Справа № 727/3100/14-ц
Провадження № 2/727/964/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді:
Чебан В.М.

при секретарі:
Руснак Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом до відповідача ОСОБА_2,
посилаючись на те, що вона ОСОБА_1,
зареєстрована та постійно проживає в
АДРЕСА_1. Вказані обставини
підтверджуються довідкою з місця
проживання. Відповідно до договору
купівлі-продажу АВК № 637514 від 18 травня
2000 року, посвідченого приватним
нотаріусом Чернівецького
нотаріального округу ОСОБА_3, позивачка
набула право власності на квартиру
АДРЕСА_1. Право власності на даний
житловий будинок зареєстрований в
Чернівецькому комунальному обласному
бюро технічної інвентаризації 31.05.2000
року.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону.

Як вказано в позовній заяві, в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з
11.07.2000 року також син позивачки,
відповідач по даній справі - ОСОБА_2,
вказані обставини підтверджуються
довідкою КЖРЕП № 5 від 07.04.2014 року № 1298.
ОСОБА_2 фактично жодного дня у вказаній
квартирі не проживав, він був лише
зареєстрований по згоді позивачки в
липні 2000 року, але фактично вони
проживали з позивачкою в іншому
житловому приміщенні, оскільки в
спірній квартирі, яку придбала
позивачка в той час у власність,
здійснювався поточний ремонт. У
вересні 2000 року син позивачки,
відповідач по справі, виїхав за межі
України в США на навчання в
аспірантурі. З того часу він в квартирі
не проживає, постійно проживає в США.
Доказом того, що ОСОБА_2 в спірній
квартирі не проживає з 2000 року, є акт
обстеження житлових умов від 07.04.2014
року, затверджений начальником КЖРЕП-5
Є.І.Долгим.

Як зазначає позивачка, відповідач
ОСОБА_2 не заперечує проти того, щоб
його зняти з реєстрації в спірній
квартирі АДРЕСА_1, проте він цього не
може зробити, оскільки постійно
проживає за межами України, а таку
заяву відповідно до чинного
законодавства України він повинен
подати особисто у відповідні державні
органи.

В зв'язку з тим, що відповідач
зареєстрований в квартирі, яка
належить позивачці на праві власності,
як її син, тобто як член її сім»ї,
позивачка не має можливості оформити
субсидію на житлово-комунальні
послуги, ні державну допомогу як
малозабезпечена особа, також
позивачка сплачує зайві
житлово-комунальні послуги, тобто
вимушена нести додаткові витрати.

На основі викладеного позивачка
просить визнати відповідача ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання
не з'явилася, проте до початку судового
засідання від неї надійшла заява про
розгляд даної справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує, просить їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте до початку судового
засідання від нього по пошті надійшла
нотаріально завірена заява про розгляд
даної справи в його відсутність,
позовні вимоги визнає повністю та не
заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно
з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована в АДРЕСА_1, вказані
обставини підтверджуються довідкою з
місця проживання. ( а.с. 6). Відповідно до
договору купівлі-продажу АВК № 637514 від
18 травня 2000 року, посвідченого
приватним нотаріусом Чернівецького
нотаріального округу ОСОБА_3, позивачка
набула право власності на квартиру
АДРЕСА_1. Право власності на даний
житловий будинок зареєстрований в
Чернівецькому комунальному обласному
бюро технічної інвентаризації 31.05.2000
року. ( а.с. 7).

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону.

Також судом встановлено, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з
11.07.2000 року також син позивачки - ОСОБА_2,
вказані обставини підтверджуються
довідкою КЖРЕП № 5 від 07.04.2014 року № 1298. (
а.с. 6), однак з 2000 р. відповідач в
спірній квартирі не проживає, що
підтверджується актом обстеження
житлових умов від 07.04.2014 року,
затвердженим начальником КЖРЕП-5
Є.І.Долгим. ( а.с. 8), а також зазначені
обставини підтверджує і заява
відповідача про визнання позовних
вимог в якій він заначив що на даний
час проживає в США ( а.с. 31-32).

Відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності понад один рік, якщо інше
не встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

В зв'язку з тим, що відповідач
зареєстрований в квартирі, яка
належить позивачці на праві власності,
як її син, тобто як член її сім»ї,
позивачка не має можливості оформити
субсидію на житлово-комунальні
послуги, а також вимушена нести
додаткові витрати на
житлово-комунальні послуги.

Отже, відповідно до зазначених вимог
Закону відповідач є особаю, який
втратив право на користування
спірним житлом.

За наведених обставин, суд
вважає, що позовні вимоги позивачки
підлягають до задоволення.

Що стосується вимог позивачки
про зазначення в рішенні суду про те,
що дане рішення є підставою для
виписки з житлового будинку, то
відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
передбачено, що зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення, або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст. 7 З.У. «
Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
ст.ст. 3, 10, 15, 114, 118, 119, 212-215
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житлом -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: