АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7509/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/560/14
Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю адвоката - ОСОБА_1

представника позивача - Яворського Р.І.

відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 листопада 2013 року

у справі за позовом Кредитної спілки
«Аккорд» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року Кредитна спілка
«Аккорд» звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№П1290ОФ від 19 листопада 2005 року у сумі
26776 грн. 27 коп. та судових витрат,
сплачених позивачем при подачі
позовної заяви до суду.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 листопада 2013 року
вищевказаний позов Кредитної спілки
«Аккорд» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки «Аккорд» борг за кредитним
договором №П1290ОФ від 19 листопада 2005
року, укладеним між ОСОБА_3 та
Кредитною спілкою «Аккорд» у розмірі 26
776 грн. 27 коп. та судовий збір в розмірі
267 грн. 76 коп.

Не погодившись з даним рішенням
місцевого суду, ОСОБА_3 оскаржив його
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просив
оскаржуване ним рішення районного суду
скасувати та закрити провадження у
справі. Вказував, що він не укладав та
не підписував з позивачем кредитного
договору, а також не здійснював жодних
платежів на його виконання.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 19 листопада 2005 року між
Кредитною спілкою «Аккорд» та ОСОБА_3
було укладено договір №П1290ОФ про
надання кредиту в розмірі 4895 грн.

Дана обставина підтверджується
наданими позивачем до суду першої та
апеляційної інстанцій копіями, так
оригіналами договору №П1290ОФ від 19
листопада 2005 року, підписаного ОСОБА_3,
заяви відповідача про прийняття в
члени Кредитної спілки «Аккорд», про
надання кредиту від 19 листопада 2005
року, підписаних ОСОБА_3; копією
паспорта серії НОМЕР_1 на ім»я ОСОБА_3,
посвідченою КС «Аккорд»; копією
довідки про присвоєння ОСОБА_3
ідентифікаційного номера, посвідченою
КС «Аккорд»; копією довідки про доходи
ОСОБА_3, отриманого за місцем роботи у
ПП ОСОБА_4.

Відповідно до умов п.2.2 вказаного
договору, позичальник зобов'язується
щомісячно сплачувати Спілці
нараховані проценти та частину кредиту
в терміни та в розмірах не менше, ніж
вказано у рекомендованому графіку
платежів.

Згідно п.2.3 договору проценти за
користування кредитом нараховуються
Спілкою на фактичний залишок суми
кредиту, виходячи з розрахунку 0,1151 за
кожний день користування кредитом.

У відповідності з п.3.2 договору, при
порушенні строків сплати кредиту
нараховується пеня в розмірі 0,5% від
суми остаточної заборгованості за
кожний день прострочення.

Судом також встановлено,
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами, що відповідач ОСОБА_3
своїх зобов»язань за договором
належним чином не виконував. В зв»язку
з цим станом на 17 червня 2013 року, згідно
розрахунку заборгованості, сума
заборгованості за договором кредиту
становить 26 776 грн. 27 коп., з яких:
заборгованість за тілом кредиту - 3416
грн.08 коп.; за процентами - 10 580 грн. 96
коп.; заборгованість за встановленою
рішенням кредитного комітету пенею - 3
416 грн. 08 коп., інфляційна складова та 3%
річних - 9 363 грн. 15 коп.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов*язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов»язання за кожен день
прострочення виконання.

За змістом ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що ОСОБА_3 в ході судового
розгляду справи не було надано
будь-яких доказів на спростування того,
що він укладав кредитний договір №П1290
ОФ від 19 листопада 2005 року з КС
«Аккорд», а також здійснював
відповідні платежі на виконання
зазначеного договору, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про обґрунтованість позовних вимог КС
«Аккорд» та наявність підстав для їх
задоволення.

Ухвала апеляційного суду Полтавської
області від 10 квітня 2014 року про
призначення у даній справі судової
почеркознавчої експертизи, проведення
якої доручено Харківському
науково-дослідному інституту судових
експертиз імені заслуженого професора
М.С. Бокаріуса -
повернута на адресу суду без виконання
з повідомленням №4914 експерта вказаної
експертної установи від 11 червня 2014
року про неможливість надання
експертного висновку за браком
необхідних додаткових матеріалів та
несплатою рахунку вартості робіт по
проведенню експертизи.

Окрім того, за змістом ст. 204 ЦПК
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України,якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна зі сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, таких правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, доводи відповідача про те,
що кредитний договір ним не
підписувався можуть бути підставою для
визнання його недійсним у разі
пред»явлення такого позову, однак
позов про визнання кредитного договору
недійсним у встановленому законом
порядку не пред»являвся і не був
предметом судового розгляду.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків місцевого суду,
як і не підтверджують належними
доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому колегія
суддів не вбачає правових підстав для
його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 14 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: