АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7797/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Черкова Н. Т. Доповідач - Деркач Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Деркач
Н.М.,

суддів: Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

при секретарі Жалдак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод прав власника шляхом
виселення особи з квартири, яка є
приватною власністю фізичної особи, і
зняття її з реєстрації місця
проживання у квартирі та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
апеляційною скаргою (а.с. 181 - 187), в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також на порушення
судом норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2014 року і ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та
задовольнити її зустрічний позов.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволені; усунуті
перешкоди у здійсненні останньою прав
власності на квартиру АДРЕСА_1, шляхом
виселення та зняття з місця реєстрації
у вказаній квартирі ОСОБА_2; в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належала ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 власницею
вищевказаної квартири, в порядку
спадкування за законом, стала його
донька ОСОБА_3, право власності якої на
квартиру підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за № 2542832 від 17 квітня 2013 року
(а.с. 19).

За життя ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 з
його дозволу вселилася та була там
зареєстрована ОСОБА_2, з якою померлий з
01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Керуючись вказаною нормою закону,
ОСОБА_3 04 липня 2013 року, через свого
представника, направила ОСОБА_2
повідомлення (а.с. 20), в якому
запропонувала останній 31 серпня 2013
року виселитися з належної їй на праві
приватної власності квартири.

Однак, до теперішнього часу ОСОБА_2 з
квартири не виселилася, змінила на
вхідних дверях у квартиру замки, таким
чином перешкоджаючи ОСОБА_3 в доступі
до власної квартири, чим створює
останній перешкоди в користуванні
власністю і порушує її права,
передбачені ст. ст. 319, 321 ЦК України, ст.
41 Конституції України.

За таких обставин та виходячи з
вищезазначених норм матеріального
права, суд першої інстанції прийшов до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін,
виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін, дав їм
належну правову оцінку та дійшов
законного і обґрунтованого висновку
про необхідність задоволення
первісного позову ОСОБА_3

Висновки місцевого суду ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому досліджені наявних у
справі доказів, зібраних у
встановленому законом порядку. Суд
оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, обґрунтовані
висновки щодо яких виклав в
мотивувальній частині судового
рішення. При ухваленні судового
рішення також правильно застосовані
норми матеріального права у спірних
правовідносинах та не допущено
порушень норм процесуального права.

При цьому, наведені в апеляційній
скарзі доводи є необґрунтованими і не
спростовують правильність висновків
місцевого суду, а зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду щодо їх оцінки.

Той факт, що ОСОБА_2 тривалий час
проживає за місцем реєстрації в
належній ОСОБА_3 на праві приватної
власності квартирі та має за місцем
проживання міцні соціальні зв'язки, не
дає законних підстав для визнання за
нею права користування даним житловим
приміщенням, а тому судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено в
задоволенні її зустрічного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
судове рішення є законним та
обґрунтованим і підлягає залишенню без
змін.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Н.М. Деркач М.М. Пищида Н.Г.
Глущенко