Справа № 351/1447/14-ц
Номер провадження №2/351/690/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Маланчук С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного
Товариства Комерційний банк"
Приватбанк" про визнання договору
застави припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

до Снятинського районного суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ КБ
"ПриватБанк" про визнання договору
застави припиненим. В позові вказано,
що між позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк"
було укладено 04.12.2002 р. договір застави.
Згідно якого передано в заставу та
накладено заборону на відчуження щодо
житлового будинку, який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Договір застави
укладено в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_2, згідно
кредитного договору від 28.11.2002 р. ПАТ КБ
"ПриватБанк" звертався до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 592 683,72
гривень. та звернення стягнення на
житловий будинок. Проте, рішенням
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 17.03.2014 р.
в задоволенні позовної заяви
відмовлено. ПАТ КБ "ПриватБанк" у 2009 р.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості. Рішенням
Снятинського суду від 27.05.2009 р. з ОСОБА_1
на користь банку стягнута
заборгованість в сумі 73 201,06 гривень.,
яка нею погашена в повному обсязі.
Позивач просив суд визнати припиненим
договір застави від 04.12.2002 р. укладений
між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" та
зняти заборону на відчуження житлового
будинку, який належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності та знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача подав суду заяву,
в якій позов підтримав в повному
обсязі, розгляд справи просив
здійснити без його участі.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явились, проте подали
суду заперечення на даний позов.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем 14.03.2002 р. укладено договір
застави ВАС № 315180, за яким ОСОБА_1
отримала грошові кошти в еквіваленті 55
000 гривень терміном на 24 місяці до 26.11.2004
р. з виплатою 28% річних.

28.11.2002 р. ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк"
уклали кредитний договір, за яким
відповідачка отримала грошові кошти в
еквіваленті 55 000 гривень на
корпоративні цілі.

17.03.2014 р. рішенням Снятинського
районного суду в позові ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення згідно кредитного договору
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 до
ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання
кредитного договору припиненим
задоволено.

20.05.2014 р. рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області рішення
Снятинського районного суду від 17.03.2014
р. в частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_1 скасовано.

27.05.2009 р. рішенням Снятинського
районного суду стягнуто з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 73 201 гривень. 06 коп.
заборгованості за кредитним договором,
732 гривень 01 коп. судового збору та 30
гривень витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
в користь ЗАТ комерційного банку
"ПриватБанк" в солідарному порядку.

Відповідно довідки відділу державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції станом на
19.05.2014 р. ОСОБА_2 борг та виконавчий збір
оплачено в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином вказаним рішенням
апеляційного відмовлено у визнанні
припиненим договору позики. Позивач не
надав суду доказів того, що договір
позики є припиненим. Отже права і
обов`язки сторін позики все ще існують
і тільки частина вимог за договором
позики, спір щодо якої раніше вирішено
за позовом про стягнення
заборгованості, є погашеною. Однак
вказані факти не свідчать про те, що у
ПАТ "Приватбанк" не існує інших прав та
інтересів за спірним договором позики.
Тому визнання договору застави
припиненим мало б своїм наслідком
порушення прав ПАТ "Приватбанк" в
частині забезпечення його інших вимог
із договору позики. Отже на даний час
спірний договір застави все ще
забезпечує виконання зобов`язань перед
ПАТ "Приватбанк".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Доказу припинення договору позики
позивачем суду не надано. Правових
підстав для визнання договору застави
з підстав, встановлених в ст. 593 ЦК
України судом не встановлено.

В п. 2 ст. 13 ЦК України вказано, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до п. 3 ст. 13 ЦК України не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
формах.

Відповідно до п. 6 ст. 13 ЦК України у разі
недодержання особою при здійсненні
своїх прав вимог, які встановлені
частинами другою - п'ятою цієї статті,
суд може зобов'язати її припинити
зловживання своїми правами, а також
застосувати інші наслідки, встановлені
законом.

Відповідні наслідки передбачено в п. 3
ст. 16 ЦК України, де зазначено суд може
відмовити у захисті цивільного права
та інтересу особи в разі порушення нею
положень частин другої - п'ятої статті 13
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином даний позов спрямовано на
вчинення позивачем шикани, тобто
зловживання ним своїм правом на
звернення до суду та на порушення прав
заставодержателя, оскільки визнання
договру застави припиненим означало б
позбавлення заставодержателя
можливості отримати виконання
зобов"язань за договором позики за
рахунок майнової поруки.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ст.ст. 13, 16, 20 593 ЦК України суд,
-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк"
про визнання припиненим договору
застави від 04/12/2002 р. між ОСОБА_1 та ПАТ
"Приватбанк, посвідченого державним
нотаріусом Першої Снятинської
державної нотаріальної контори та
зняття заборони на відчуження
житлового будинку АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд. У разі відсутності
сторін, під час проголошення судового
рішення подається апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду
Бородовський С.О.