Справа № 128/3146/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого - судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

за участю:

представника позивача Антонюк О.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення
сум сплаченої тимчасової допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального
захисту населення Вінницької районної
державної адміністрації звернулося до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 04.02.2008 року до
позивача по справі звернулась жителька
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 за призначенням
тимчасової допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів,
оскільки аліменти від батька своїх
дітей ОСОБА_2 згідно рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 17.04.2006 року про стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, вона не отримувала. На
підставі поданих документів ОСОБА_3
було призначено вищевказану допомогу
на шість місяців: з 01.02.2008 року по 31.07.2008
року.

Для призначення тимчасової допомоги
ОСОБА_3 повторно подавала до
управління праці та соціального
захисту населення Вінницької районної
державної адміністрації заяви про
призначення вищевказаної допомоги та
довідки ВДВС Вінницького районного
управління юстиції про неотримання
аліментів від батька своїх дітей
ОСОБА_2

За період з 01.02.2008 року по 31.12.2012 року
перебування ОСОБА_3 в управлінні праці
та соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації на обліку, як одержувача
тимчасової допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, вона
отримала зазначену допомогу на
загальну суму 23127 грн. 30 коп.

Відповідно до чинного законодавства
виплачені ОСОБА_3 кошти у вигляді
тимчасової допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів,
підлягають поверненню до Державного
бюджету батьком дітей ОСОБА_2, тому
позивач звернувся до суду з
відповідним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача за дорученням Антонюк О.В.
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити у повному обсязі. В
судовому засіданні надала письмові
пояснення на заперечення відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. Суду пояснив,
що йому відомо про рішення суду про
стягнення з нього аліментів на дітей,
аліменти сплачував два роки,
відрахування проводили з заробітної
плати, так як спочатку офіційно
працював. Після розірвання шлюбу
продовжує допомагати дітям. Кошти
надає особисто дітям, а не ОСОБА_3,
оскільки остання витрачає їх на
власний розсуд, а не на утримання дітей.
Йому не було відомо, що ОСОБА_3 оформила
тимчасову допомогу, діти теж її не
бачили. Позивачем не надано докази, що
він ухилявся від сплати аліментів,
невідомо, чи був виконавчий лист, чому
він не виконувався, чому виконавчою
службою не були ініційовані кроки для
відкриття кримінального провадження.
Він нікуди не виїжджав, має постійне
місце проживання, не скривався.
Періодичні заробітки він надавав
особисто дітям, бо за станом здоров`я не
має можливості повноцінно працювати.
Він проживає в квартирі, де немає
світла, води, газу, каналізації.
Влаштуватися на роботу не може,
оскільки в нього хворий хребет. Діти до
нього претензій не мають. Кошти в
розмірі 23127 грн. 30 коп. на дітей не
витрачалися. Просить відмовити
позивачу в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що рішенням
Вінницького районного суду Вінницької
області від 17.04.2006 року з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про
народження серії НОМЕР_1 та серії
НОМЕР_2 (а.с. 3, 4).

З довідок, виданих відділом державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції
Вінницької області від 17.01.2008 року,
05.08.2008 року, 17.02.2009 року, 14.08.2009 року,
19.02.2010 року, 06.08.2010 року, 07.02.2011 року,
04.08.2011 року, 16.02.2012 року, 02.08.2012 року,
вбачається, що ОСОБА_3 не отримувала
аліментів на утримання дітей від
відповідача ОСОБА_2 за періоди з 01.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 01.02.2008 року по
01.08.2008 року, з 01.08.2008 року по 01.02.2009 року, з
01.02.2009 року по 01.08.2009 року, з 01.08.2009 року
по 01.02.2010 року, з 01.02.2010 року по 01.08.2010
року, з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011
року по 31.07.2011 року, з 01.08.2011 року по
01.02.2012 року, з 01.02.2012 року по 01.08.2012 року
(а.с. 5, 8, 11, 14, 17, 20, 22, 24, 26, 28). Тому на
підставі поданих ОСОБА_3 до органу
праці та соціального захисту населення
Вінницького району заяв їй було
призначено соціальну допомогу.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов`язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, тобто даний
обов`язок є рівною мірою обов`язком як
матері, так і батька, причому обов`язком
особистим, індивідуальним, а не
солідарним.

Твердження відповідача ОСОБА_2 про те,
що він періодично сплачував аліменти,
надаючи їх особисто дітям, не
підтверджено в судовому засіданні
жодним доказом.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.181 СК України,
якщо місце проживання чи перебування
батьків невідоме, або вони ухиляються
від сплати аліментів, або не мають
можливості утримувати дитину, дитині
призначається тимчасова державна
допомога, яка не може бути меншою ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Виплата
тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.10 ст.181 СК України
суми наданої дитині тимчасової
державної допомоги підлягають
стягненню з платника аліментів до
Державного бюджету України у судовому
порядку.

Згідно пункту 12 Порядку призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.02.2006
року № 189, якщо виникла можливість
стягнення аліментів з одного з
батьків, виявлено, що один з батьків
може утримувати дитину або місце
проживання (перебування) одного з
батьків встановлено, у зв'язку з чим
можливе стягнення з нього коштів на
утримання дитини, орган праці та
соціального захисту населення
звертається до суду із заявою про
стягнення суми сплаченої тимчасової
державної допомоги.

Дійсно, ОСОБА_3 отримала в управлінні
праці та соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації тимчасову допомогу
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, на загальну суму 23127
грн. 30 коп. за період часу з 01.02.2008 року
по 31.12.2012 року, що підтверджується
довідкою управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації від 13.06.2014 року про
виплату тимчасової допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів (а.с. 31-32).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Тому вимоги позивача про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 коштів як таких, що
виплачені з Державного бюджету України
у вигляді тимчасової державної
допомоги, є законними і обґрунтованими,
та підлягають повному задоволенню.

Суд не приймає до уваги пояснення
відповідача про його важкий
матеріальний стан та стан його
здоров`я, те, що він не може
влаштуватися на роботу, бо в нього
хворий хребет, посилаючись на довідку
виконкому Якушинецької сільської ради
Вінницького району Вінницької області
№ 2205 від 31.07.2014 року, згідно якої він
проживає, але не зареєстрований в
квартирі АДРЕСА_2, в квартирі немає
електроенергії, відсутнє
водопостачання та водовідведення, а
також на рішення
лікарсько-консультативної комісії
Вінницької ЦКЛ, згідно якого за станом
здоров`я ОСОБА_2 протипоказаний важкий
фізичний труд, так як зазначені докази
не підтверджують знаходження
відповідача ОСОБА_2 в скрутному
матеріальному становищі та не
звільняють його від обов`язку
повернення коштів, що виплачені з
Державного бюджету у вигляді
тимчасової державної допомоги його
дітям.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягають до стягнення на
користь держави судові витрати, які
складаються із суми судового збору, від
сплати яких звільнено позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.180, 181 СК України, ст.22 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Управління праці та соціального
захисту населення Вінницької районної
державної адміністрації кошти в сумі
23127 (двадцять три тисячі сто двадцять
сім) грн. 30 коп. як такі, що виплачені з
Державного бюджету у вигляді
тимчасової державної допомоги (на
рахунок 6956, МФО 802015, код 03191928, в
призначенні платежу вказати:
повернення сплаченої тимчасової
допомоги за минулі роки, прізвище,
адресу, КФК 090307, КЕКВ 2730).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір
в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп. в доход держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ:
Ю.Ф. Карпінська