Дата документу 01.09.2014
Справа № 334/6987/14-ц
Провадження № 2/334/2618/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Трансформаторщик-1» про визнання
права власності на частину квартири в
порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивачки звернулись до суду з позовом,
в якому вказали, що їх батько ОСОБА_3,
будучи членом ЖБК «Трансформаторщик №
1», отримав трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 на підставі рішення
міськвиконкому № 542 від 06.12.1962 р. та
ордера № 36, виданого Виконавчим
комітетом Запорізької міської ради
24.09.1973 року.

Сума загального паю, внесеного за
вказану квартиру, складає 4386,29 карб.
Свій пайовий внесок за квартиру
повністю сплачений у листопаді 1982
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. За життя
батько право власності на квартиру не
оформив.

Після його смерті відкрилася спадщина
у складі квартири АДРЕСА_1.

Вони є спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_3 як його дочки.

Мати позивачів - ОСОБА_4, зареєстрована
та постійно проживала за однією
адресою с померлим, але в
зареєстрованому шлюбі з ним не
перебувала. Шлюб між батьками - ОСОБА_3
та ОСОБА_4 - розірвано 19.04.1994 року.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3
немає та немає спадкоємців, які мають
право на обов'язкову частку у спадщині.
Заповіту ОСОБА_3 не залишив.

Відповідно до вимог закону вони як
спадкоємці за законом, 26.03.2014 року
звернулися до ОСОБА_5, приватного
нотаріуса Запорізького міського
нотаріального округу, із заявами про
прийняття спадщини. Але при оформленні
права на спадщину виявилося, що
відсутні правовстановлюючі документи
на квартиру, тому, відповідно до п.4.15
глави 10 розділу II «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
нотаріус не видав свідоцтва про право
на спадщину, про що виніс постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Просять визнати за кожною з них право
власності на ? квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивачки
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача за
довіреністю не заперечувала проти
задоволення позову, при цьому додала,
що померлий ОСОБА_3 був прийнятий до
членів ЖБК «Трансформаторщик-1» 25.01.1965
року та пайовий внесок сплачений в
повному обсязі, але на своє ім'я ним
переоформлено не було.

Заслухав пояснення позивачів та
представника відповідача суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 25.01.1965 року
протоколом загальних зборів
кооперативу «Трансформаторщик-1»
прийнятий до членів кооперативу.

В квартирі АДРЕСА_1 мешкав з 03.03.1965 року
по день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

За життя ОСОБА_3 в повному обсязі
сплатив пайовий внесок за квартиру в
розмірі 4386,29 карб., що підтверджується
довідкою ЖБК №454 від 16.07.2014р., але право
власності належним чином в державних
органах не оформив.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_3 є позивачки у справі його дочки -
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно у вигляді квартирі
АДРЕСА_1.

Постановою приватного нотаріуса
№№364/02-31,365/02-31 від 04.07.2014 року
позивачкам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на частку
квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 в
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів.

У відповідності до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.4.15. глави 10 Наказу Мін'юсту
України від 22.02.2012 № 296/5 «Про
затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно статті 1267 Цивільного кодексу
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.І ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність», який
діяв на момент повної сплати пайового
внеску, член ЖБК, який повністю сплатив
пайовий внесок за квартиру, набуває
право власності на неї.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень», об'єкти
нерухомого майна підлягають
спеціальній реєстрації відповідним
органом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України» від 11.02.2010
р. № 1878-УІ. (надалі ЗУ № 1878-УІ) державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Державний
реєстр речових прав на нерухоме - єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до п.1 ст. З ЗУ № 1878-УІ,
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Відповідно до ч.5 п.1. ст. 19 ЗУ № 1878-УІ,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року, для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені Порядком.
Документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки ОСОБА_3, за життя не оформив
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_1, але право власності
набув згідно зі ст. 15 Закону України
«Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХІІ, суд
приходить до висновку про законність
вимог позивачів і необхідністю
задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 16, 1216, 1261, 1267, 1269, 1297 ЦК України, ст.
15 Закону України «Про власність» від
07.02.1991 №697- XII, ст.ст. З, 15,16, 31,118-119, 213-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1 /2 (одну другу) частину квартири
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті її батька, ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 (одну другу) частину квартири
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті її батька, ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.