Справа №487/7284/14-ц 04.09.2014 04.09.2014 04.09.2014
Провадження №22-ц/784/2443/14
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач апеляційної інстанції-
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2014 року
м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Данилової О.О.,

суддів Шолох З.Л., Коломієць В.В.,

при секретарі Орельській Н.М.,

за участю заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу Заводського районного суду
м.Миколаєва від 5 серпня 2014 року у
провадженні за заявою

ОСОБА_2

про відстрочку та розстрочку виконання

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Заводського районного суду м.
Миколаєва від 6 листопада 2013 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 30 січня 2014 року, ОСОБА_2
засуджено за частиною 2 статті 125 КК
України, призначено покарання у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та
стягнуто на користь ОСОБА_3 5000 грн.
моральної та 1537,17 грн. матеріальної
шкоди.

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду в порядку статті 373 ЦПК України про
відстрочку та розстрочку виконання
вироку суду в частині цивільного
позову, посилаючись на скрутне
матеріальне становище та інші
обставини, які, на його думку,
унеможливлюють своєчасне виконання
вироку.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 5 серпня 2014 року
провадження по заяві ОСОБА_2 закрито у
зв'язку з тим, що заява не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
скасувати ухвалу та направити заяву на
новий розгляд, Апелянт посилався на те,
що, оскільки цивільний позов у
кримінальній справі розглядався за
правилами цивільного та
цивільно-процесуального
законодавства, то й питання розстрочки
та відстрочки мають розглядатись за
тими ж правилами.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
вироком Заводського районного суду м.
Миколаєва від 6 листопада 2013 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 30 січня 2014 року, ОСОБА_2
засуджено за частиною 2 статті 125 КК
України, призначено покарання у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та
стягнуто на користь ОСОБА_3 5000 грн.
моральної та 1537,17 грн. матеріальної
шкоди ( а.с.15-20).

Постановами державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції від 15
липня 2014 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом,
виданим 12 червня 2014 року, про стягнення
з ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди ( а.с.12)
та про стягнення з тієї же особи 1537,17
грн. матеріальної шкоди ( а.с.14).

Розділом VI ЦПК регулюються питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах та рішень інших
органів, посадових осіб, в тому числі і
пов'язаних з розстрочкою, відстрочкою
виконання.

Відповідно до статті 373 ЦПК України
підставою відстрочки та розстрочки
виконання судового рішення є наявність
обставин, що утруднюють його виконання.
Законодавець конкретизує ці обставини,
- хвороба боржника, або членів його
сім'ї, відсутність майна в натурі,
стихійне лихо тощо. Цей перелік не є
вичерпним, але у будь-якому разі ці
випадки мають винятковий характер.

Виходячи зі змісту норм цього розділу,
правилами статті 373 ЦПК регулюються
питання відстрочки і розстрочки
виконання судових рішень у цивільних
справах. Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
кримінальному провадженні,
вирішуються відповідно до розділу VIIІ
КПК України.

Питання, які виникають під час та після
виконання вироку у потерпілого,
цивільного позивача, цивільного
відповідача та інших осіб, що
стосуються цивільного позову,
розглядаються судом за правилами КПК (
пункт 20 Постанови №3 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених у Постанові № 3 від
01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ».

Оскільки кримінальне провадження
відносно ОСОБА_2 здійснювалось за
правилами КПК України в редакції 1961
року, то ці питання регулюються
статтею 411 КПК України 1961 року, яка
передбачає розгляд питання щодо
виконання вироку в частині цивільного
позову та ухвалення за наслідками
розгляду постанови суду.

Аналогічним чином вирішує це питання і
стаття 593 КПК в редакції 2012 року.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що заява ОСОБА_2 про
відстрочку, розстрочку виконання
вироку суду в частині цивільного
позову має розглядатись за правилами
кримінально-процесуального
законодавства, та не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства,
відповідає встановленим обставинам та
вимогам процесуального законодавства.

Закриття судом провадження у справі за
заявою ОСОБА_2 відповідає вимогам
пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Доводи апелянта пов'язані з невірним
тлумаченням процесуальних норм та не
можуть бути підставою для скасування
ухвали суду.

Керуючись статтями 312,315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 5 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: