Провадження № 2/0202/390/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого судді -
Мороза В.П.

при секретареві -
Калюжній В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Головне управління ДМС у
Дніпропетровській області, Відділ
опіки та піклування державної
адміністрації Індустріального району
м. Дніпропетровська про визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач звернувся
до Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська з вищезазначеною
позовною заявою. В обґрунтування
заявлених вимог, з урахуванням
уточнень (а.с. 30), зазначив, що йому
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі - продажу ВАР № 185143, реєстр № 9716
від 15.11.2003 року. Відповідачка по справі -
колишня дружина позивача,
зареєстрована за адресою позивача,
однак з 01.06.2012 року по теперішній час не
проживає в зазначеній квартирі, що
порушує право позивача на користування
своєю власністю та змушує позивача
нести додаткові витрати по оплаті
комунальних послуг, виходячи з
кількості зареєстрованих осіб.

З урахуванням викладеного, просив суд
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1, шляхом
зняття з реєстраційного обліку
відповідачки із зазначеної квартири.

У судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали,
просили суд задовольнити його.

Відповідачка та її представник у
судове засідання з'явилися, просили
відмовити у задоволенні позову, суду
надали заперечення проти позову
(а.с.14-16).

Представник Головного управління ДМС у
Дніпропетровській області у судове
засідання не з'явився, про час місце
його проведення повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Представник Органу опіки та піклування
Індустріального району м.
Дніпропетровська в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
стверджуючи, що позовні вимоги
порушують право дитини.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі - продажу ВАР № 185143, реєстр № 9716
від 15.11.2003 року (а.с. 4-5).

В своєму позові позивач посилається на
те, що його колишня дружина -
відповідачка по справі ОСОБА_1, з 01.06.2012
року не проживає разом з ним за адресою:
АДРЕСА_1, так як мешкає за іншою адресою.

Оскільки збереження реєстрації
відповідача змушує позивача нести
додаткові витрати по оплаті квартирної
плати, перешкоджає вільному
користуванню та розпорядженню
належним йому майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
між сторонами склалися неприязні
стосунки, що у свою чергу унеможливлює
добросусідське, мирне проживання
позивача з відповідачкою та у свою
чергу порушує інтереси дитини.

Наявність у позивача обов'язків
сплачувати комунальні послуги не може
бути підставою для зняття з реєстрації
відповідачки та малолітньої дитини у
спірній квартирі, оскільки відповідно
до ст. 18 Закону України «Про охорону
дитинства» діти - члени сім'ї наймача
або власника жилого приміщення мають
право користуватися займаним
приміщення нарівні з власником або
наймачем.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позивачу у задоволені позову слід
відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 316, 319, 379, 382, 383, 391, 405 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - Головне
управління ДМС у Дніпропетровській
області, Відділ опіки та піклування
державної адміністрації
Індустріального району м.
Дніпропетровська про визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
В.П. Мороз