Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9302/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва
від 5 червня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 5 червня 2014 року задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та
дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини з усіх
видів заробітку (доходів) щомісячно,
починаючи з 28 листопада 2013 року і до
повноліття дітей, але не менше, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку згідно Закону - на
кожну дитину.

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду в частині
задоволення позовних вимог про
розірвання шлюбу, ухвалити в цій
частині нове рішення, яким відмовити в
задоволенні цих позовних вимог.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає те, що
судом не було з'ясовано та не зазначено
причини фактичного припинення шлюбу,
не наведено мотиви, з яких було визнано,
що збереження сім'ї неможливе, а
розірвання шлюбу відповідає інтересам
двох неповнолітніх дітей та позивача.
Судом не встановлені факти вкрай
негативних стосунків між подружжям, що
робить неможливим подальше збереження
сім'ї, не взято до уваги заперечення
проти позову. Вважає, що суд формально
підійшов до вирішення позову про
розірвання шлюбу, не з'ясовував
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу.

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не явилась, про час
та місце розгляду справи повідомлена в
установленому процесуальним законом
порядку.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
13 листопада 2004 року.

Від шлюбу мають двох дітей - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

28 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом про розірвання шлюбу
з ОСОБА_2, посилаючись в обґрунтування
позовних вимог на те, що сім'я сторін
фактично розпалась, існує формально.
Зазначала, що після народження дочки в
2007 році між нею і відповідачем виникали
конфлікти, сварки, що призвело до
втрати почуття любові та поваги, та
негативно впливає на розвиток дітей. З
вересня 2013 року вони з відповідачем
припинили шлюбні стосунки та ведення
спільного господарства, проживають
окремо.

Відповідач позовні вимоги про
розірвання шлюбу не визнав.

За клопотанням відповідача судом
першої інстанції сторонам був наданий
строк для примирення тривалістю у два
місяці. (а.с. 39-40).

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд першої інстанції виходив з
того, що сім'я сторін фактично
розпалась, з вересня 2013 року сторони
проживають окремо, не підтримують
шлюбних стосунків, не ведуть спільного
господарства, примирення сторін не
відбулося у строк, визначений судом, і
збереження сім'ї, враховуючи
встановлені судом взаємовідносини
сторін, є неможливим.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд невірно вирішив позовні вимоги про
розірвання шлюбу, оскільки неповно
з'ясував обставини справи - не
встановив дійсні обставини справи,
причини фактичного припинення шлюбу,
судова колегія відхиляє, зважаючи на
те, що судом були вірно були
встановлені обставини справи, а саме
окреме проживання сторін та припинення
між ними шлюбних відносин з вересня 2013
року, і ці обставини не заперечувались
відповідачем, було вжито заходів для
примирення сторін з урахуванням
заперечень відповідача проти
розірвання шлюбу, які до примирення не
призвели, отже висновок суду про
неможливість збереження шлюбу сторін
відповідає встановленим обставинам
справи.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 5 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: