Дата документу 12.11.2014
Справа № 334/6997/13-ц
Провадження № 2/334/151/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Нестеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
третя особа: ОСОБА_3, про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, виселення відповідача та
інших осіб, які проживають в кватирі, що
є предметом іпотеки. В ході розгляду
справи було неодноразово уточнено
позовні вимоги, залучено в якості
співвідповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2

В обґрунтування позову вказується, що
07.11.2005р. між Банком і ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №ZPS0GA00000274,
на підставі якого ОСОБА_3 наданий
кредит у вигляді непоновлювальної
лінії у розмірі 21072,00 доларів США (20000,00
доларів США на ремонт квартири, 1072,00
доларів США на сплату страхових
платежів) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,96% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 06.11.2009 року. Погашення
заборгованості повинно здійснюватися
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
в сумі 600,67 доларів США для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат банку відповідно до
п.п. 2.2.9, 4.3 договору.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено
іпотечний договір №885 від 08.11.2005р.,
відповідно до якого ОСОБА_1 надала в
іпотеку нерухоме майно: квартиру
НОМЕР_1 загальною площею 62,02 кв.м.,
житловою площею 33,5 кв.м, розташовану за
адресою АДРЕСА_1. Майно належить
відповідачці на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу, №2442.

У порушення зазначених умов кредитного
договору позичальник ОСОБА_3
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав. Згідно
уточненої позовної заяви від 03.07.2014р., у
зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
станом на 01.07.2013р. позичальник має
заборгованість 62156,23 доларів США, яка
складається з заборгованості за
кредитом у сумі 15143,37 доларів США,
заборгованості по процентам у сумі
31056,01 доларів США, пені за період з
01.07.2012р. по 01.07.2013р. у сумі 15956,85 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 01.07.2013
року складає 496628,27 грн.

В рахунок погашення вказаної
заборгованості за кредитним договором
позивач просить звернути стягнення на
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки. Встановити
початкову ціну предмета іпотеки на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності.

Також просить виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_1, які зареєстровані та
проживають у квартирі, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити у повному обсязі з
наведених вище підстав.

Відповідач ОСОБА_1. в судове засідання
не з'явилася, причини неявки не
повідомила, заперечень проти позову не
надала.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 надіслали
на адресу суду письмові заперечення
проти позову. В судовому засіданні їх
представник підтримав заперечення
проти позову, вказуючи, що з часу
порушення ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором Банк не звертався
до суду з позовом до нього про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, обравши способом захисту
свого порушеного права звернення
стягнення на предмет іпотеки,
пред'явивши даний позов до
іпотекодавця ОСОБА_1 Кредит був наданий
ОСОБА_3 строком до 06.11.2009р., у зв'язку з
неповерненням позичальником кредиту
до вказаної дати у Банку виникло право
розпочати процедуру стягнення на
предмет іпотеки. Однак до серпня 2013
року Банк не звертався до іпотекодавця
з вимогою про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Оскільки строк, в
межах якого Банк мав право звертатися з
позовом про звернення стягнення на
квартиру, сплинув у 2012 році, ОСОБА_1
заявляє про застосування позовної
давності, що є підставою для відмови у
задоволенні позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки. Оскільки
відсутні підстави для задоволення
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки, у задоволенні вимог
про виселення відповідачів також має
бути відмовлено. Крім того, відповідач
ОСОБА_1 пояснила, що вона є лише
власником іпотечного майна, але
зареєстрована та проживає за іншою
адресою, тому вимоги про її виселення є
безпідставними.

Заслухавши учасників процесу,
розглянувши матеріали справи,
оцінивши та дослідивши у сукупності
докази у справі, суд дійшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.11.2005р. між
Банком і ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №ZPS0GA00000274,
відповідно до якого ОСОБА_3 наданий
кредит у вигляді непоновлювальної
лінії у розмірі 21072,00 доларів США (20000,00
доларів США на ремонт квартири, 1072,00
доларів США на сплату страхових
платежів) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,96% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 06.11.2009 року.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
в сумі 600,67 доларів США для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат банку відповідно до
п.п. 2.2.9, 4.3.

В забезпечення виконання зобов'язань
за цим кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено
іпотечний договір №885 від 08.11.2005р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за №2983.

Предметом цього договору є надання
іпотекодавцем ОСОБА_1 в іпотеку
нерухомого майна, зазначеного в п. 6
цього договору, в забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед
іпотекодержателем, в силу чого
іпотекодержатель має право в разі
невиконання позичальником зобов'язань,
забезпечених іпотекою, одержати
задоволення за рахунок переданого в
іпотеку предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Згідно п. 6 договору іпотеки
іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме
майно (предмет іпотеки), а саме,
квартиру НОМЕР_1 загальною площею 62,02
кв.м., житловою площею 33,5 кв.м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу, зареєстрований в
реєстрі за № 2442.

Згідно договору купівлі-продажу від
09.09.1998р., зареєстрованого в реєстрі за
№2442, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1
загальною площею 62,02 кв.м., житловою
площею 33,5 кв.м. Право власності за цим
договором на вказану квартиру
зареєстровано ОП ЗМБТІ, що
підтверджується реєстраційним
написом, витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно.

У відповідності до іпотечного договору
№885 від 08.11.2005р. приватним нотаріусом
ОСОБА_4 08.11.2005р. було зареєстровано
обтяження об'єкту: квартири,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 номер
за РПВН: 12456849, на підставі іпотечного
договору №2983 від 08.11.2005р., що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Державному реєстрі іпотек
№5415618 від 08.11.2005р.

Позичальник ОСОБА_3 зобов'язання за
кредитним договором №ZPS0GA00000274 від
07.11.2005р. належним чином не виконував,
здійснював щомісячні платежі
несвоєчасно та не у повному обсязі,
згідно розрахунку, останній платіж мав
місце у січні 2008 року. До визначеного
договором строку, тобто до 07.11.2009р.,
ОСОБА_3 не повернув кредит у повному
обсязі та не сплатив всі нараховані
проценти за користування кредитними
коштами, що вбачається з розрахунку
заборгованості і ним не заперечується.

Згідно розрахунку, який неодноразово
уточнявся позивачем, станом на 01.07.2013р.
заборгованість за кредитом становить
15143,37 доларів США, заборгованість за
процентами становить 31056,01 доларів США
(а.с.136-139). На суму простроченої
заборгованості за період з 01.07.2012р. по
01.07.2013р. нарахована пеня у сумі 15956,85
доларів США (а.с.140-147).

ПАТ КБ «ПриватБанк» ніколи не
звертався до суду з вимогами про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором №ZPS0GA00000274 від
07.11.2005р.

Обравши способом захисту свого
порушеного права звернення стягнення
на предмет іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк»
08.08.2013р. звернувся до суду з позовом до
майнового поручителя ОСОБА_1 про
звернення стягнення на іпотечне майно -
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 62,02
кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., яка
належить ОСОБА_1 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу, зареєстрований в
реєстрі за № 2442.

Згідно довідки МКП «Основаніє»№4677 від
31.12.2013р. про зареєстрованих осіб, за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровані дві
особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 за цією
адресою не зареєстрована. Довідкою
Центру обслуговування абонентів №13
Єдиної абонентської служби
Запорізької міської ради підтверджено,
що власник квартири ОСОБА_1 за вказаною
адресою не зареєстрована, родичі
власника квартири - ОСОБА_3
зареєстрований за вказаною адресою з
11.10.2005р., ОСОБА_2 зареєстрована з 29.09.1998р.

Відповідно до договору іпотечного
договору №885 від 08.11.2005р., ОСОБА_1
передала в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
особи-боржника ОСОБА_3, тобто являється
майновим поручителем.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
іпотеку» майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. У разі задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним
зобов'язанням.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Умовами іпотечного договору визначено
право іпотекодержателя з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання якого-небудь із зобов'язань
за кредитним договором вони не будуть
виконані (п.15.7.1), звернути стягнення на
предмет іпотеки незалежно від настання
термінів виконання якого-небудь із
зобов'язань за кредитним договором у
випадках, визначених п.15.7.2 договору.

Частина 5 статті 3 закону України «Про
іпотеку» передбачає, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору. Така ж норма закріплена в
частині першій статті 17 закону України
«Про іпотеку», згідно якої іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Разом
із настанням певної події, яка має
юридичне значення, законодавець
пов'язує термін, який визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати
(частина друга статті 251 та частина
друга статті 252 ЦК України). При цьому
сама по собі умова договору іпотеки про
дію іпотеки до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором не
може розглядатися як встановлення
строку дії іпотеки, так як це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Як уже зазначалося вище, термін
повернення заборгованості за
договором кредиту сплинув 06.11.2009 року,
цей же термін зазначено і в договорі
іпотеки, тому саме 06.11.2009 року слід
розглядати як строк дії іпотечного
договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України). За змістом цієї норми
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення в
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2011р.
у цивільній справі №2-469/11 було
задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про звернення
стягнення на квартиру за адресою
АДРЕСА_1, яка не існує взагалі.
Пред'явлення цього позову не зупиняє і
не перериває перебіг позовної
давності, оскільки предметом спору у
справі, що на цей час розглядається, є
квартира АДРЕСА_1 яка не була раніше
предметом спору у суді, що встановлено
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 24.09.2014р.

Представник позивача звернувся до суду
із заявою від 12.11.2014р. про поновлення
строку позовної давності щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, розташований за адресою
АДРЕСА_1 в якій просив вирішити питання
про поновлення позовної давності на
підставі ст. 73 ЦПК України, яка
регламентує поновлення та продовження
процесуальних строків.

У відповідності до ч. 2 ст. 267 ЦК України
позовна заява про звернення стягнення
на предмет іпотеки, розташований за
адресою АДРЕСА_1 прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності. Оцінюючи доводи заяви від
12.11.2014р. про поновлення строку позовної
давності у розумінні ч.5 ст. 267 ЦК
України, суд дійшов наступного
висновку. Доводи цієї заяви, що лише у
2012 році були внесені виправлення до
іпотечного договору №885 від 08.11.2005р.
щодо адреси іпотечного майна, що
перешкоджало зверненню до суду з
позовом про звернення стягнення на
іпотечне майно в межах строку позовної
давності, позивачем не доказані,
оскільки виправлення в іпотечному
договорі застережені підписом
нотаріуса без зазначення дати такого
виправлення. Як було встановлено судом,
на підставі іпотечного договору №885
від 08.11.2005р. приватним нотаріусом саме
08.11.2005р. було зареєстровано обтяження
об'єкту іпотеки: квартири, розташованої
за адресою АДРЕСА_1 номер за РПВН: 12456849
від 08.11.2005р. Таким чином, причини
пропущення позовної давності, вказані
у заяві позивача від 12.11.2014р., суд не
визнає поважними.

Оскільки на момент звернення до суду з
даним позовом строк позовної давності
щодо вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки сплинув, вказані
позивачем причини пропущення позовної
давності не визнані судом поважними,
зважаючи на заяву іпотекодавця про
застосування наслідків спливу строку
позовної давності, в задоволенні
позову банку про звернення стягнення
на предмет іпотеки, а відтак і про
виселення осіб, які там проживають,
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.