АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/7333/14-ц 22-ц/774/1947/К/14
Справа № 212/7333/14-ц
Категорія № 26 (3)
№ 22-ц/774/1947/К/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Бондарі Ю. А.

за участю: представника відповідача
Кукурузи Дар’ї Сергіївни

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 та Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 04 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
пов'язаного з виконанням трудових
обов'язків, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
(надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»), і
просила стягнути з відповідача на свою
користь 60 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з ушкодженням здоров'я,
завданого внаслідок професійного
захворювання під час роботи на
підприємстві відповідача.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь ОСОБА_3 13 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Кривбасзалізрудком» ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає рішення незаконним та
необґрунтованим. Судом не прийнято до
уваги, що робота у шкідливих умовах
праці законодавчо дозволена, і позивач
добровільно погодилась працювати в
таких умовах; розмір відшкодування
моральної шкоди значно завищений; в
суді не встановлено факту спричинення
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування рішення суду із
задоволенням її позовних вимог в
повному обсязі. Вважає, що розмір
моральної шкоди, визначений судом, не
відповідає обставинам справи,
оскільки, отримавши професійне
захворювання, вона втратила добре
оплачувану роботу, постійно відчуває
біль, обмежена у рухливості,
почувається незручно та не має
можливості допомагати своїм рідним -
дочці та онуці.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ
«Кривбасзалізрудком» - відхиленню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 26.09.1997
року по 06.05.2014 року працювала на різних
посадах у шкідливих умовах праці ш.
«Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком»,
внаслідок чого отримала професійне
захворювання.

Висновком МСЕК від 06.05.2014 року
(а.с.16) їй було первинно встановлено 25%
втрати професійної працездатності на
строк до 01.05.2015 року.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що Актом розслідування
хронічного професійного захворювання
від 11.03.2014 року встановлено, що причиною
виникнення хронічного професійного
захворювання позивача є перевищення
граничного рівня небезпечних та
шкідливих факторів виробничого
середовища та трудового процесу під
час роботи позивача на підприємстві.
Зазначений акт є чинним, його не
скасовано у встановленому законом
порядку. Тому доводи відповідача про
незаконність стягнення моральної
шкоди на користь позивача та
відсутність доказів вини відповідача є
безпідставними.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачу у зв'язку з професійним
захворюванням, встановлений в судовому
засіданні і підтверджується
матеріалами справи, оскільки позивач
переносить моральні страждання у
зв"язку з професійним захворюванням, що
позбавляє її нормальних життєвих
зв'язків і вимагає додаткових зусиль
для організації свого життя. Тому
доводи апеляційної скаги щодо
невстановлення факту спричинення
моральної шкоди колегією суддів не
можуть бути взятими до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те,
що при укладенні трудового договору
позивачу були роз'яснені умови праці,
попереджено про наявність шкідливих
факторів та можливі наслідки їх впливу
на здоров'я, безпідставні, оскільки ст.
13 Закону України «Про охорону праці»
передбачає, що роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

Висновок суду про відшкодування
позивачу з боку відповідача моральної
шкоди відповідає Рішенню
Конституційного Суду України від 08.10.2008
року № 20-рп2008р. відповідно до якого,
статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що
потерпіли від нещасного випадку або
професійного захворювання, надано
право на відшкодування моральної шкоди
за рахунок власника або уповноваженого
ним органу.

Однак, колегія суддів вважає, що
розмір моральної шкоди визначений
судом без урахування роз'яснень п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до
якого. розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема, враховується
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках, конкретних обставин по
справі і наслідків, що наступили. Суд не
врахував ступінь фізичних і моральних
страждань позивача, їх тривалість і
тяжкість, істотність вимушених змін у
її життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів,
беручи до уваги конкретні обставини по
справі, характер отриманого позивачем
професійного захворювання, і пов'язані
з ним фізичні і моральні страждання
позивача, інтенсивність і
довготривалість фізичних і психічних
страждань позивача, істотність
вимушених змін у життєвих стосунках, і
наслідків, що наступили, вважає
необхідним змінити рішення суду,
збільшити розмір стягнутої моральної
шкоди з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
користь позивача з 13 000 грн. до 18 000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 04 серпня 2014 року
змінити в частині розміру стягнутої
моральної шкоди, збільшивши розмір
моральної шкоди до 18000 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: