№ апеляційного
провадження:22-ц/796/8859/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Фролов
М.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Лужецькій І.С.

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ХарабараТ.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України Вакулича Василя
Володимировича на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 24 березня 2014 року

У справі за заявою Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка Олександра Миколайовича про
заміну сторони у виконавчому
провадженні її правонаступником

У справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного департаменту з питань
банкрутства про звільнення з роботи у
зв'язку із ліквідацією та про повний
розрахунок,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
замінено боржника у виконавчому
провадженні з виконання заочного
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28.04.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Державного
департаменту з питань банкрутства про
звільнення з роботи у зв'язку із
ліквідацією та про повний розрахунок.
Визнано боржником Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України /а.с. 108-109/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
представник Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України Вакулич
В.В. подав апеляційну скаргу,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не взято до уваги, що
Державний департамент з питань
банкрутства ліквідовано постановою
Кабінету Міністрів України від 28.03.2011
р. №346, а відповідно до ст. 104 ЦК України
ліквідація не передбачає
правонаступництва. Крім того, згідно з
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 16.11.2011 р. №1135-р у системі
центральних органів виконавчої влади з
формування та забезпечення реалізації
політики з питань банкрутства є
Міністерство юстиції України, якому
передано повноваження ліквідованого
Департаменту. З урахуванням
викладеного в апеляційній скарзі
просив ухвалу суду скасувати та
постановити нову про відмову у
задоволенні заяви.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала скасуванню, з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, на підставі
наступного.

Судом встановлено, що 28.04.2012 р.
Голосіївським районним судом м. Києва у
справі за позовом ОСОБА_3 до Державного
департаменту з питань банкрутства про
звільнення з роботи у зв'язку із
ліквідацією та про повний розрахунок
позов задоволено, зобов'язано
Державний департамент з питань
банкрутства виплатити ОСОБА_3 50 208, 84
грн.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2011 р. №346 Державний департамент
з питань банкрутства, що був утворений
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.03.2006 р. №370 у
складі Міністерства економіки / а.с.46/,
ліквідовано.

Замінюючи боржника у виконавчому
провадженні з виконання заочного
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28.04.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Державного
департаменту з питань банкрутства про
звільнення з роботи у зв'язку із
ліквідацією та про повний розрахунок
та визнаючи боржником Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України, суд першої інстанції
керувався положеннями ст. 378 ЦПК
України та наданими державним
виконавцем документів, з яких
вбачається, що правонаступником
ліквідованого Державного департаменту
з питань банкрутства визначено
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

В матеріалах справи на а.с. 76-79
міститься ухвала від 15.05.2013 року, якою
заяву головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
БойкаО.М. від 24.04.2013 р. про зміну способу
і порядку виконання заочного рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28.04.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Державного департаменту з
питань банкрутства про звільнення з
роботи у зв'язку із ліквідацією та про
повний розрахунок, задоволено.

Змінено спосіб та порядок виконання
вказаного рішення суду, шляхом
стягнення 50208, 84 грн. на користь ОСОБА_3
та пред'явлення виконавчого документу
до Державної казначейської служби
України в порядку виконання рішень про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників №845
від 03.08.2011 р.

Таким чином, судом першої інстанції
визначено спосіб та порядок виконання
рішення суду шляхом пред'явлення
виконавчого документу до Державної
казначейської служби України, 10.02.2014 р.
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М., відкрито виконавче
провадження та визначено боржника -
Державна казначейська служба України.

Замінюючи сторону виконавчого
провадження, судом першої інстанції
зазначено про достатність наданих суду
документів, що свідчать про те, що
правонаступником Державного
департаменту з питань банкрутства є
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України.

Разом з цим, колегія суддів приходить
до висновку про помилковість вказаного
висновку, оскільки до заяви державного
виконавця доданий витяг з ЄДР щодо
ліквідації Державного департаменту з
питань банкрутства / а.с.103/ та довідка
щодо даних Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України / а.с.104/, які
не містять даних щодо
правонаступництва, про що зроблено
помилковий висновок судом першої
інстанції.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.03.2011 р. №346 «Про
ліквідацію урядових органів»
постановлено ліквідувати Державний
департамент з питань банкрутства, про
що у витягу з ЄДР, мітиться запис про
припинення в результаті ліквідації. /
а.с. 103/

Жодних даних щодо правонаступництва,
матеріали справи не містять.

Крім того, не враховано вже проведену
заміну боржника.

Таким чином, задоволення заяви судом
першої інстанції є помилковим та
передчасним.

Крім того, слід також зазначити, що
позов ОСОБА_3 подано 10.12.2011 р., заочне
рішення про стягнення грошових коштів
з Державного департаменту з питань
банкрутства судом прийнято 28.04.2012 р., а
рішення про ліквідацію департаменту
прийнято 28.03.2011 р., тобто до подачі
позову та винесення рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Враховуючи викладене, колегія суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала суду скасуванню, з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України Вакулича
ВасиляВолодимировича - задовольнити
частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 березня 2014 року -
скасувати, справу повернути до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: