Справа №473/5603/13-ц 21.08.2014 21.08.2014 21.08.2014
Провадження №22-ц/784/2272/14
інстанції: Старжинська О.Є.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Данилової О.О., Коломієць
В.В.,

при секретарі Кудрі В.М.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 26 червня 2014
року, ухваленого у справі за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ «Миколаївобленерго» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до філії Вознесенського
ПАТ «Миколаївобленерго» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що він перебуває з відповідачем у
договірних відносинах з постачання
електричною енергією. За твердженням
позивача, 26 серпня 2010 року внаслідок
перепаду напруги в електромережі
вийшли з ладу належні позивачеві
електричні пристрої: два блоки
живлення, фотореле, вуличного
освітлення, та побутова техніка:
мікрохвильова піч, електронний
мережевий годинник «Скарлет»,
електронний мережевий годинник
«Електроніка», телевізор, настінний
світильник, електронасос,
люмінесцентні лампи (2 шт.), охоронна
сигналізація, що причинило йому
майнову шкоду у сумі 4292грн.68коп. Також,
як вказав позивач, в зв'язку з наданням
відповідачем послуги неналежної
якості та пошкодженням його майна він
зазнав душевні страждання, погіршився
стан його здоров'я, що спричинило
моральну шкоду в сумі 2000грн.

Ухвалою суду від 20 червня 2014 року було
проведено заміну неналежного
відповідача - філію Вознесенського
району ПАТ «Миколаївобленерго» на
належного відповідача - ПАТ
«Миколаївобленерго».

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 червня 2014 року в позові
ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, просив рішення
скасувати і направити справу до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідно до
договору про користування електричною
енергією, укладеного між сторонами,
ОСОБА_2 є споживачем електричної
енергії, постачання якої в будинок
АДРЕСА_1, де мешкає позивач, здійснює
ПАТ «Миколаївобленерго» (а.с.28). Згідно
умовам цього договору відповідач
зобов'язався надійно постачати
позивачу за вищевказаною адресою
електричну енергію у необхідних йому
обсягах відповідно до потужності
Споживача 3,0 кВт згідно з технічними
характеристиками його електричної
мережі (п.1 договору).

Відповідно до пунктів 20, 21 укладеного
сторонами договору та пунктів 49-52
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
N 1357 від 26.07.1999р., у разі порушення
енергопостачальником умов договору
споживач викликає представника
енергопостачальника для складання та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються терміни, види,
відхилення показників з надання послуг
тощо (форму типового акта-претензії
наведено у додатку 2 Правил).
Акт-претензія складається споживачем
та представником енергопостачальника
і скріплюється їхніми підписами.

У разі неприбуття представника
енергопостачальника протягом 3 днів з
дня звернення у містах або 7 днів - у
сільській місцевості споживач має
право скласти акт-претензію у
довільній формі.

У разі відмови представника
енергопостачальника від підписання
акта, акт вважається дійсним, якщо його
підписали не менше ніж три споживачі
або споживач і виборна особа
будинкового, вуличного, квартального
чи іншого органу самоврядування.

Акт-претензія споживача подається
енергопостачальнику, який у
десятиденний термін усуває недоліки
або надає споживачеві обгрунтовану
відмову щодо задоволення його
претензій.

У разі відмови енергопостачальника
провести необхідні заміри параметрів
якості електричної енергії споживач
має право сам організувати проведення
таких замірів. Проводити заміри
параметрів якості електроенергії може
організація, яка має відповідні
повноваження або дозволи. У цьому
випадку енергопостачальник повинен
відшкодувати витрати споживача.

У пункті 25 укладеного сторонами
договору міститься підпис ОСОБА_2 про
ознайомлення ним із Правилами
користування електричною енергією для
населення.

Враховуючи викладене, судом правильно
встановлено, що позивачем не
дотриманий порядок оформлення
порушення Енергопостачальником умов
укладеного договору та, відповідно, не
доведено належними та допустимими
доказами факт надання відповідачем
послуг неналежної якості, що призвело
до пошкодження майна позивача і
спричинення йому шкоду.

Суд обґрунтовано, відповідно до вимог
ст.59 ЦПК України, вважав недопустимим
доказом наданий позивачем
акт-претензію від 06 вересня 2010р.,
підписаний ОСОБА_2 і головою
квартального комітету, оскільки
матеріали справи не містять
переконливих доказів звернення
позивача до ПАТ «Миколаївобленерго»
для складання та підписання
акта-претензії та відмови представника
енергопостачальника від підписання
цього акту. До того ж в акті відсутні
результати замірів параметрів якості
електричної енергії, що є обов'язковою
складовою акту-претензії (а.с. 31).

Посилання позивача на відмову
відповідача у проведенні таких замірив
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки згідно п. 52 Правил
користування електричною енергією для
населення у разі відмови
енергопостачальника провести
необхідні заміри параметрів якості
електричної енергії споживач має право
сам організувати проведення таких
замірів. Проводити заміри параметрів
якості електроенергії може
організація, яка має відповідні
повноваження або дозволи. У цьому
випадку енергопостачальник повинен
відшкодувати витрати споживача.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України
«Про електроенергетику» захист прав
споживачів електричної енергії, а
також механізм реалізації захисту цих
прав регулюються цим Законом, законами
України "Про захист прав споживачів",
"Про захист економічної конкуренції",
"Про енергозбереження", іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно п. 19 ст.1 Закону України "Про
захист прав споживачів" термін
«продукція» вживається у ньому в
такому значенні як будь-який виріб
(товар), робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
надаються для задоволення суспільних
потреб.

Статтею 16 Закону України «Про захист
прав споживачів» (в редакції, що діяла
станом на 26 серпня 2010 року) встановлено,
що відповідальність перед споживачем
за шкоду, завдану життю, здоров'ю або
майну споживача дефектною продукцією
або продукцією неналежної якості, несе
сторона, яка її завдала. При цьому при
пред'явленні вимог щодо відшкодування
такої шкоди на споживача покладається
обов'язок довести: 1) наявність шкоди; 2)
наявність дефекту в продукції; 3)
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між такими шкодою та дефектом.

Матеріали справи не містять допустимих
та переконливих доказів на
підтвердження факту пошкодження майна
ОСОБА_2 саме з вини відповідача, який
надавав неякісні послуги, та
причинно-наслідкового зв'язку між
винними діями ПАТ «Миколаївобленерго»
та пошкодженням майна позивача.

На підставі п.5 ч.1 ст.4 Закону України
«Про захист прав споживачів» від
12.05.1991р. (в редакції, що діяла станом на 26
серпня 2010 року) моральна шкода, яка
заподіяна споживачу, виплачується лише
в разі, якщо така шкода заподіяна
продукцією, яка є небезпечною для життя
і здоров'я людей.

Судом не було встановлено, що
відповідачем були надані послуги, які
призвели до небезпеки життя і здоров'я
позивача.

Таким чином, суд дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини справи,
дав належну оцінку доказам, які надали
сторони, та прийшов до вірного висновку
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом його прав в зв'язку з
неналежним їх роз'ясненням судом є
необґрунтованими, оскільки згідно
журналу та технічного запису судового
засідання передбачені ст.27 ЦПК України
права та обов'язки осіб, що приймають
участь у справі, були судом роз'яснені,
заяв від ОСОБА_2 про участь у справі
перекладача не надходило.

Інші доводи апелянта також не
спростовують висновків суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 26
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді