Номер провадження: 22-ц/785/6406/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Заїкін А.П.

За участю секретаря- Колмаков В.І.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 29 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Суворовського районної адміністрації
міської ради, 3-я особа-ОСОБА_6

-про визнання права власності
,зобовязання відкрити особистий
рахунок.

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року позивачка
звернулась з вищезазначеним позовом в
котрому зазначала, що 11 липня 2013 року
отримала доручення від ОСОБА_7, котра
уповноважила її подарувати ОСОБА_8 3/25
частини квартири АДРЕСА_1. Одночасно
вони уклали домашню угоду, відповідно
до котрої за продаж 3/25 частини
квартири АДРЕСА_1 вона передала ОСОБА_7
та ОСОБА_9 4000 доларів CША. Позивач не
може користуватись майном, а саме
провести в приміщення електроенергію,
так як для цього необхідний особистий
рахунок. Відповідач відмовив у
відкритті особистого рахунку
пославшись на відсутність договору
найму житлового приміщення.

Посилаючись на вищезазначене
просила суд визнати за нею право
власності на 3/25 частини приміщення
квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідача відкрити особистий
рахунок на ім'я позивача.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 29 травня 2014 року в
заявлених вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового, про задоволення
позовних вимог посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
посилається на відсутність вини в
неоформлені нотаріально посвідченого
договору.

В судове засідання 3-я особа-
ОСОБА_6 не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщений належним
чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за його відсутністю.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, яка доповіла зміст
рішення, вислухавши пояснення сторін,
що з'явились, перевіривши доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лив формальних міркувань.

Відмовляючи в заявлених вимогах
районний суд виходив з того, що в разі
недодержання сторонами закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Судова колегія погоджується з
таким судженням районного суду з
наступних підстав.

Відповідно до правової позиції
постанови Судової палати у цивільних
справах ВСУ від 30 січня 2013 року № 6-162цс12
вирішуючи спір про визнання правочину,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК України не застосовується
щодо правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації. Момент вчинення таких
правочинів згідно зі статтею 210,
частиною третьою статті 640 ЦК України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) пов'язується з
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними й не створюють прав та
обов'язків для сторін.
Договір купівлі-продажу житлового
будинку (або його частини) підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, а тому не може
бути визнаний дійсним на підставі
частини другої статті 220 ЦК України.

Матеріалами справи встановлено,
що рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 21.08.2008 року визнано
дійсним договір купівлі-продажу майна
від 17.11.2006 року, визнано за ОСОБА_7 право
власності на 3/25 частини квартири
АДРЕСА_1, що складається з
відокремленого підсобного приміщення,
загальною площею 9,6 кв. м., виділено у
користування зазначене приміщення.
Рішення набрало законної сили 01.09.2008
року (а.с. 15). Право власності на 3/25
частини квартири зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 29.10.2008 року (а.с. 14).

Відповідно до наданої домашньої
угоди (договір купівлі продажу), без
дати та без номеру, позивач передала
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 4000 доларів США, а
останні дали генеральне доручення для
відчуження спірного помешкання шляхом
оформлення договору дарування ОСОБА_8.
(а.с.8).

За правилами ч. 4 ст. 334 ЦК України,
яка викладена у новій редакції з 1
січня 2012 року на підставі Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» та інших законодавчих актів
України» від 11.02.2010 року, права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної
ділянки,єдиного майнового
комплексу,житлового будинку( квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню,
крім договорів купвлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Виходячи з того що відповідно до
ст. 203 ч.4 ЦК України , правочин має
вчинятись у формі, встановленій
законом, районний суд прийшов до
правильного висновку, що письмова
угода нерухомого майна не породжує
прав та обов'язків, оскільки
нотаріально не посвідчена, а відтак
правила ст.220 ч.2 ЦК України на дані
правовідносини не розповсюджуються.

Так як відкриття особового
рахунку є похідними від права
власності, то районний суд прийшов до
вірного висновку, що і в цій частині
заявлені вимоги не підлягають
задоволенню.

Посилання на те, що ОСОБА_7 стала
власником спірного помешкання на
підставі рішення суду не є правовою
підставою для задоволення позовних
вимог.

Виходячи з вищезазначеного,
доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317,319 ЦПК
України судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 29 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді- А.П.Заїкін

Л.І.Доценко