до надання права
користування чи права власності на
земельну ділянку та до визначення
дійсних розмірів і конфігурації
земельної ділянки. Отже фактично спір
не вирішено.

Необґрунтована та безпідставна
відмова відповідачів у погодженні меж
земельної ділянки робить неможливим
затвердження виготовленої технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
позивача, чим порушено його право на
приватизацію вказаної земельної
ділянки, тому позивач просить суд
усунути перешкоди в реалізації його
права на приватизацію земельної
ділянки шляхом визнання права на
приватизацію земельної ділянки без
погодження її меж із суміжними
землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала із зазначених у заяві
підстав, просила позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3
та відповідач ОСОБА_4, кожен зокрема, в
судовому засіданні щодо позову
заперечували, просили у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Представник третьої особи Піщанської
сільської ради Волинській області
Рибін О.В. в судовому засіданні проти
позову заперечив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідків,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що позов є обгрунтованим та
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 103 Земельного
кодексу України, власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані співпрацювати при вчиненні
дій, спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного з них. Відповідно до
положень ч. 1 ст. 106 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки має
право вимагати від власника суміжної
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Згідно з ч. 2 ст. 107 Земельного кодексу
України у разі неможливості виявлення
дійсних меж їх встановлення
дійснюється за фактичним
використанням земельної ділянки. Якщо
фактичне використання ділянки
неможливо встановити, то кожному
виділяється однакова за розміром
частина спірної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник замельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Піщанської сільської ради
Шацького району Волинської області
№15/6 від 31.03.1994 року "Про приватизацію
земельних ділянок" ОСОБА_6 було
передано безкоштовно у приватну
власність земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,25 га по
АДРЕСА_1 (а.с. 11).

З витягу з погосподарської книги №4 за
2011-2015 роки Піщанської сільської ради
Шацького району Волинської області
вбачається, що по особовому рахунку
НОМЕР_1 розташований будинок №45 (1947
року побудови) з надвірними будівлями і
спорудами, що належить ОСОБА_6 (а.с. 7).

24.01.2014 року позивач звернувся із заявою
до ПП "Шацькземпроект" про виготовлення
йому технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки за вказаною адресою
в натурі і між ОСОБА_6 та ПП
"Шацькземпроект" було укладено
відповідний договір №1/5 від 24.01.2014 року
(а.с. 8-15).

Статтею 57 Закону України "Про
землеустрій" визначено, що до переліку
необхідних матеріалів, що повинна
містити технічна документація зі
складання документів, які посвідчують
право на земельну ділянку, входить
кадастрова зйомка земельної ділянки.

Згідно з п. б ч. 2 ст. 198 Земельного
кодексу України, кадастрова зйомка
включає погодження меж земельної
ділянки із суміжними власниками та
землекористувачами.

Згідно з підпунктом 9 пункту 2.8.
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої Наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18.05.2010 року №376 (надалі Інструкція),
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
включає акт прийомки-передачі межових
знаків на зберігання, який долучається
до документації із землеустрою після
виконання робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх межовими
знаками (додаток 2). Як убачається з п. 4.1
Інструкції, відновлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
здійснюється при повній (частковій)
втраті в натурі (на місцевості) межових
знаків, їх пошкодженні, яке
унеможливлює використання межових
знаків, а також при розгляді земельних
спорів між власниками (користувачами)
суміжних земельних ділянок.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції, власник
земельної ділянки має право вимагати
від власника сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж, а також відновленню межових знаків
у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Згідно з п. 4.3, п. 4.4 Інструкції,
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
підставі раніше розробленої та
затвердженої відповідно до ст. 186
Земельного кодексу України
документації із землеустрою. У разі
відсутності такої документації,
розробляється технічна документація
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У разі неможливості
виявлення дійсних меж, їх
встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що
однією із складових технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку, є
акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання, який підписується
суміжними землекористувачами
(землеволодільцями), та є
підтвердженням відсутності спору щодо
встановлення меж земельної ділянки, а
також того, що власник сусідньої
земельної ділянки зобов'язаний сприяти
встановленню спільних твердих меж між
земельними ділянками.

Судом встановлено, що на виконання умов
договору №1/5 від 24.01.2014 року, укладеного
між ОСОБА_6 та ПП "Шацькземпроект" про
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), 24 січня 2014 року
спеціалістом ПП "Шацькземпроект" було
складено акт прийомки-передачі межових
знаків на зберігання щодо земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га по АДРЕСА_1, з якого вбачається, що
підписи суміжних землевласників
(користувачів) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в акті
відсутні (а.с. 12).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що спеціаліст ПП
"Шацькземпроект" встановив межі
земельної ділянки ОСОБА_6 в натурі (на
місцевості) за фактичним використанням
земельної ділянки, яке склалося багато
років тому, про яке свідчила існуюча
огорожа від сусіда ОСОБА_2 та початок
огорожі (зі сторони дороги) від сусіда
ОСОБА_4 Тому суміжні із позивачем
землекористувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4
безпідставно відмовили представнику
позивача у погодженні таких меж
земельної ділянки в натурі.

Вказані обставини підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, кожен зокрема.

Допитаний в судовому засіданні як
свідок керівник ПП "Шацькземпроект"
ОСОБА_11 підтвердив, що він встановив
межі земельної ділянки ОСОБА_6 в натурі
(на місцевості) за фактичним
використанням земельної ділянки. Межа
від сусіда ОСОБА_2 встановлена по
існуючій огорожі. Межа від сусіда
ОСОБА_4 встановлена шляхом проведення
уявної лінії від стовпа, що розділяє
огорожі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від дороги, до
точки, на яку вказав представник ОСОБА_6
Ця межа фактично проходить посередині
пониззя між суміжними земельними
ділянками, що має ширину приблизно один
метр, та розташована на відстані
приблизно 80 см від найближчого
багаторічного насадження на земельній
ділянці ОСОБА_4

Статтею 91 ЗК України встановлено, що
власники земельних ділянок зобов'язані
не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів, а також
дотримуватися правил добросусідства.
Вирішення питання стосовно земельних
спорів у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства покладено відповідно
до ст. 158 ЗК України на органи місцевого
самоврядування.

Судом встановлено, що після відмови
суміжних землекористувачів у
погодженні меж земельної ділянки 12
березня 2014 року позивач звернувся до
постійної комісії з питань земельних
відносин Піщанської сільської ради
Шацького району Волинської області з
приводу вирішення питання про
погодження меж своєї земельної
ділянки. Проте комісією було
відмовлено йому в погодженні меж
земельної ділянки, що підтверджується
відповіддю Піщанської сільської ради
Шацького району Волинської області від
01 .04.2014 року № В-11 та висновком
засідання постійної комісії з питань
земельних відносин Піщанської
сільської ради " Про погодження меж
земельної ділянки" від 25.03.2014 року.

Відмову обгрунтовано тим, що розміри
земельної ділянки в АДРЕСА_1, наданої
ОСОБА_6, згідно з технічною
документацією із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), не відповідають
розмірам журналу №7 інвентаризації
присадибних земельних ділянок від 1992
року.

Однак про розташування земельної
ділянки в натурі (на місцевості), з
приводу чого виник спір між позивачем
та суміжними землекористувачами, у
висновку комісії нічого не зазначено.

Представник Піщанської сільської ради
Шацького району Волинської області
Рибін О.В. суду пояснив, що він є членом
постійної комісії з питань земельних
відносин сільської ради і при розгляді
заяви ОСОБА_6 про погодження меж
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га по АДРЕСА_1 спеціаліст не
залучався і розташування згідно з
технічною документацією меж земельної
ділянки ОСОБА_6 членам комісії на час
розгляду заяви ОСОБА_6 відомо не було.

Отже постійною комісією з питань
земельних відносин Піщанської
сільської ради Шацького району не
встановлено обставин, що мають
значення для вирішення земельного
спору по суті, тому висновок комісії
від 25.03.2014 року є необгрунтованим.

З пояснень представника відповідача
ОСОБА_2 ОСОБА_3 вбачається, що дійсно між
земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_6
на даний час існує огорожа, яка
розмежовує ті земельні ділянки, якими
на даний час фактично користуються ці
суміжні землекористувачі. Крім того
представник відповідача пояснила, що
ОСОБА_6 було відмовлено в погодженні
межі земельної ділянки через неприязні
відносини, що склалися між ними на
даний час.

Відповідач ОСОБА_4 суду пояснив, що від
дороги зроблена ним огорожа приєднана
до стовпа, встановленого ОСОБА_6 Між
їхніми земельними ділянками огорожі
немає. Раніше ці земельні ділянки були
розмежовані глибокою борозною, яка на
даний час перетворилася в пониззя
шириною більше метра, яким вони
користуються спільно. Крім того
відповідач пояснив, що йому невідомо,
де саме проходить встановлена
спеціалістом межа між його земельною
ділянкою та ділянкою ОСОБА_6, а
відмовився він поставити свій підпис в
акті про погодження межі тому, що
колись давно фактичне користування
цими ділянками було іншим, і він хоче
повернутися до того порядку
користування, у зв'язку з чим на даний
час між ним та ОСОБА_6 склалися
неприязні відносини.

Допитаний за клопотанням відповідача
свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
підтвердив, що його брат ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 користуються суміжними
земельними ділянками, фактична межа
між якими протягом часу користування
змінювалася. Огорожі між земельними
ділянками немає, в обох користувачів є
огорожі від дороги, причому ОСОБА_4
приєднав свою огорожу до стовпа,
встановленого ОСОБА_12 Яким є фактичне
користування цими земельними
ділянками на даний час, свідку
невідомо.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що межі земельної ділянки ОСОБА_6
визначені спеціалістом відповідно до
вимог Земельного кодексу України та
Інструкції і за встановлених судом
обставин відмова суміжних
землекористувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
кожного зокрема, у погодженні меж
земельної ділянки ОСОБА_6 є
необгрунтованою та безпідставною.

На підставі статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, статей 91, 103, 106, 152
Земельного кодексу України, керуючись
статтями 3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

в и р і
ш и в:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідачів
Піщанська сільська рада Шацького
району Волинської області, про
усунення перешкод в реалізації права
на приватизацію земельної ділянки
шляхом визнання права на приватизацію
земельної ділянки без погодження її
меж із суміжними землекористувачами,
задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в реалізації права
ОСОБА_6 на приватизацію земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована по АДРЕСА_1, площею 0,25 га,
шляхом визнання за ОСОБА_6 права на
приватизацію земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована по
АДРЕСА_1, площею 0,25 га, без згоди та
підпису суміжних землекористувачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в акті
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання від 24.01.2014 року, технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) ОСОБА_6,
виготовленої на підставі договору №1/5
від 24.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_6
та ПП "Шацькземпроект".

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в рівних
частках, на користь ОСОБА_6 судовий збір
в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні
60 копійок), по 121,80 грн. (сто двадцять
одній гривні 80 копійок) з кожного
відповідача.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Волинської області через Шацький
районний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення в повному обсязі складено
22.08.2014 року.

Суддя
/підпис/
Н.В.Жевнєрова

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду
Волинської області
Н.В.Жевнєрова