АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7507/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2-513/10
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Міненкової Н.О.

при секретарі:
Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу Ленінського районного суду
м.Харкова від 29 вересня 2014 року у справі
за поданням заступника начальника
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Шабанова
Віталія Валерійовича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИЛА:

22 вересня 2014 року заступник начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції (далі
Ленінський ВДВС ХМУЮ) Шабанов В.В.
звернувся у суд з поданням в якому
просить тимчасово обмежити у праві на
виїзд за межі України ОСОБА_4

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.03.2013
року Ленінським ВДВС ХМУЮ відкрито
виконавче провадження №37137672 щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2-513/10 , виданого Ленінським
районним судом м.Харкова про стягнення
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суми боргу у
розмірі 54082,60 грн. та боржнику надано
7-ми денний строк для самостійного
виконання рішення суду.

Як на підставу тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_7 з
посиланням на ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в»їзд в
України громадян України» , ст.1, ч. 18 ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» п.2 Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів», пункт 8 ст. 19 Закону
України «Про Державну прикордонну
службу України» зазначає, що боржник
ОСОБА_8 в добровільному порядку рішення
суду не виконав , згідно відомостей ДПС
України, боржник з таким податковим
номером на обліку в органах ДПС не
перебуває, згідно відомостей ВДАІ,
транспортних засобів, за ОСОБА_4 не
знайдено та згідно акту державного
виконавця за адресою вказаною у
виконавчому документі майно, яке
належить ОСОБА_4 та на яке можливо
звернути стягнення не виявлено та
зазначає, що останній ухиляється від
виконання зобов»язань, покладених на
нього судовим рішенням та вважає, що
наявність у ОСОБА_4 невиконаних
зобов»язань, покладених на нього
судовим рішенням, є підставою для
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Харкова від 29 вересня 2014 року
вказане подання задоволено та ОСОБА_4
тимчасово обмежено у праві виїзду за
межі України до виконання забов»язань
за рішенням суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати вказану ухвалу суду
як незаконну та постановити нову
ухвалу якою відмовити в задоволенні
зазначеного подання.

Доводи апеляційної скарги
обгрунтовує неповним з»ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи та відсутність доказів, які б
свідчили про його ухиляється від
виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_4 та представника
Ленінського ВДВС ХМУЮ, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вказане подання
заступника начальника Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Шабанова В. В. тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_4 до виконання
забов»язань за рішенням суду , суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем прийнято всі міри
для виконання зазначеного рішення
суду, наявності у ОСОБА_4 невиконаних
зобов»язань по виконачим документам та
його ухилення від виконання рішення
суду.

Однак погодитись з таким висновком
суду не можна.

В п.5 ч.1 ст. 6 «Про порядок виїзду з
України та в»їзд в України громадян
України» встановлено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов»язання - до виконання цих
зобов»язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов»язань, покладених на
нього рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов»язань за рішенням.

У сучасній українській мові слово
«ухилення» тлумачиться так: 1)
відступати , відхилятися, вивертатися;
2) намагатися не робити чого-небудь, не
брати участі в чомусь, уникати; 3)
навмисно не давати відповіді на
запитання або говорити про щось інше.

Таким чином , в розумінні п.18 ч.3 ст.
18 Закону України «Про виконавче
провадження», ухиленням, є навмисне чи
інше свідоме невиконання боржником
обов»язків за рішенням суду, у зв»язку
з чим і здійснюється примусове
виконання та є підставою про
застосування до боржника тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставин,
які є предметом посилання суб»єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його, вимог підлягають
доведенню.

Між тим, як свідчать матеріали
справи, постановою державного
виконавця Ленінського ВДВС
Харківського МУЮ від 21.03.3013 року було
відкрито виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-513/10,
виданого Ленінським районним судом
м.Харкова 22.11.2011 року про стягнення з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 вартості 12
частини автомобіля у розмірі 54082,6 грн.,
якою боржнику було запропоновано
виконати вказане рішення суду в строк
до 28.03.2013 року( а.с.3-5).

Доказів про те, що боржник
отримував вказану постанову
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження, як і доказів
того, що останній, отримавши
повідомлення державного виконавця про
його виклик до Ленінського ВДВС
Харківського МУЮ до ВДВС не з»являвся,
матеріали справи не містять.

Тоді як матеріали справи свідчать
про те, що ОСОБА_4 маючи на утриманні
спільну зі стягувачем ОСОБА_6 дитину,
яка з 01 09.2014 року за туристичною візою
навчається на території Держави
Ізраїль, добровільно сплачує стягувачу
стягнуті за рішенням суду вказані
грошові кошти. Наявність же у боржника
невиконаних зобов»язань за рішенням
суду, не є підставою для обмеження його
права на виїзд за межі України,
оскільки необхідною умовою для
застосування такого обмеження, є
навмисне чи свідоме невиконання
боржником рішення суду.

За таких обставин вказану ухвалу
суду не можна визнати такою, що
відповідає вказаним нормам
матеріального та процесуального права,
що у відповідності до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, є підставою для її скасування
та постановлення нової ухвали про
відмову заступнику начальнику
Ленінського ВДВС Харківського МУЮ
Шабанову В.В. в задоволенні подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника, з зазначених
вище підстав.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК,
ст.ст. 315, 319, 218, 324 ЦПК України, судова
колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Скасувати ухвалу Ленінського
районного суду м.Харкова від 29 вересня
2014 року .

Відмовити заступнику начальника
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Шабанову
Віталію Валерійовичу в задоволенні
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4 .

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий, суддя :

Судді :