Справа № 152/659/14-ц Провадження №
22-ц/772/2316/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Гаврищук А. В.Категорія: 39
Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. м. Вінниця

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Шемети Т.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Шаргородського
районного суду Вінницької області від
27 червня 2014 року та ОСОБА_3 на рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 27 червня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
Шаргородський районний суд Вінницької
області з даним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5. Свої вимоги
позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Шаргород Вінницької області
померла ОСОБА_7, після смерті якої
відкрилась спадщина.

Заяви про прийняття спадщини за
законом подали відповідачі - ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як спадкоємці другої
черги за правом представлення
відповідно до п. 3 ст. 1266 ЦК України.

Крім того, спадщину прийняла ОСОБА_8,
яка померла і за правом представлення
спадкоємцем є її син -ОСОБА_6

За життя ОСОБА_7 заповіла все своє майно
ОСОБА_2, однак та у визначений законом
шестимісячний строк не подала заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

Ніхто із відповідачів не надав
письмової згоди на прийняття спадщини
позивачем ОСОБА_2

Пропустивши зазначений строк, ОСОБА_2
звернулась з даним позовом у суд та
вказала причиною пропуску строку
звернення з заявою про прийняття
спадщини, те, що в період часу з 12.09.2013
року по 04.10.2013 року вона перебувала на
амбулаторному лікуванні в
поліклінічному відділенні
Шаргородської ЦРЛ з діагнозом наслідки
перенесення нейроінфекції,
енцефалопатія 3-ї степені. Виходячи з
зазначеної причини, ОСОБА_2 просила суд,
визначити їй додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від 27 червня 2014
року у задоволенні позову було
відмовлено за недоведеності позовних
вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2,
оскаржила його в апеляційному порядку,
як ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати дане рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, дане рішення суду першої
інстанції оскаржила відповідачка
ОСОБА_3 в частині відмови у стягненні з
позивача на її користь понесених
судових витрат. Просить суд рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 27 червня 2014 року
змінити та доповнити його
результативну частину частиною про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000
грн. витрат на правову допомогу.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає що апеляційні скарги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід задовольнити
частково виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У даному випадку, судом не в повному
обсязі дотримано зазначених вимог
закону.

Так, в ході судового розгляду справи
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Шаргород Вінницької області померла
ОСОБА_7, що підтверджується повторним
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1,
виданим відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Шаргородського районного
управління юстиції у Вінницькій
області 13 листопада 2013 року (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась
спадщина.

Спадкоємцем за заповітом від 09.03.2010
року після її смерті є позивач ОСОБА_2,
що підтверджується заповітом,
посвідченим секретарем виконкому
Гибалівської сільської ради і
зареєстрованим в реєстрі нотаріальних
дій сільської ради за №48, який, згідно
відмітки Гибалівської сільської ради,
станом на 12.11.2013 року не змінено і не
відмінено (а/с10).

Проте, для прийняття зазначеної
спадщини ОСОБА_2 заяви, у встановлені
ст.1270 ЦК України строки, нотаріусу не
подала.

Як видно з позовної заяви, ніхто з
відповідачів письмової згоди на
прийняття спадщини позивачем, не надав.

За правилами ч.2 ст.61 ЦПК України, судом
ще встановлено, що 05.04.2013 року у
Шаргородській державній нотаріальній
конторі Вінницької області заведено
спадкову справу, номер якої у
Спадковому реєстрі - 54344197, номер у
нотаріуса - 145/13 та, що спадщину за
законом після смерті ОСОБА_7 у строки,
встановлені ст. 1270 ЦК України, прийняли:
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, які
подали заяви про прийняття спадщин,
відповідно - 05.04.2013 року, 02.08.2013 року та
20.08.2013 року (а/с43).

У позовній заяві ОСОБА_2 вказала, що
пропустила строк звернення з заявою
про прийняття спадщини через те, що в
період часу з 12.09.2013 року по 04.10.2013 року
перебувала на амбулаторному лікуванні
в поліклінічному відділенні
Шаргородської ЦРЛ з діагнозом -
наслідки перенесення нейроінфекції,
енцефалопатія 3-ї степені.

За таких обставин суд відмовив
позивачці у задоволенні позову,
виходячи з того, що причини, які
зазначені ОСОБА_2 для поновлення строку
не є поважними та не пов'язані з
об'єктивними і непереборними,
істотними труднощами для спадкоємця
для подачі заяви про прийняття
спадщини.

Колегія суддів повністю погоджується з
цим висновком суду, виходячи з того, що
відповідно до наданої позивачкою
виписки з медичної карти амбулаторного
хворого (а/с8), вона хворіла лише з 12.09.2013
року по 04.10.2013 року, тобто останній
місяць, з шести після смерті
спадкодавиці ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а/с 5). Інші п`ять
місяців ОСОБА_2 була здоровою і їй
нічого не заважало звернутися до
нотаріуса з відповідною заявою. Крім
того, вона мала змогу зробити це і в
період лікування, оскільки лікування
було амбулаторним, а не стаціонарним.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 « Про
судову практику у справах про
спадкування» теж вказано, що вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом достатньо повно, всебічно та
об'єктивно з'ясовані фактичні
обставини справи. Позивач дійсно
не надав суду доказів поважності
причин пропуску строку для подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Інших підстав для визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, позивачка у
своїй позовній заяві не зазначала та не
зверталася з відповідною письмовою
заявою до суду за правилами ч.2 ст. 31 ЦПК
України.Суд же порушив принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, регламентований ст.11 ЦПК
України та вийшов за межі позовних
вимог. Так, у мотивувальній частині, суд
без зміни позивачкою підстав
заявленого позову, обґрунтовує
неповажність таких причин пропуску
строку, як перебування ОСОБА_2 за межами
м. Шаргород Вінницької області поблизу
м. Ужгород та відсутність у неї
інформації про смерть спадкодавця.

За таких умов, зазначене обґрунтування
необхідно виключити з мотивувальної
частини рішення суду, змінивши дане
рішення та частково задовольнивши
апеляційну скаргу ОСОБА_2

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_3, то вона
підлягає теж до часткового
задоволення тому, що слід не лише
доповнити резолютивну частину рішення
суд частиною про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 витрат на правову
допомогу, а також навести доводи
стягнення цих витрат.

Стаття 84 ЦПК України, на яку посилався
суд, відмовляючи ОСОБА_3 у стягненні
витрат на правову допомогу, це стаття,
яка вказує хто несе дані витрати під
час судового засідання. При ухваленні
рішення, що є заключним моментом
судового засідання, суд має керуватися
ст.. 88 ЦПК України та розподілити судові
витрати між сторонами. Відповідно до
норми ст.79 ЦПК України, витрати на
правову допомогу є судовими витратами.

А ч. 1 ст. 88 ЦПК України говорить, що
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати.

Так, як позивачці у позові відмовлено, а
відповідачка ОСОБА_3 в період розгляду
справи витратила на правову допомогу
1000 грн., що підтверджується квитанцією
до прибуткового касового ордеру серії
10АААА 412236/140 від 27 червня 2014 року та
розрахунком суми гонорару за надану
правову допомогу адвоката ОСОБА_9 на а/с
54-55, то вказані витрати необхідно
стягнути з позивачки на користь
відповідачки, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України, змінивши і в цій частині
рішення суду.

В іншій частині рішення суду необхідно
залишити без змін.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не можуть бути
відповідачами по даній справі у зв'язку
з тим, що не мають родинних стосунків з
ОСОБА_7 і тому їх інтереси не
порушуються, не спростовують рішення
суду, оскільки позивачка сама вказала
даних осіб відповідачами та зазначила
у позовній заяві, що саме вони прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_7 (а/с 2); це
підтверджується обставинами,
встановленими рішенням Шаргородського
районного суду Вінницької області від
20 грудня 2013 року (а/с 40) і нічим не
спростовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія
суддів -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Шаргородського районного суду
Вінницької області від 27 червня 2014 року
змінити. Виключити з мотивувальної
частини рішення обґрунтування щодо
таких причин пропуску строку, як
перебування позивачки за межами м.
Шаргород Вінницької області поблизу м.
Ужгород та відсутність у неї
інформації про смерть спадкодавця.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000
грн. витрат на правову допомогу

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набуває законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
моменту може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук