Справа № 459/2759/14
Головуючий у 1 інстанції: Жураковський
Провадження № 22-ц/783/6204/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської
Н.Л.

з участю секретаря
Бадівської О.О.

та з участю представника ВВДФС НВ у м.
Червонограді Кошевого А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
та ОСОБА_3 на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 14 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
про стягнення моральної шкоди
спричиненої внаслідок професійного
захворювання,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
в користь ОСОБА_3 10000 (десять тисяч)
гривень заподіяної моральної шкоди.

В решті вимог -
відмовлено.

Рішення суду оскаржили
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді,
вважає, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
позивачем не було долучено жодного
медичного висновку про наявність факту
спричинення йому моральної шкоди у
зв'язку з професійним захворюванням.
Просить рішення суду скасувати та
постановити нове, яким в позові
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення змінити в частині
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді в
його користь 10000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків, внаслідок
професійного захворювання та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позов в повному обсязі та стягнути на
його користь 20000 грн. відшкодування
моральної шкоди, покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Вважає, що розмір
моральної шкоди визначено судом без
урахування ступеня фізичних і
моральних страждань позивача, їх
тривалості і тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Судом встановлено, що в період з
24.07.1972 р. по 30.12.2000 р. позивач працював на
ДВАТ шахті № 5 «Великомостівська»
підземним електрослюсарем 5 розряду, що
стверджується копією трудової книжки,
наявної в матеріалах справи.

За час виконання
своїх посадових обов'язків позивач,
внаслідок погіршення стану здоров'я,
неодноразово звертався за отриманням
медичної допомоги до медичних
закладів.

Як вбачається з акту
розслідування професійного
захворювання від 15.10.2001 року,
професійне захворювання ОСОБА_3
виникло внаслідок контакту з
вугільно-породним пилом протягом
всього стажу роботи у вугільній шахті.
Фізперевантаження внаслідок
піднімання, пересування і носіння
вантажів протягом всього стажу роботи,
намокання спецодягу, постійні протяги.

Відповідно до довідки обласної МСЕК
№ 3 серії ЛВА-2 № 006648 від 21.11.2001 р.
встановлено, що позивачу вперше та
безтерміново призначено ІІІ групу
інвалідності та 50 % втрати професійної
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням (а.с. 9).

У зв'язку із погіршенням стану
здоров'я, позивач в період з 26.09.2001 р. по
10.10.2001 р. перебував на стаціонарному
лікуванні в профпаталогічному
відділенні Київського
науково-дослідного інституту медицини
праці з діагнозом: хронічна
рецидивуюча попереково-крижова
радикулопатія із статодинамічними
порушеннями, больовим компонентом;
хронічний обструктивний бронхіт 2 фаза
загострення; дифузний пневмосклероз;
емфізема легень, дихальна
недостатність І-ІІ ступеню, що
підтверджується витягом з історії
хвороби.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», в
редакції, яка діяла на момент
встановлення позивачу втрати
працездатності, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов»язаний виплатити у
встановленому законодавством порядку,
зокрема, грошову суму за моральну
шкоду за наявності факту заподіяння
цієї шкоди потерпілому.

Враховуючи наведене, районний суд
прийшов до обгрунтованого висновку,
що обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди повинен бути
покладений на Фонд, який у
відповідності до ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
несе обов'язок по відшкодуванню
позивачу моральної шкоди на час
встановлення позивачу втрати
професійної працездатності.

Відповідно до п.2 наказу МОЗ України №
420 від 05.06.2012 року Про затвердження
порядку та критеріїв встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня стійкої втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров»я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.08.2012 року визнано
таким, що втратив чинність наказ МОЗ
України від 22.11.1995 року, яким
затверджено Порядок встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров»я, пов»язане з
виконання трудових обов'язків, у п. 3.8
якого передбачалося, що на МСЕК
покладено обов'язок встановлення
факту спричинення моральної шкоди.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України,
при вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди суду необхідно
встановити характер завданої
моральної шкоди, глибину і тривалість
моральних та фізичних страждань
потерпілого, настання негативних змін
у його житті, можливість відновлення
стану, який мав потерпілий до
нещасного випадку чи професійного
захворювання.

Задовольняючи позов частково,
районний суд визначив розмір
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням тяжкості завданої
позивачу моральної шкоди, глибини,
тривалості та характеру моральних та
фізичних страждань позивача, стану
його здоров»я, тяжкості професійного
захворювання, настання у зв'язку з цим
негативних змін у його житті,
необхідності лікування, втрати у
зв'язку з цим життєвих зв'язків,
істотність вимушених змін у його
життєвих стосунках, що вимагає від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, та виходячи з
засад розумності та виваженості.
Вищенаведене відповідає п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди".

Висновки суду достатньо
мотивовані і підтверджені доказами,
наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам
процесуального та матеріального
права, обставинам справи, доводи скарг
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів підстав для скасування
рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 14 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
М.М. Шандра

Судді:

Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська