________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7947/13-ц
Провадження № 2/520/2103/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич
І.В.

при секретарі - Камінській
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у використанні земельної ділянки,
визнання права власності, зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
використанні земельної ділянки,
визнання права власності та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у використанні
земельної ділянки, визнання права
власності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, збільшивши позовні вимоги,
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2
не чинити їй перешкод у користуванні,
розпорядженні земельною ділянкою,
площею 0,0306 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно
побудованого паркану та визнати за нею
право власності на земельну ділянку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,0306 га за цільовим призначення
для дачного будівництва згідно
Кадастрового (порівняльного) плану в
існуючих межах. При цьому позивачка
посилається на те, що на вона є
власником земельної ділянки, площею 0,031
га, розташованої в ДК «Чорноморка»,
АДРЕСА_1. В процесі виготовлення
технічної документації із землеустрою,
в результаті здійснення нових
вимірювань було виявлено
невідповідність фактичних лінійних
промірів, і, відповідно, площі
земельної ділянки даним, які
відображені в державному акті на право
власності на земельну ділянку. При
цьому, площа земельної ділянки, що
фактично знаходиться у позивача у
власності, не співпадає з площею,
вказаною у державному акті. Наявність
розбіжностей в лінійних промірах
довжин меж земельної ділянки, та,
відповідно в її площі, позбавляє
позивача можливості розпоряджатися
власною земельною ділянкою на свій
розсуд та укладати щодо неї будь-які
цивільно-правові угоди, а тому вона
вимушена звернутись до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
збільшені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в заяві, просила їх
задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_2
та позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 визнала,
не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та, збільшивши позовні вимоги,
просить зобов'язати відповідачів по
зустрічному позову не чинити йому
перешкод у користуванні, розпорядженні
земельною ділянкою 0,0295 га, яка
розташована в АДРЕСА_2, шляхом знесення
самовільно побудованого паркану та
визнати за ним право власності на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0295 га за
цільовим призначення для дачного
будівництва згідно Кадастрового
(порівняльного) плану, в існуючих межах.
При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що
він є власником земельної ділянки,
площею 0,031 га, розташованої в ДК
«Чорноморка», АДРЕСА_2. В процесі
виготовлення технічної документації
із землеустрою, в результаті
здійснення нових вимірювань було
виявлено невідповідність фактичних
лінійних промірів, і, відповідно, площі
земельної ділянки даним, які
відображені в державному акті на право
власності на земельну ділянку. При
цьому, площа земельної ділянки, що
фактично знаходиться у позивача у
власності, не співпадає з площею,
вказаною у державному акті. Наявність
розбіжностей в лінійних промірах
довжин меж земельної ділянки, та,
відповідно в її площі, позбавляє
позивача можливості розпоряджатися
власною земельною ділянкою на свій
розсуд та укладати щодо неї будь-які
цивільно-правові угоди, а тому він
вимушений звернутись до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
збільшені зустрічні позовні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини
викладені в заяві, просив їх
задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_1 та
позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 визнав,
не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа з самостійними вимогами
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та,
збільшивши позовні вимоги, просить
зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 не
чинити йому перешкод у користуванні,
розпорядженні земельною ділянкою,
площею 0,0828 га, яка розташована в
АДРЕСА_3, шляхом знесення самовільно
побудованого паркану та визнати за ним
право власності на земельну ділянку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_3,
площею 0,0828 га за цільовим призначення
для дачного будівництва згідно
Кадастрового (порівняльного) плану, в
існуючих межах. При цьому ОСОБА_3
посилається на те, що він є власником
земельної ділянки, площею 0,0524 га,
розташованої в ДК «Чорноморка»,
АДРЕСА_3. В процесі виготовлення
технічної документації із землеустрою,
в результаті здійснення нових
вимірювань було виявлено
невідповідність фактичних лінійних
промірів, і, відповідно, площі
земельної ділянки даним, які
відображені в державному акті на право
власності на земельну ділянку. При
цьому, площа земельної ділянки, що
фактично знаходиться у позивача у
власності, не співпадає з площею,
вказаною у державному акті. Наявність
розбіжностей в лінійних промірах
довжин меж земельної ділянки, та,
відповідно в її площі, позбавляє
позивача можливості розпоряджатися
власною земельною ділянкою на свій
розсуд та укладати щодо неї будь-які
цивільно-правові угоди, а тому він
вимушений звернутись до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_3
збільшені позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
заяві, просив їх задовольнити. Проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
позову ОСОБА_2 не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні
позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 визнав,
не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки,
площею 0,031 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю від
06 липня 1998 року, виданого на підставі
рішення виконкому Таїровської
селищної Ради народних депутатів від 11
березня 1998 р. №3, зареєстрований в Книзі
записів державних атів на право
приватної власності на землю за ТІ №795.

Відповідач ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки, площею 0,031 га, яка
розташована в АДРЕСА_2, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 06 липня 1998 року,
виданого на підставі рішення виконкому
Таїровської селищної Ради народних
депутатів від 11 березня 1998 р. №3,
зареєстрований в Книзі записів
державних атів на право приватної
власності на землю за ТІ №796.

Третя особа з самостійними
вимогами ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки, площею 0,0524 га, яка розташована
в АДРЕСА_3, на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
від 25 червня 1998 року, виданого на
підставі рішення виконкому
Таїровської селищної Ради народних
депутатів від 11 березня 1998 р. №3,
зареєстрований в Книзі записів
державних атів на право приватної
власності на землю за ТІ №-909.

Ухвалою суду від 17 лютого 2014 року у
справі була призначена
будівельно-технічна експертиза,
об'єктами дослідження якої були
земельна ділянка АДРЕСА_3, що належить
ОСОБА_3, земельна ділянка АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_2 та земельна ділянка
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

У результаті проведення експертизи
встановлено факт невідповідності
фактичних меж земельних ділянок
АДРЕСА_3 межам згідно державних актів.

Для вирішення цього питання ПП
«Земельно-житловий центр «Ресурс» був
виконаний Технічний звіт на
топографо-геодезичні вишукування
земельної ділянки, в існуючих межах
ОСОБА_3, згідно якого загальні зовнішні
межі земельних ділянок № 5-А та № 7 не
змінились - точки 12,11,10,22,23,24,25,28,29,30,31,14; -
наявна частина земельної ділянки
ОСОБА_2, якою фактично користується
ОСОБА_3 - точки 14,15,12,13; - наявна частина
земельної ділянки ОСОБА_2, якою
фактично користується ОСОБА_1 - точки
25,26; - наявна частина земельної ділянки
ОСОБА_1, якою фактично користується
ОСОБА_2 - точки 12,13,26; - межа між
земельними ділянками №5-а та №7 не
відповідає промірам державного акту -
точки 13,26.25. Встановлений факт зміни меж
та факт зміни площ земельних ділянок
АДРЕСА_3, утворився внаслідок невірно
встановлених огорож між обстежуваними
земельними ділянками. Перетин
земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4
відсутній, що підтверджується
висновком №15-14 від 04 липня 2014 року
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи, яка
була призначена судом.

В процесі виготовлення Технічної
документації із землеустрою в
результаті здійснення нових
вимірювань також було виявлено
фактичну невідповідність фактичних
лінійних промірів, і, відповідно, площі
земельної ділянки даним, які
відображені в державному акті на право
власності на земельну ділянку.

При цьому, площа земельної ділянки, що
фактично знаходяться у сторін у
власності, не співпадає з площею,
вказаною у державному акті.

Наявність розбіжностей в лінійних
промірах довжин меж земельної ділянки,
та, відповідно в її площі, позбавляє
сторони можливості розпоряджатися
власною земельною ділянкою на свій
розсуд та укладати щодо неї будь-які
цивільно-правові угоди.

Відповідно до ч.3 п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр», у
разі, якщо після перенесення
інформації про земельні ділянки з
Державного реєстру земель до
Державного земельного кадастру
виявлені помилки у визначенні площ
та/або меж земельних ділянок
(розташування в межах земельної
ділянки частини іншої земельної
ділянки; невідповідність меж земельної
ділянки, вказаних у Державному реєстрі
земель, її дійсним межам;
невідповідність площі земельної
ділянки, вказаної у Державному реєстрі
земель, її дійсній площі у зв'язку із
зміною методів підрахунку (округлення);
присвоєння декільком земельним
ділянкам однакових кадастрових
номерів), такі помилки за згодою
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності
можуть бути виправлені на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) або за матеріалами
інвентаризації земель. Зміна меж
земельної ділянки при виправленні
вказаних помилок допускається за
письмовим погодженням з особами, яким
належить право власності (а щодо земель
державної та комунальної власності -
право користування) на суміжні
земельні ділянки. Відсутність згоди
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності на
виправлення вказаних помилок не є
підставою для відмови у перенесенні
відомостей про відповідну земельну
ділянку до Державного земельного
кадастру, надання відомостей про
земельну ділянку з Державного
земельного кадастру.

У відповідності з Порівняльним планом
державного акту та фактичного
користування земельних ділянок за
адресою АДРЕСА_3 технічною
документацією із землеустрою,
виконаною ПП «Земельно-житловий центр
«Ресурс» частина земельної ділянки
ОСОБА_2, якою користується ОСОБА_3 -
точка 14, 15, 12, 13. Загальні межі земельних
ділянок №5-а, №7 не змінились - точки 12,
11, 10, 22, 23, 24, 25, 28, 29, 30, 31, 14. Межа між
земельними ділянками №5-а, №7 не
відповідає промірам державного акту -
точки 13, 26, 25.

Оскільки фактична площа земельних
ділянок, якими користуються сторони не
відповідає площі, що вказана в
Державних актах, визнання за сторонами
права власності на земельні ділянки,
якими вони фактично володіють, не
призведе до порушення прав суміжних
землевласників та територіальної
громади міста.

Відповідно до ст.41 Конституції України,
ст.321 ЦК України кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
непорушним.

Згідно зі ст.317 ЦК України зміст права
власності передбачає право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном навіть у випадках
порушень, не пов'язаних із позбавленням
володіння.

Власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу
України встановлено, що виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Відповідно до довідок з Адресного
реєстру м. Одеси на відповідність
адреси об'єкта нерухомого майна від 11
листопада 2013 року за №353164/2, 353163/2 та
353122/2, адреса спірної земельної ділянки,
яка належить ОСОБА_1 відповідає
наступній - АДРЕСА_1, адреса спірної
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2
відповідає наступній - АДРЕСА_2 та
адреса спірної земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_3 відповідає наступній-
АДРЕСА_3, відповідно.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

При таких обставинах, враховуючи
визнання сторонами позовних вимог, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1,
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та
позов третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_3, підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст.356, 357, 361, 364, 391 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_1 перешкод у користуванні,
розпорядженні земельною ділянкою,
площею 0,0306 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно
побудованого паркану.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0306 га за
цільовим призначенням для дачного
будівництва згідно Кадастрового
(порівняльного) плану, в існуючих межах.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_3 не
чинити йому перешкод у користуванні,
розпорядженні земельною ділянкою 0,0295
га, яка розташована в АДРЕСА_2, шляхом
знесення самовільно побудованого
паркану.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0295 га за
цільовим призначенням для дачного
будівництва згідно Кадастрового
(порівняльного) плану, в існуючих межах.

Позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4
не чинити ОСОБА_3 перешкод у
користуванні, розпорядженні земельною
ділянкою, площею 0,0828 га, яка
розташована в АДРЕСА_3, шляхом знесення
самовільно побудованого паркану.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0828 га за
цільовим призначенням для дачного
будівництва згідно Кадастрового
(порівняльного) плану, в існуючих межах.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Огренич І. В.