Справа № 303/5131/14-ц
№ 2/303/2790/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 вересня 2014 року
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Мукачево цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Мукачівський міський відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в Закарпатській області
про визнання осіб такими, що втратили
право на користування житловим
Позивач ОСОБА_1 звернулася в
Мукачівський міськрайонний суд із
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа Мукачівський міський
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням.
Позов мотивовано тим, що позивачу
ОСОБА_1, на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 20.07.2013
року, посвідченого приватним
нотаріусом Мукачівського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №2034.
Право приватної власності на
вищевказане майно зареєстровано в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за реєстраційним
номером 6560205 від 20.07.2013 року.
При оформленні позивачем нової
будинкової книги на придбану квартиру
їй стало відомо, що попередній власник
дав свою згоду на реєстрацію місця
проживання у вказаній квартирі
відповідачам по справі та не скасував
таку реєстрацію перед продажем
квартири. Відомості про реєстрацію
інших осіб в квартирі позивач отримала
в усному порядку від працівника
Мукачівського міського відділу ГУ ДМС
України в Закарпатській області.
Реєстрація відповідачів у квартирі
створює позивачу перешкоди у вільному
користуванні та розпорядженні
квартирою, оскільки вона змушена
оплачувати комунальні послуги за
утримання та обслуговування квартири і
будинку з розрахунку на кілька
зареєстрованих в квартирі осіб.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
проте від неї надійшла заява в якій
вона просить справу розглянути за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечила.
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про причини неявки суд не повідомили, а
тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України
суд розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, однак подав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, проти
задоволення позовних вимог не
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого висновку.
В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що ОСОБА_1, на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 20.07.2013 року
посвідченого приватним нотаріусом
Мукачівського нотаріального округу
ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за
№2034 (а.с. 5-6). Право приватної власності
на вищевказане майно зареєстровано в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за реєстраційним
номером 6560205 від 20.07.2013 року (а.с. 7).
Згідно довідки управляючої компанії
року в АДРЕСА_1 зареєстрований
відповідач: ОСОБА_3, 1969 року народження ,
1 (одна) особа з 25.02.2014 (а.с. 12).
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до акту № 58 від 14.08.2014 року
уповноваженої особи паспортиста ТОВ
«І.Т.В. Сервіс Плюс» ОСОБА_5,
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1,
відповідач ОСОБА_2, 1971 року народження,
не проживає з 2010 року (а.с.24).
Відповідно до акту № 59 від 14.08.2014 року
уповноваженої особи паспортиста ТОВ
«І.Т.В. Сервіс Плюс» ОСОБА_5,
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1,
відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не
проживає з 2013 року (а.с.25).
Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України,
яка передбачає право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, до якої
Україна приєдналася 17 липня 1997 року
відповідно до Закону №475/97-ВР від 17
липня 1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
У відповідності до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
За змістом ст. 156 ЖК України право на
користування житлом мають члени сім'ї,
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить.
Виходячи зі змісту положень ст.ст. 317,319
ЦК України та ст.ст. 150, 156 ЖК України,
особа має право на користування житлом
лише за наявності у неї права власності
на будинок (квартиру) або ж якщо ця
особа являється членом сім'ї власника
Таким чином, з моменту відчуження даної
квартири відповідачі втратили право на
користування даною квартирою, оскільки
більше не являються ні власниками
даної квартири, ні членом сім'ї
власника вищевказаної квартири.
Реєстрація відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
за вказаною адресою позбавляє
конституційного права позивача ОСОБА_1
як власника квартири вільно володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном, створює для неї зайві витрати
по обслуговуванню та утриманню
квартири, а тому позов підлягає до
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути солідарно понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК
України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2, 1971 року народження та
ОСОБА_3, 1969 року народження такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 гривень
(двісті сорок три гривні шістдесят
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223, 233
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В. Гутій