Машівський районний суд Полтавської
Справа № 540/1000/14-ц
Номер провадження 2/540/248/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року. Машівський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді
Кравець С.В.

за участю: секретарів
Жигилій І.Ф., Кольвашенко А.В.

позивача
ОСОБА_1

представника позивачів -
1-5, 7-9 ОСОБА_2

представника третьої особи-1
ОСОБА_3

представника
відповідача-2 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Машівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа на стороні
позивачів, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору приватне
сільськогосподарське підприємство
«Нове життя» до приватного
підприємства «Нове життя-1»,
Машівського районного управління
юстиції, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_13 про визнання недійсними
договорів оренди землі та скасування
їх державної реєстрації, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в
судовому засіданні 04 вересня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2014 року позивачі
звернулися до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що в період
з 05 по 17 лютого 2014 року ними з ПП «Нове
життя-1» (відповідачем-1) помилково були
підписані договори оренди земельних
ділянок, оскільки ініціатором їх
укладення виступив генеральний
директор ПСП «Нове життя» ОСОБА_13 Після
отримання своїх примірників договорів
та звернення до керівництва цього
товариства про розрахунок зрозуміли
свою помилку, а на їх звернення до
відповідача-1 про повернення земельних
ділянок отримали відмову. Натомість
при укладенні договорів ОСОБА_13
повідомив про реорганізацію ПСП «Нове
життя» в ПП «Нове життя-1», а оскільки
він є генеральним директором, сумнівів
у достовірної даної інформації не
виникало, що призвело до неправильного
сприйняття сторони договору та
вплинуло на їх волевиявлення, в
результаті чого договори були
зареєстровані. За відсутності такої
інформації оспорювані договори вони б
не підписали. Крім цього, відповідач-1
не ознайомив їх з проектом землеустрою
щодо ротації культур, що також призвело
до порушення їхніх прав. У зв'язку з
наведеним позивачі просять визнати
недійсними договори оренди землі
укладені між ними та ПП «Нове життя-1»
та скасувати їх державну реєстрацію.

Відповідач-2 - Машівське районне
управління юстиції направив до суду
заперечення в якому просить в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування своїх доводів
зазначив, що закони України, якими вони
керуються в своїй роботі не дають
можливості встановити при здійсненні
державної реєстрації прав
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Оскільки
зі змісту оспорюваних договорів
вбачається, що у них наявні всі істотні
умови передбачені ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (далі ОСОБА_2 № 161-XIV),
а тому у державного реєстратора
підстав для відмови в державній
реєстрації прав не було.

В судовому засіданні позивач-6 та
представник решти позивачів
наполягають на задоволенні позову з
підстав викладених у позовній заяві.
При цьому позивач ОСОБА_1 пояснив, що
саме з ОСОБА_13 відбувалася розмова щодо
укладення договорів оренди, а в
подальшому цими питаннями займалася
бухгалтер ОСОБА_8 Також зазначив, що
раніше товариством порушувалися
порядок визначення сівозмін, оскільки
кілька разів підряд підприємство
висівало на полі одну і ту ж культуру,
що може призвести до втрати родючості.

Відповідач-1 та третя особа ОСОБА_13 в
судове засідання не з'явилися,
направили заяви про визнання позову та
просять розглянути справу без їх
участі.

Представник відповідача-2 проти позову
заперечує з підстав викладених у
запереченні.

Представник третьої особи ПСП «Нове
життя» з позовом погоджується та
просить його задоволити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши надані ними докази, прийшов
до наступного висновку.

Судом установлено, що позивачі є
власниками земельних ділянок площею
від 6, 3087 до 6, 4700 га, які розташовані на
території Абрамівської сільської ради
та призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копіями державних
актів (т. 1 а.с. 24, 37, 50, 64, 77, 88, 99, 112, 124, 136,
147).

В період з 05 по 18.02.2014 між позивачами та
відповідачем ПП «Нове життя-1» терміном
на десять років укладені договори
оренди зазначених земельних ділянок,
які зареєстровані реєстраційною
службою Машівського РУЮ в період з 05 по
13.03.2014 (т.1 а.с. 17-19, 30-32, 45-45, 57-59, 69-70, 81-83, 92-94,
105-107, 117-119, 129-131, 140-142, т.2 а.с. 152).

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки.

Таким чином, спірні договори згідно з
законом є укладеними з моменту їх
державної реєстрації.

Однією з підстав позову для визнання
договорів недійсними позивачі
зазначають не ознайомлення їх
відповідачем-1 при укладенні договору з
проектом землеустрою, а умови договору
не дають можливості визначити про що
сторони домовилися при укладенні
договору, як він виконуватиметься в
частині підтримання родючості ґрунтів
та як забезпечуватиметься
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь
періоду ротації основної сівозміни, що
є порушенням їхніх прав.

Даючи оцінку доводам позивачів в цій
частині, суд виходить з наступного.

Як убачається з пункту 8 оспорюваних
договорів сторони визначили, що він
укладається на 10 років (у разі
укладення договору для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва - з урахуванням ротації
культур згідно з проектом землеустрою).

На письмові звернення позивачів ПП
«Нове життя-1» відмовило їм в
поверненні земельних ділянок, оскільки
при укладенні договорів були дотримані
вимоги закону та позивачам виплачена
орендна плата замість ПСП «Нове життя»
(т.1 а.с. 152-161).

Натомість у адресованій суду заяві як
третя особа - ОСОБА_13, так і відповідач-1
визнали позов з підстав викладених
позивачами (т.2 а.с.1-2).

Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України
«Про оренду землі», при передачі в
оренду сільськогосподарських угідь
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
строк дії договору оренди земельних
ділянок визначається з урахуванням
періоду ротації основної сівозміни
згідно з проектами землеустрою.

Частиною 2 статті 15 цього Закону
передбачено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Таким чином, статтею 15 Закону № 161-XIV
визначено, що саме порушення ч.3 ст. 19
цього Закону є підставою для визнання
договору недійсними, натомість в
даному випадку позивачі посилаються на
не ознайомлення їх з цими умовами, а не
на їх відсутність і саме з цих підстав
відповідач-1 визнав позов, що не є
тотожними поняттями та є підставою
визнання недійсним договору оренди
згідно ст. 15 Закону України «Про оренду
землі».

Крім цього, суд зазначає, що ст. 19 Закону
№ 161-XIV передбачає визначення строку
оренди з урахуванням періоду ротації
основної сівозміни, в той час як з
позову вбачається, що позивачі
погодилися на укладення договору на
вказаний строк і проти цього не
заперечували.

Разом з тим, їхні доводи про те, що умови
договору не дають можливості визначити
про що сторони домовилися при
укладенні договору, є безпідставними,
оскільки в ньому його умови досить
чітко викладені, а посилання на те, що
не зрозуміло як виконуватиметься
договір з урахуванням періоду ротації,
що є нібито порушенням їхніх прав
взагалі ґрунтується на припущеннях, що
суперечить ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
відповідно до якої доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а сам факт
неповідомлення позивачів про ротацію
та сівозміну не свідчить порушення
відповідачем-1 їх прав при укладенні
договорів, та як наслідок визнання їх
недійсними, а відтак у задоволенні
позову з цих підстав слід відмовити за
недоведеністю.

Щодо доводів позивачів про укладення
договорів під впливом помилки, що є
підставою для визнання їх недійсними,
суд вважає слід зазначити наступне.

Як визначено статтею 215 ЦК України,
правочин є недійсним у зв'язку з
недодержанням в момент його вчинення
стороною (сторонами) загальних вимог,
які необхідні для чинності правочину,
передбачених статтею 203 ЦК.

Статтею 203 ЦК України передбачені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Зі змісту позову вбачається, що при
укладенні договорів ОСОБА_13 повідомив
позивачів про реорганізацію ПСП «Нове
життя» в ПП «Нове життя-1», а оскільки
він є генеральним директором, сумнівів
у достовірної даної інформації у них не
виникало, що призвело до неправильного
сприйняття сторони договору та
вплинуло на їх волевиявлення.

З наданих представником позивачів
документів вбачається, що попередньо
між позивачами та ПСП «Нове життя» в
особі його директора ОСОБА_13 терміном
на 5 років, 01 січня 2005 року були укладені
договори оренди землі, до яких в період
з 2008 по 2012 рік вносилися зміни про
збільшення строку оренди з 10 до 15 років
(т.2 а.с. 6-151).

Як зазначила в судовому засіданні
представник позивачів вказані
договори перед укладенням оспорюваних
були розірвані.

Таким чином, вказані докази свідчать,
що при спілкуванні позивачів з ОСОБА_13,
якого вони знали як директора ПСП «Нове
життя», при укладенні оспорюваних
договорів у них не було підстав не
довіряти його словам про реорганізацію
ПСП в ПП «Нове життя-1».

Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням.

За таких обставин досліджені в
судовому засіданні докази вказують на
те, що при укладенні оспорюваних
договорів оренди землі з ПП «Нове
життя-1» позивачі вважали, що
відповідач-1 має права та обов'язки
реорганізованого ПСП «Нове життя», про
що їм повідомив директор останнього
ОСОБА_13, який перебував на цій посаді до
28.08.2014, що підтверджується довідкою ПСП
№ 82 від 03.09.2014 (т.2 а.с. 153), а відтак
свідчать, що позивачі припустилися
помилки.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
вимоги позивачів про недійсність
договорів оренди з підстав допущеної
ними помилки є доведеними, що також
визнається відповідачем-1 позову, крім
цього, визнання ним позову не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб, а
відтак суд приходить до висновку, що
позов з цих підстав підлягає
задоволенню, а оспорювані догори слід
визнати недійсними.

Натомість з огляду на те, що вимога про
скасування державної реєстрації
договорів є похідною від визнання їх
недійсними, і хоча судом не встановлено
порушення відповідачем-2 прав
позивачів, але оскільки позовні вимоги
є взаємопов'язаними, так як саме на
відповідачів покладається обов'язок
виконання судового рішення за
наслідками його розгляду, а тому суд
вважає, що з метою більш повного
захисту прав позивачів оспорювані
договори слід визнати недійсними
одночасно зі скасуванням їх державної
реєстрації, а відтак позов в цій
частині також підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат суд враховує, що в судовому
засіданні представник позивачів - 1-5, 7-9
ОСОБА_2 просила не стягувати їх з
відповідачів, з огляду на визнання
відповідачем-1 позову та усвідомлення
своєї поведінки.

Натомість, суд вважає, що з огляду на
часткове задоволення позову саме з
відповідача-1 на користь позивача
ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір
в розмірі 162, 40 грн, оскільки як
установлено в засіданні дії
відповідача-2 були похідними та
безпосередньо прав та обов'язків
позивачів не порушили.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 203, 229 ЦК України, ст. ст. 15, 19 Закону
України «Про оренду землі», ст. ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
третя особа на стороні позивачів, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору приватне
сільськогосподарське підприємство
«Нове життя» до приватного
підприємства «Нове життя-1»,
Машівського районного управління
юстиції, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_13 про визнання недійсними
договорів оренди землі та скасування
їх державної реєстрації - задоволити
частково.

Договір оренди землі від 17 лютого
2014 року укладений між ОСОБА_5 та
приватним підприємством «Нове життя-1»,
який зареєстрований 12.03.2014
Реєстраційною службою Машівського
районного управління юстиції,
індексний № 11562415 - визнати недійсним та
скасувати його державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 14 лютого
2014 року укладений між ОСОБА_6 та
приватним підприємством «Нове життя-1»,
який зареєстрований 13.03.2014
Реєстраційною службою Машівського
районного управління юстиції,
індексний № 11595009 - визнати недійсним та
скасувати його державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 05 лютого
2014 року укладений між ОСОБА_7 та
приватним підприємством «Нове життя-1»,
який зареєстрований 05.03.2014
Реєстраційною службою Машівського
районного управління юстиції,
індексний № 11419293 - визнати недійсним та
скасувати його державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 07 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_8 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 07.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11478094 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 10 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_9 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 13.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11591159 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 17 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_1 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 13.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11582142 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 12 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_10 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 13.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11589651 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 06 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_11 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 05.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11401218 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 06 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_11 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 05.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11409984 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 18 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_11 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 13.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11578255 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

Договір оренди землі від 05 лютого 2014
року укладений між ОСОБА_12 та приватним
підприємством «Нове життя-1», який
зареєстрований 05.03.2014 Реєстраційною
службою Машівського районного
управління юстиції, індексний № 11425773 -
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з приватного підприємства
«Нове життя-1» на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 162, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особою, яка не була присутньою під час
проголошення рішення в той же строк з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
у випадку його оскарження, після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та
підписано 08 вересня 2014 року

Суддя: