АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №752/3703/13
інстанції Калініченко Л.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9690/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача Лядецької Л.В.,

представника
відповідача

ОСОБА_3
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою заступника прокурора м. Києва
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 січня 2014 року у
справі за позовом заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, третя особа Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання недійсними рішення, державних
актів на право власності на земельну
ділянку, договорів купівлі-продажу,
відновлення становища, що існувало до
порушення.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 січня 2014 року у
задоволені позову заступника
прокурора Голосіївського району м.
Києва до Київської міської ради,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) про визнання недійсними
рішення, державних актів на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу, відновлення
становища, що існувало до порушення
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Київміськради від 18.12.2008 №
922/922 "Про передачу громадянам України
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд та для
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м. Києва"
відведено 975 громадянам земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель та споруд, а
також 315 громадянам земельні ділянки
для ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м.
Києва.Пунктом 892 ОСОБА_5 передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,1000га на АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд., на виконання якого
ОСОБА_5 видано державний акт на право
власності на земельну ділянку.

22.02.2010 ОСОБА_5 продав ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу спірну
земельну ділянку по АДРЕСА_1, а 22.12.2011
ОСОБА_6 продав її ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки.

Виходячи з недоведеності позовних
вимог прокурора, суд першої інстанції
вважав відсутніми підстави для їх
задоволення.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора м. Києва просить скасувати
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28.01.2014 та ухвалити нове,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.Посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача просила
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів. Представник
відповідача просив відхилити
апеляційну скаргу та залишити рішення
суду першої інстанції без змін. Інші
сторони у судове засідання
апеляційного суду не з'явилися, про
дату та час розгляду справи
повідомлені належним чином (ас249-249б),
заяв та клопотань про відкладення
розгляду справи не подали, що
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту поданої
позовної заяви, предметом спору у даній
справі є визнання незаконним та
скасування рішення органу місцевого
самоврядування щодо передачі
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
громадянину з підстав відсутності
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

Встановлено, що постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 квітня 2012 року, яка набрала
законної сили, залишено без змін
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.11.2011 (ас189-194), якою
рішення Київської міської ради №922/922
від 18.12.2008 "Про передачу громадянам
України земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд та для ведення
садівництва у мікрорайоні Жуляни у
Солом'янському та Голосіївському
районах м. Києва" в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,1000га на АДРЕСА_1
скасовано з підстав відсутності при
вирішення вказаного питання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

З огляду на таке, рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28.01.2014 в частині відмови у
задоволенні позову заступника
прокурора Голосіївського району м.
Києва підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі у відповідності
до правил ст.310 ЦПК України, адже є
рішення суду, яке набрало законної
сили, постановлене з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав (ст.205 ЦПК
України).

Що стосується позовних вимог про
визнання недійсним державного акту на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданого
ОСОБА_5 на підставі рішення
Київміськради №922/922 від 18.12.2008, то
правильним є висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
їх задоволення, адже підстав,
передбачених ст.155 ЗК України, на яку
посилається позивач в обґрунтування
вказаних вимог, для визнання недійсним
державного акта на землю немає. Вказана
норма не регулює спірні
правовідносини, а визначає іншу, ніж та,
натяку посилається позивач, підставу
для визнання недійсним державного акта
на землю у разі видання його органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування з порушенням права
особи щодо володіння, користування чи
розпорядження належної їй земельної
ділянки.

Щодо доводів апеляційної скарги про
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельну ділянку,
договорів її купівлі-продажу,
відновлення становища, що існувало до
порушення - вони не заслуговують на
увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства. Відповідно до ч.1
ст.215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент його
вчинення стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК
України.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі
правові наслідки недійсності
правочину, коли кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання недійсного правочину.
Реституція як спосіб захисту
цивільного права застосовується лише в
разі наявності між сторонами
укладеного договору, який є нікчемним
чи який визнано недійсним. У зв'язку з
цим вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину. Таким чином
права особи, яка вважає себе власником
майна, не підлягають захистові шляхом
задоволення позову до добросовісного
набувача з використанням правового
механізму, передбаченого ст.ст.215,216 ЦК
України. Такий захист можливий лише у
випадку, коли для цього існують
підстави, передбачені ст.388 ЦК України,
які дають право витребувати майно в
добросовісного набувача.

З огляду на викладене обраний
прокурором спосіб захисту не
відповідає вимогам закону.

Крім того належних і допустимих
доказів на підтвердження статусу
спірної земельної ділянки та
належності її до державної власності
чи власності територіальної громади на
момент ухвалення скасованого як
незаконного рішення Київміськради
№922/922 від 18.12.2008 та передачі її ОСОБА_5
матеріали справи не містять, що
унеможливлює перевірити, чи належним є
позивач у даній справі.

Доводи апеляційної вказаних висновків
суду не спростовують і на їх
правильністьне впливають.
Передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 28 січня 2014
року немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,305,308,310,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Києва задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28 січня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову
заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя
особа Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання недійсними
рішення Київської міської ради від
18.12.2008 №922/922 в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,1000га на АДРЕСА_1 -
скасувати в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі.

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 28 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №752/3703/13
Головуючий у 1
інстанції Калініченко Л.С.

Апеляційне провадження № 22-ц/796/9690/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

11 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача Лядецької Л.В.,

представника
відповідача

ОСОБА_3
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою заступника прокурора м. Києва
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 січня 2014 року у
справі за позовом заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, третя особа Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання недійсними рішення, державних
актів на право власності на земельну
ділянку, договорів купівлі-продажу,
відновлення становища, що існувало до
порушення.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Києва задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28 січня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову
заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя
особа Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання недійсними
рішення Київської міської ради від
18.12.2008 №922/922 в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,1000га на АДРЕСА_1 -
скасувати в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі.

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 28 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна