Справа № 145/1004/14-ц
Провадження №2/145/450/2014
Рішення

іменем України

24.06.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Маловулизької сільської
ради та Тиврівської РДА Вінницької
області про визнання права на земельну
частку (пай) в порядку спадкування за
заповітом,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його баба ОСОБА_4, яка до дня смерті була
зареєстрована та проживала АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить право на земельну
частку (пай) розміром 5,65 в умовних
кадастрових гектарах у землях, які
перебували в колективній власності КСП
«Рогізнянське», с. Рогізна
Тиврівського району Вінницької
області.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 24
лютого 1996 року, посвідчений секретарем
виконкому Маловулизької сільської
ради Богуцькою Н.В. та зареєстрований в
реєстрі за №5, яким усе майно заповіла
йому. На час відкриття спадщини заповіт
не змінено і не відмінено.

Він прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_4 в силу положень ст. 549 ЦК України
1963 року, шляхом фактичного вступу до
шести місяців з часу відкриття
спадщини у володіння та управління
спадковим майном, а саме заволодів
належними спадкодавцю речами,
предметами домашнього вжитку та
правовстановлюючими документами на
майно що належало спадкодавцеві,
зокрема ощадною книжкою.

З метою оформлення прийнятої спадщини
він звернувся до Тиврівської
держнотконтори, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну частку (пай)
розміром 5,65 в умовних кадастрових
гектарах на території Маловулизької
сільської ради йому було відмовлено в
зв'язку з відсутністю оригінала
сертифіката на право на земельну
частку (пай), виданого на ім'я
спадкодавця.

На час відкриття спадщини, земля могла
належати громадянам на праві
колективної власності.

Право на земельну частку (пай) мали усі
члени КСП, внесені до списку, що
додається до Державного акта на право
колективної власності.

Відповідно до Додатку № 1 до державного
акта на право колективної власності на
землю серії І-ВН № 000104, виданого КСП
«Рогізнянське» с. Рогізна
Тиврівського району, ОСОБА_4 була
включена до списку громадян - членів
КСП за №81.

Тому з моменту видачі вказаного
державного акту на право колективної
власності на землю на КСП
«Рогізнянське», а саме з 02 червня 1995
року ОСОБА_4 набула право на
вищевказану земельну частку (пай).

При цьому право спадкодавця на
земельну частку (пай) було оформлено
сертифікатом серії, виданим
Тиврівською РДА на її ім'я 22.01.1997 року.

Нормативно - грошова оцінка права на
земельну частку пай становить 107 467, 20
грн.

Заборони на вказану земельну частку
(пай) немає.

Крім того, після смерті ОСОБА_4 ним було
виявлено, що в сертифікаті серії ВН №
0233740, від 22 січня 1997 року, яким
посвідчувалося право його баби на
земельну частку (пай) а також в додатку
№ Додатку № 1 до державного акта на
право колективної власності на землю
серії, виданого КСП «Рогізнянське»
02.06.1996 року його баба помилково
записана як ОСОБА_4, тоді як вірним її
ім'ям було ОСОБА_4. Аналогічна помилка
допущена також і в заповіті від 24.02.1996
року.

Виправити дані помилки немає
можливості, так як КСП «Рогізнянське»
ліквідоване, а оригінал сертифікату
про право на земельну частку (пай)
втрачено. В заповіт внести зміни також
неможливо у зв'язку з смертю
заповідача.

Оскільки отримати свідоцтво про право
на спадщину за заповітом у Тиврівській
державній нотаріальній конторі немає
можливості, він вимушений звернутись
до суду з даним позовом.

Просить встановити факт, що заповіт від
імені ОСОБА_4 від 24 лютого 1996 року,
посвідчений секретарем виконкому
Маловулизької сільської ради народних
депутатів Богуцькою Н.В. та
зареєстрований в реєстрі за № 5 належав
померлій 28 липня 1999року в с. Рогізна
Тиврівського району Вінницької
області ОСОБА_4.

Встановити факт, що сертифікат на право
на земельну частку (пай) серії ВН № 0233740,
від 22 січня 1997 року, виданий
Тиврівською районною державною
адміністрацією на ім'я ОСОБА_4 належав
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна
Тиврівського району Вінницької
області ОСОБА_4.

Визнати за ним право на земельну частку
(пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових
гектарах на території Маловулизької
сільської ради Тиврівського району
Вінницької області в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Рогізна Тиврівського району
Вінницької області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник Маловулизької сільської
ради в судове засідання не з'явився.
Маловулизька сільська рада подала
заяву, в якій просить справу розглянути
у відсутності її представника, позов
визнає.

Представник відповідача Тиврівської
районної державної адміністрації
Вінницької області в судове засідання
не з'явився. Тиврівська районна
державна адміністрація Вінницької
області просить справу розглянути у
відсутності її представника, позов
визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до положень ст.5 ЗК України
(1990 року), земля могла належати
громадянам на праві колективної
власності.

Відповідно до ст.17 ЗК України, передача
земельних ділянок у колективну та
приватну власність проводилась Радами
народних депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Згідно з Указом Президента України
«Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 8.08.1995 р. № 720/95 право
на земельну частку (пай) мали усі члени
КСП, внесені до списку, що додається до
Державного акта на право колективної
власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України від
19.03.2010р. № 2), член колективного
сільськогосподарського підприємства
(КСП), включений до списку, що додається
до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець має право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай) або помилково не
був включений (безпідставно
виключений) до списку, доданого до
державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай) суд застосовує положення
чинного на час існування відповідних
правовідносин Земельного кодексу
України 1990 року, Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" та відповідні норми ЦК
УРСР.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4, яка до дня смерті була
зареєстрована та проживала АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить право на земельну
частку (пай) розміром 5,65 в умовних
кадастрових гектарах у землях, які
перебували в колективній власності КСП
«Рогізнянське», с. Рогізна
Тиврівського району Вінницької
області, що стверджується державним
актом на право колективної власності
на землю серії І-ВН №000104 (а.с.9), Додатком
№1 до нього (а.с.10-11), відповідно до якого
ОСОБА_4 була включена до списку, що
додається до державного акту на право
колективної власності громадян -
членів КСП, сертифікатом на право на
земельну частку (пай) серії ВН № 0233740
від 22.01.1997 року, оригінал якого було
втрачено.

Позивач - спадкоємець в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, спадщину прийняла відповідно
до ст. 549 ЦК України 1963 року, так як
фактично вступив до шести місяців з
часу відкриття спадщини у володіння та
управління спадковим майном, про що
свідчить наявність у них
правовстановлюючих документів на
майно, що належало спадкодавцеві,
зокрема ощадною книжкою.

Факт, що сертифікат серії ВН № 0233740 від
22 січня 1997 року, виданий на ім'я ОСОБА_4
та заповіт від 24.02.1996 року від імені
ОСОБА_4 дійсно належали покійній бабі
позивача ОСОБА_4 стверджується самим
сертифікатом (а.с.8), заповітом (а.с.7) та
свідоцтвом про смерть (а.с.6), в яких
прізвище та по - батькові померлої
особи і власника сертифіката та
заповідача однакові, а імена -
співзвучні, довідкою виконкому
Маловулизької сільської ради №149 від
12.06.2014 р.

Вартість земельної ділянки становить
107467,20 грн., що стверджується витягом про
нормативно - грошову оцінку відділу
Держземагенства у Тиврівському районі
Вінницької області № 01-9/704 від 14.05.2014 р.

Заборони на спадкове майно немає,
що стверджується довідкою
Маловулизької сільської ради №148 від
12.06.2014 р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст.5, 17 ЗК України (1990 р.),
ст.549 ЦК України (1963 р.), Постановою
Пленуму Верховного Суду України
№7 "Про судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що заповіт від імені
ОСОБА_4 від 24 лютого 1996 року,
посвідчений секретарем виконкому
Маловулизької сільської ради народних
депутатів Богуцькою Н.В. та
зареєстрований в реєстрі за № 5,
належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Рогізна Тиврівського району
Вінницької області ОСОБА_4.

Встановити факт, що сертифікат на право
на земельну частку (пай) серії ВН № 0233740,
від 22 січня 1997 року, виданий
Тиврівською районною державною
адміністрацією на ім'я ОСОБА_4 належав
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна
Тиврівського району Вінницької
області ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право на
земельну частку (пай) розміром 5,65 в
умовних кадастрових гектарах на
території Маловулизької сільської
ради Тиврівського району Вінницької
області в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна
Тиврівського району Вінницької
області.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.