Справа № 323/1027/14-ц
№ провадження 2/323/388/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

26.08.2014
м. Оріхів

26 серпня 2014 року
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого
судді Галчанського С.В.,

при секретарі судового засідання
Катречко А.О.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про захист прав
споживача, відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди,

Встановив:

Позивач звернулася до суду з цим
позовом до приватного підприємця
ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист
прав споживача, посилаючись на те, що 06
листопада 2013 року вона уклала з
відповідачем ОСОБА_2 договір на
виготовлення, доставку і установку
металево-пластикових вікон. Загальна
сума зазначених послуг становить 4500
грн. Розрахунок проводився через
послуги «Оплата частинами» ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитною карткою.
Перший платіж в розмірі 450 грн.
позивачем було внесено через міні
термінал, який знаходився у
представника відповідача
безпосередньо при укладенні договору
за місцем її проживання. Фактично
позивач оформила розстрочку в ПАТ КБ
«ПриватБанк» автоматично
безпосередньо через ПП ОСОБА_2 строком
на 10 місяців, яка безпосередньо уклала
договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» і якій
був наданий міні термінал, підключений
до відповідних послуг.

Згідно зі вказаним договором
виконавець зобов'язався виготовити,
доставити і установити вироби протягом
двадцяти одного робочого дня. Проте, по
до даного часу вікна не виготовлені і
не встановлені.

10 грудня 2013 року позивач звернулась до
Запорізького відділення ПАТ КБ
«ПриватБанк» з метою встановлення
особи ПП ОСОБА_2 Представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» повідомив позивача
наявність між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ПП
ОСОБА_2 договору про співпрацю і що
всяке шахрайство з боку ПП ОСОБА_2
неможливе, в будь-який момент ПАТ КБ
«ПриватБанк» може розірвати договір.

27 грудня 2013 року позивач офіційно
подала заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
розірвання договору, але договір між
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ПП ОСОБА_2
розірваним не був і позивач продовжує
платити розстрочку банку.

Позивач зазначає, що протиправною
поведінкою відповідачів їй завдано
матеріальних збитків у розмірі 4500 грн.,
а також моральну шкоду, яку вона оцінює
у розмірі 5000 грн., які вона просить
стягнути солідарно з відповідачів.

Моральну шкоду позивач обумовлює
марним витрачанням свого часу на
складання заяв та скарг, душевними
хвилюваннями у зв'язку з безвихідністю
її становища, пов'язаного з
неможливістю з вини відповідачів
оперативно вирішити життєво важливі
питання, витрачаннями коштів на
замовлення послуг, які вона могла б
спрямувати на вирішення інших потреб
сім'ї.

У судовому засіданні позивач на
задоволенні позову наполягала, коротко
виклавши обставини позову.

Належним чином повідомлені про час та
місце проведення судового засідання
представник відповідача ПАТ КБ
«ПриватБанк» та відповідач ПП ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явилися, про
причину неявки суду не повідомили.
Оскільки суд не має відомостей про
причину неявки відповідачів,
повідомлених належним чином,
відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України
суд вирішує справу на підставі наявних
у ній доказів.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи, а саме: позовну заяву,
копії паспорта, договору про
встановлення вікон від 06 листопада 2013
року, квитанції про сплату коштів на
користь відповідача, акту обстеження
вікон квартири №16 по вул. Садовій с.
Димитрове, заяв, повідомлення, виписки
з основної карти, довідки, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 листопада
2013 року укладено договір на
встановлення дверей (закреслено слово
дверей, дописано вікон), в якому
замовником зазначено ОСОБА_1,
виконавцем - ПП ОСОБА_2

Предметом цього договору за його
текстом зазначено двері. Про
виготовлення, доставку і установку
вікон в тексті договору не йдеться.

Крім цього, зазначений договір не
підписано сторонами та не завірено
належним чином, про що також
повідомила у своїх поясненнях позивач.

Таким чином, не доведені ті обставини,
на які посилається позивач у своєму
позові.

Отже, позовні вимоги позивача не
доведені, не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України:

1. Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

2. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

На підставі викладеного,
керуючись, ст.ст.10, 58-60, 169, 208-209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області
С.В.Галчанський