Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3, на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 25 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 05 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Друга тернопільська державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько −?

ОСОБА_7, який проживав у будинку по
АДРЕСА_1. Ще за життя - 09 серпня 2001 року
він подарував ОСОБА_2

13/50 частини зазначеного житлового
будинку. 02 серпня 2004 року

ОСОБА_7 склав заповіт, відповідно до
якого все належне йому майно заповів
відповідачці ОСОБА_4 На час складання
заповіту батьку виповнилося 75 років,
він був тяжко хворий, не міг розуміти
значення своїх дій та керувати ними.
Складений ОСОБА_7 заповіт, у зв'язку із
його хворобою, було посвідчено в
приміщенні Тернопільської обласної
психоневрологічної лікарні та
підписано свідками ОСОБА_8 та

ОСОБА_9

У зв'язку із тим, що хвороба ОСОБА_7 не
дозволяла розуміти йому значення своїх
дій та керувати ними, ОСОБА_2 просила
суд визнати спірний заповіт недійсним.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 25 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 05 червня 2014
року, у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду, ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що ОСОБА_2 про існування
заповіту від 02 серпня 2004 року стало
відомо у 2004 році після смерті
заповідача, з позовом до суду вона
звернулася зі спливом встановленого
ст. ст. 257, 261 ЦК України трирічного
строку позовної давності та не заявила
клопотання про поновлення строку
позовної давності.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє
ОСОБА_3, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Друга тернопільська державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним, за касаційною
скаргою на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 25 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 05 червня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська