Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2435/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

03.09.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М.,
Кіселика С.А.,

при секретарі: Крисановій Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 липня 2014 року про
повернення позовної заяви, як
неподаної.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної
заборгованості.

Ухвалою від 15 липня 2014 року позовну
заяву ПАТ «КБ «Надра» повернуто
позивачу, як неподану з тих підстав, що
у встановлений судом строк відповідно
до ухвали судді від 25 червня 2014 року
позивач не усунув недоліки позовної
заяви (а.с.76).

В апеляційній скарзі Банк просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
з підстав порушення норм
процесуального права та повернути
справу в той же суд для розгляду.
Посилається на те, що вимоги суду про
усунення недоліків позовної заяви
безпідставні (а.с.78-79).

В судове засідання апеляційної
інстанції представник Банку, який
належним чином під розписку
повідомлений про час та місце розгляду
справи, не прибув.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Залишаючи без руху позовну заяву
Банку, суд зазначив як підставу для
цього ту обставину, що позовні вимоги
випливають із різних правовідносин, що
мають різний суб'єктний склад, які
виникли із різних договорів (а.с.1-3,73).

Позовну заяву Банку ухвалою від 15
липня 2014 року суд визнав неподаною та
повернув позивачу з тих підстав, що
позивач не виклав позовну заяву
відповідно до вимог ст.ст.119, 120 ЦПК
України, виходячи із того суб'єктного
складу, який передбачений конкретним
договором.

Проте, з такими висновками суду
колегія суддів погодитись не може,
оскільки суд прийшов до таких
висновків з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених в статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення без
руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Згідно роз'яснень у п.7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року № 2 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину. Якщо заява не відповідає
вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено
судовий збір, суддя відповідно до вимог
статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій
повинні бути зазначені конкретні
підстави залишення заяви без руху, в
тому числі й розмір несплачених
судових витрат, і надає строк для
усунення недоліків.

Як свідчить зміст позовної заяви,
ПАТ «КБ «Надра» звернулось з позовом до
трьох відповідачів - ОСОБА_2, як
позичальника за кредитним договором
від 05 вересня 2007 року та до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, як поручителів за даним
кредитним договором. Також Банк
звернувся до ОСОБА_2, як до боржника за
договором про відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки від 20 грудня 2006 року (а.с.1-3).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі (ч.1);
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд (ч.2).

Європейський суд з прав людини у
своїй прецедентній практиці виходить
із того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте, право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Суд не врахував вказане та не звернув
увагу на те, що позов Банку до
позичальника і поручителів виник з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту. Пред'явлення позову
до солідарних боржників є правом Банку.

Крім того, суд не врахував положення
ч.2 ст.32 ЦПК України про участь у справі,
зокрема кількох відповідачів.

Як свідчить зміст позову, Банк
об'єднав в одному позову вимоги до
ОСОБА_2, які виникають із кредитного
договору, а також із договору про
відкриття карткового рахунку.

Залишаючи позов без руху, суд
безпідставно послався на положення ч.1
ст.126 ЦПК України і не врахував при
цьому, що згідно ч.2 цієї статті залежно
від обставин справи суддя чи суд мають
право постановити ухвалу про
роз'єднання кількох поєднаних в одному
провадженні вимог у самостійні
провадження, якщо їх спільний розгляд
ускладнює вирішення справи.

За таких обставин ухвалу від 15 липня
2014 року про повернення позовної заяви,
як неподаної не можна визнати законною
та обґрунтованою.

Оскільки ухвала суду перешкоджає
подальшому провадженню у справі, то
відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України
вона підлягає скасуванню, а матеріали
позовної заяви поверненню в суд першої
інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, п.2
ч.1 ст.314,ст. 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Скасувати ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 липня 2014 року, а
матеріали позовної заяви повернути в
суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуюча суддя :

Судді :