Справа № 524/1801/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.07.2014 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі:

головуючого -судді - Предоляк
О.С.

при секретарі -
Красницькій-Келембет А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

В С Т А
Н О В И В:

У березні 2014 року до суду
звернулась ОСОБА_2 з позовом до
ОСОБА_3 . про стягнення боргу за
договором позики.

Зазначала, що 21 травня 2012 року вона
перерахувала на банківський рахунок
ОСОБА_3 кошти в сумі 2 000 грн.
для ведення спільного бізнесу.

В подальшому, 26. жовтня 2012 року надала
в борг ОСОБА_3 кошти в сумі
20 000 грн., про що складена
розписка. де строком повернення коштів
є 15 грудня 2012 року.

Зобов'язання ОСОБА_3 не виконала кошти
не повернула.

Просила стягнути на свою користь з
ОСОБА_3 суму боргу за договором позики
на суму 20 000 грн., 705,21 грн. три відсотки
річних від суми боргу, 140 грн.-
інфляційних збитків, 2 000 грн. -
безпідставно отриманих коштів, 250,50
грн. плату за користування грошима.

У судовому засіданні представник
позивача просив позов задовольнити в
повному обсязі з підстав визначеному у
ньому.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином
шляхом виклику в суд через оголошення у
пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК
України .

Суд за письмовою згодою представника
позивача ухвалив постановити заочне
рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК
України на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, приходить до
наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей такого ж роду і якості.
Договір позики є укладеним у момент
передачі грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно ч.1 ст.1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, а у випадку,
коли позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Зі ст. 1050 ЦК України постає, що
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Судом достовірно встановлено, що 26
жовтня 2011 року ОСОБА_3 за письмовою
заявою взяла у боргу у ОСОБА_2 кошти на
загальну суму 20 000 грн. та написала
розписку. Кошти зобов'язалась
повернути в строк до 15.12.2012 року, що
постає з пояснень представника
позивача та підтверджується розпискою.

Станом на день розгляду справи
розписка в оригіналі знаходиться у
матеріалах справи і відповідач
фактично не повернув позивачеві взяті
у неї кошти.

Відповідач не подала суду належних і
допустимих доказів на спростування
встановлених судом вказаних обставин
та фактів.

З відповідача необхідно стягнути на
користь позивача суму боргу за
договором позики у розмірі 20 000 грн., три
проценти річних від простроченої суми
у розмірі 705,21 грн.

Щодо вимог позивача про повернення
безпідставно отриманих коштів у сумі 2
000 грн., судом встановлене наступне.

Відповідно до квитанції № 65 від 21.05.2012
року позивач ОСОБА_2 перерахувала на
кредитний рахунок № НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3 кошти в сумі 2 000 грн.

З позовної заяви вбачається, що між
сторонами відсутні будь-які
правовідносини, за якими необхідно
здійснювати грошові перекази.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України визначено,
що особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України
положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

На підставі наведеного, суд вважає
позовну вимогу позивача про стягнення
з ОСОБА_3 безпідставно
отриманих коштів у сумі 2 000 грн.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача плати за користування
грошима на суму 250,50 грн. та інфляційних
збитків у розмірі 140 грн., суд вважає
вимоги безпідставними, а тому
необхідно відмовити позивачу у цій
частині позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
пропорційно задоволених позовних
вимог (98,3%) .

Керуючись ст. 625, 1046-1050 ЦК України,
ст.ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223,224-228,233 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_4 -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
кошти в сумі 22705,21 (двадцять дві тисячі
сімсот п"ять, 21)грн., а саме: суму боргу
за договором позики 20
000 ( двадцять тисяч) грн., 705, 21 ( сімсот
п'ять, 21 ) грн. - три процента річних, 2 000
( дві тисячі ) грн. безпідставно
отриманих коштів та у повернення
сплаченого судового збору 239,46
( двісті тридцять дев"ять, 46)
грн., витрат на правову допомогу 1 436, 75 (
одну тисячу чотириста тридцять шість, 75
) грн. 75 коп. та 212, 33 ( двісті дванадцять,
33 ) грн. за публікацію оголошення.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом після подання заяви
про перегляд рішення протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду
справи Апеляційним судом, якщо рішення
не скасовано.

Суддя