Справа № 496/4845/14-ц
Провадження 2/496/2185/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2014 року
Біляївський районний суд

Одеської області.

В складі: головуючого судді Груца Є.Є.

При секретарі: Ткаченко В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка справу за
позовом ОСОБА_1 представника позивача
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про витребування
майна із чужого незаконного володіння
суд -

В С Т А Н О В И В

:

Позивач звернувся до суду з цією
заявою і просить суд витребувати із
незаконного володіння відповідача
ОСОБА_3 належне позивачу ОСОБА_1 на
праві приватної власності майно, а саме
свердлильний верстат (вартістю - 117,80
грн.), універсальний верстат(вартістю -
159,00 грн.), верстат фрезерний (вартістю -
854,00 грн.), сварочний трансформатор
(вартістю - 645,34 грн.), резервуар
металевий (вартістю - 308,02 грн.),
шліфувальний верстат(вартістю - 60,68
грн.), шліфувальний верстат (вартістю -
1063,78 грн.), бетономішалка (вартістю - 188,20
грн.), верстак
шліфувально-полірувальний по каменю
вартістю 3000 грн., електротельфер
Болгарія Т-1 вартістю 4920,00 грн.,
комплектуючі фрези по обробці каменю
верхнє з`єднання вартістю 8900,00 грн.,
комплектуючі фрези по обробці каменю
стойки в зборі вартістю 9900,00 грн.,
комплектуючі фрези по обробці каменю
балки центральної вартістю 9800,00 грн. та
комплектуючі фрези по обробці каменю
хобот в зборі вартістю 9500,00 грн..
Загальна вартість майна верстаків,
устаткування та комплектуючих складає
58 657 грн.. (п'ятдесят вісім тисяч шістсот
п'ятдесят сім гривен.)

Відповідач позов не визнає.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом
з тих підстав, що він є фізичною особою
підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
ФОП. Основним видом діяльності
позивача є виготовленням пам'ятників,
меморіальних дошок та інших речей із
мармуру та цементу. У своїй
господарській діяльності позивач
використовував належні йому на праві
власності станки та устаткування, а
саме свердлильний верстат (вартістю -
117,80 грн.), універсальний
верстат(вартістю - 159,00 грн.), верстат
фрезерний (вартістю - 854,00 грн.),
сварочний трансформатор (вартістю - 645,34
грн.), резервуар металевий (вартістю -
308,02 грн.), шліфувальний
верстат(вартістю - 60,68 грн.),
шліфувальний верстат (вартістю - 1063,78
грн.), бетономішалка (вартістю - 188,20
грн.), верстаки на загальну вартість
3737,00 грн. Право власності на
вищезазначене майно підтверджується
Договором купівлі продажу від « 21»
квітня 2003 року, укладеним між ВАТ
«Біляївський райселькомунхоз»,
накладної №9 від 21.04.2003 року та копіями
квитанцій до прибуткового касового
ордеру № 70 від 21.04.2003 року, №71 від 21.04.2003
року та №86 від 12.05.2003 року.

Крім цього у власності позивача
перебуває, верстак
шліфувально-полірувальний по каменю
вартістю 3000 грн., вказана обставина
підтверджується накладною №28 від
17.10.2008 року та копією квитанції до
прибуткового касового ордеру серії 01
АК № 213187 від 17.10.2008 року, електротельфер
Болгарія Т-1 вартістю 4920,00 грн., вказана
обставина підтверджується накладною
№9/9 від 09.12.2009 року, комплектуючі фрези
по обробці каменю верхнє з`єднання
вартістю 8900,00 грн., вказана обставина
підтверджується накладною №43 від
07.08.2009 року, комплектуючі фрези по
обробці каменю стойки в зборі вартістю
9900,00 грн., вказана обставина
підтверджується накладною №45 від
07.08.2009 року, комплектуючі фрези по
обробці каменю двигун головний
вартістю 8900,00 грн., вказана обставина
підтверджується накладною №46 від
07.08.2009 року, комплектуючі фрези по
обробці каменю балка центральна
вартістю 9800,00 грн., вказана обставина
підтверджується накладною №45 від
07.08.2009 року, комплектуючі фрези по
обробці каменю хобот в зборі вартістю
9500,00 грн., вказана обставина
підтверджується накладною №47 від
07.08.2009 року. Загальна вартість
устаткування та комплектуючих складає
54 920 грн.

Вартість верстаків, комплектуючих
та устаткування складає - 58 657 грн.
(п'ятдесят вісім тисяч шістсот
п'ятдесят сім гривен.)

Підприємницьку діяльністю позивач
здійснював у нежитлових приміщеннях,
розташованих за адресою АДРЕСА_1, що
належали ОСОБА_4, двоюрідному братові
позивача.

Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідач - ОСОБА_3, що є рідною сестрою
померлого ОСОБА_4, прийняла спадщину, в
тому числі і нежитлові будівлі
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

На підставі усної домовленості
позивач разом з відповідачем
здійснювали підприємницьку
діяльність, на тих самих умовах, що
існували до смерті ОСОБА_4.

В листопаді 2013 року між позивачем
та відповідачем, на тлі раптово
виниклих неприязних стосунків сталася
сварка, після якої позивач був
вимушений покинути належні
відповідачці приміщення та залишити
там станки та устаткування.

На прохання повернути належні
позивачеві станки та устаткування
відповідач відмовляється пояснюючи це
борговими обов'язками позивача перед
відповідачем.

Відповідач позов не визнає, і вважає
його необгрунтованим, невідповідаючим
нормам матеріального та
процесуального права та підлягаючим
залишенням без задоволення, з тих
підстав, що ОСОБА_1 на підтвердження
своїх вимог не надав суду доказів які б
підтверджували його позов.

Відповідно вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона має довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Як пояснила відповідачка, ОСОБА_1
ніколи, ніякого майна, за адресою:
Одеська обл., Біляєвський район,
АДРЕСА_1, в приміщеннях які належать їй
на праві приватної власності не
встановлював, підприємницьку
діяльність не здійснював.

Як вбачається з наданих до позову
копій документів, а саме, свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця № НОМЕР_1, ОСОБА_1 був
зареєстрований як фізична особа
підприємець 14.03.2006 року, тому
здійснювати будь-яку підприємницьку
діяльність до цього часу взагалі не
міг.

Відповідачка займається
підприємницькою діяльністю з 2003 року
по теперішній час, і не укладала жодних
угод з позивачем щодо спільної
підприємницької діяльності.

Суд вважає, що висновок
Біляївського РВ УМВС України в
Одеській області є недопустимим
доказом, оскільки ДІМ Теплодарского ВМ
Біляївського РВ Штефанчук не
перевіряв відповідність обладнання
яке знаходиться у відповідачки
документам, що підтверджують її право
власності на це майно.

Судом також встановлено, що
позивач вже звертався до суду з
аналогічним позовом, який за заявою
позивача було залишено без розгляду. В
процесі розгляду зазначеної цивільної
справи № 496/397/14-ц, за заявою ОСОБА_1,
ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 07.04.2014р. було
задоволено заяву про забезпечення
позову та накладено арешт на майно
належне ОСОБА_1

За результатами виконання ухвали
суду, державним виконавцем відділу
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Кольца О.О. 17.05.2014р.
було складено акт щодо відсутності
майна ОСОБА_1 у ОСОБА_3 за адресою
АДРЕСА_1.

Таким чином позивач не надав суду
допустимих доказів які б
підтверджували його право на майно яке
знаходиться у відповідачки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, ЦПК
України ст. 387 ЦК України, суд

В И
Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 представника
позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, відмовити в
повному обсязі.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Одеської області через Біляївський
районний суд, протягом 10-ти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Груца
Є.Є.