У Х В А Л А

17 листопада 2014 року
м.
Черкаси

Черкаський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: прокуратура
Черкаського району, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про позбавлення батьківських
прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_3, треті особи: прокуратура
Черкаського району, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про позбавлення батьківських
прав.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує що 11 липня 1998 року був
зареєстрований шлюб між позивачем та
відповідачем по справі. В шлюбі 09.10.1999
року в них народився син ОСОБА_2 30.11.2005
р. шлюб між позивачем та відповідачем
було розірвано. З моменту розлучення і
по цей час батько бачив дитину лише
одного разу. Крім стягнених аліментів,
які він платив невчасно та не в повному
обсязі, а згодом перестав платити, за що
притягається до кримінальної
відповідальності, ніякої іншої
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надавав і не надає по цей час.
Коли дитина неодноразово хворіла,
перебуваючи на стаціонарному
лікуванні, а згодом змушена була
проходити оздоровлення в оздоровчих
санаторіях, позивач зверталась до
відповідача для надання матеріальної
допомоги на лікування, однак нічого не
отримала. Відповідач не піклується про
фізичний і духовний розвиток свого
сина, не спілкується з ним, тобто не
дбає про його нормальне
самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню
загальновизнаних норм моралі, не надає
доступу до культурних і духовних
цінностей. Їх син не отримав від батька
жодного подарунку на день народження,
останні кілька років він його не вітав.
Відповідач злісно і систематично
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, яке
проявляється в байдужому, пасивному
ставленні до життя його рідного сина,
невиконанні жодних дій, які
задовольняють його потреби, створює
умови які шкодять інтересам дитини, не
відвідує його вдома і школі. Позивач
ніколи не чинила жодних перешкод
відповідачу для здійснення ним
батьківських обов'язків, він знає місце
проживання дитини, номер телефону,
однак не приїжджає і не телефонує. Все
вищезазначене свідчить виключно про
одне: відповідач ОСОБА_3 самоусунувся
від виконання батьківських обов'язків.
Тому позивач була змушена звернутися
до суду та просила суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина
ОСОБА_4, та судові витрати покласти на
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з’явився, хоча про час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, згідно
чинного законодавства, про що свідчать
поштові повідомлення в матеріалах
справи.

Відповідно ст.224 ЦПК України, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що по справі доцільно винести
заочне рішення.

Керуючись ст.ст. 224-226 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ:

У справі за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: прокуратура
Черкаського району, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про позбавлення батьківських
прав- винести рішення при заочному
розгляді справи.

Ухвала окремому оскарженню
не підлягає.

Суддя

О. А. Смоляр