Справа №2-27/11 21.08.2014 21.08.2014 21.08.2014
Провадження №22-ц/784/2291/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Данилової О.О., Коломієць
В.В.,

при секретарі Кудрі В.М.,

за участю представника позивача
Безушко В.В., відповідача ОСОБА_3, його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 23 квітня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором і звернення
стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2009 року позивач звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 про стягнення кредитної
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Позивач вказував, що 28 квітня 2007 року
між АКІБ „УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 0, відповідно
до умов якого Банк надав відповідачу 150
000 доларів США зі строком повернення не
пізніше 27 квітня 2017 року, зі сплатою за
користування кредитом 13,5% річних.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору 28 квітня 2007 року
між АКІБ „УкрСиббанк" та ОСОБА_5
укладено нотаріально посвідчений
договір іпотеки, за яким останнім в
іпотеку був переданий нежитловий
комплекс, розташований в АДРЕСА_1, на
земельній ділянці площею 3031 кв.м., який
складається з кондитерського цеху
літ."Б", загальною площею 251,30 кв.м., кафе
літ."Г", загальною площею 257,9 кв.м, складу
літ."Д", загальною площею 75,80 кв.м. та
споруди І.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05 лютого 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 01 квітня 2010 року за ОСОБА_6
визнано право власності на 1/2 частку
нежитлового комплексу, що є предметом
іпотеки.

Крім того, в забезпечення виконання
умов кредитного договору між позивачем
та ОСОБА_5 28 квітня 2007 року укладено
договір поруки.

Посилаючись на порушення ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором, що
призвело до заборгованості, яка станом
на 12 грудня 2008 року складає 142036,69 дол.
США, що еквівалентно 1 087 112грн. 80коп.; з
яких: заборгованість за тілом кредиту -
131 249,94 доларів США, що еквівалентно 1 004
560грн. 79коп., заборгованість за
процентами 10 058,58 доларів США, що
еквівалентно 76 986грн.36коп., пеня - 727,15
доларів CША, що еквівалентно 5
565грн.65коп., позивач просив стягнути її
з даного відповідача на їх користь.

Також ПАТ «УкрСиббанк» просило в
рахунок погашення вказаної
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки, що належать на праві
власності ОСОБА_6та ОСОБА_5, шляхом
проведення прилюдних торгів.

В квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ПАТ
«УкрСиббанк» про визнання припиненими
правовідносин за договором поруки ,
укладеним 28 квітня 2007 року між ним та
Банком.

Обидва позови були об'єднані в одне
провадження для спільного розгляду.

Ухвалою Корабельного районного суду м
Миколаєва від 23 квітня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_5 був залишений
без розгляду за заявою останнього в
зв'язку з тим, що рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 17.01.2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 14 квітня 2014 року, спірний
договір поруки припинено.

Рішенням Корабельного районного суду м
Миколаєва від 23 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати рішення та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
зібраними у справі доказами
спростований факт укладання між ПАТ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_3 кредитного
договору, оскільки останній не
отримував кредитні кошти, про що
відповідно до висновків судової
почеркознавчої експертизи свідчить
відсутність його підпису на заяві про
видачу готівки, що є також безумовною
підставою для пипиненя іпотечного
договору відповідно до положень ст.548
ЦК України, ст.17 Закону України «Про
іпотеку».

Проте колегія суддів не може
погодитися з даним висновком суду.

Так, згідно з частиною першою статті 638
та частиною першою статті 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

На підставі частини другої статті 640 ЦК
України у разі, якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання майна або вчинення певної
дії.

Законодавець пов'язує момент укладення
договору з моментом передання грошей у
випадку укладення договору позики
(стаття 1046 ЦК України). Однак кредитний
договір, спір щодо якого вирішено у
справі, є укладеним з моменту
досягнення його сторонами у письмовій
формі згоди з усіх істотних умов
договору.

ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 28 квітня 2007
року уклали кредитний договір № 0
у письмовій формі, як вимагається
частиною першою статті 1055 ЦК України.
Відповідно до умов цього договору Банк
надає ОСОБА_3 150 000 доларів США зі
строком повернення не пізніше 27 квітня
2017 року та сплатою за користування
кредитом 13,5% річних. Свій підпис на
кредитному договорі відповідач ОСОБА_3
не заперечував. Пунктом 1.5 цього
договору було передбачено, що кредит
надається банком позичальнику шляхом
зарахування кредитних коштів на його
поточний рахунок (а.с. 5-12). В цей же день
позивач уклав з ОСОБА_3 договір
банківського рахунку 1193691, відповідно
до якого останньому був відкритий
поточний рахунок для зарахування
кредитних коштів. Свій підпис на цьому
договорі ОСОБА_3 також не заперечував
(т.2 а.с. 2-6). Згідно виписки з поточного
рахунку ОСОБА_3 в цей же день Банк
перерахував на його рахунок обумовлену
кредитним договором грошову суму, яка
в той же день була знята з рахунку (т.1
а.с. 249, т.2 а.с.228).

Отже, посилання ОСОБА_3 на те, що грошей
з відкритого на його ім'я рахунку він не
знімав, не свідчить про неукладеність
кредитного договору, оскільки
кредитний договір є укладеним з
моменту досягнення його сторонами в
письмовій формі згоди з усіх істотних
умов договору, а дії щодо зняття грошей
з рахунку стосуються його виконання, а
не укладення.

Зазначений правовий висновок
викладений у постанові Верховного Суду
України від 11 липня 2012 р. у справі №
6-63цс12, прийнятої за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстав, передбачених п.1 ч.1
ст. 355 ЦПК України.

Крім того, згідно банківських виписок
за особовим рахунком ОСОБА_3
позичальником з квітня 2007 року по
липень 2008 року включно здійснювалось
погашення кредиту та в рахунок
погашення заборгованості фактично
було сплачено 41 505,45 доларів США (т.2
а.с.219-229).

З вимогами про визнання недійсним
кредитного договору ОСОБА_3 до суду не
звертався.

Згідно положень статей 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На наведене суд першої інстанції уваги
не звернув та не встановив фактичні
обставини справи, від яких залежить
правильне вирішення справи, та норми
права, які регулюють ці правовідносини,
не перевірив доводів та наданих
сторонами доказів та фактично поклав в
основу рішення висновок
почеркознавчої експертизи, не давши
йому оцінки у сукупності з іншими
доказами, в зв'язку з чим дійшов
передчасного висновку про недоведення
позивачем факту видачі ОСОБА_3
кредитних коштів, тоді як
вищевикладені обставини підтверджують
отримання ним кредитних коштів та
наявності у нього обов'язку з погашення
цього кредиту.

Згідно з вимогами ст.ст. 1049, 1054 ЦК за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК, якщо
договором установлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишалася, та
сплати належних йому процентів.

Положеннями статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Як встановлено апеляційним судом, ПАТ
«УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав
повністю та видав позичальнику ОСОБА_3
обумовлену кредитним договором суму.

Проте, у порушення умов договорів та
наведених положень закону ОСОБА_3 свої
зобов'язання за кредитним договором
виконував неналежним чином, оскільки з
серпня 2008р. не сплачує передбачені
кредитним договором платежі.

Відповідно до наданих Банком
розрахунків станом на 12 грудня 2008 року
складає 142036,69 доларів США, що
еквівалентно 1 087 112грн. 80коп.; з яких:
заборгованість за тілом кредиту - 131 249,94
доларів США, що еквівалентно 1004560грн.
79коп., заборгованість за процентами 10
058,58 доларів США, що еквівалентно 76
986грн.36коп., пеня - 727,15 доларів CША, що
еквівалентно 5 565грн.65коп. (т.1 а.с. 20-23).

За таких обставин, відповідно до ст.ст.
526, 549, 550, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України позовні
вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення
на їх користь зазначеної
заборгованості з ОСОБА_3 є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

В забезпечення виконання умов
укладеного між позивачем і ОСОБА_3
кредитного договору 28 квітня 2007 року
між Банком та ОСОБА_5 укладено
нотаріально посвідчений договір
іпотеки, за яким останнім в іпотеку був
переданий нежитловий комплекс,
розташований в АДРЕСА_1, на земельній
ділянці площею 3031 кв.м., який
складається з кондитерського цеху
літ."Б", загальною площею 251,30 кв.м., кафе
літ."Г", загальною площею 257,9 кв.м, складу
літ."Д", загальною площею 75,80 кв.м. та
споруди І (т.1 а.с. 13-17).

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05 лютого 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 01 квітня 2010 року за ОСОБА_6
визнано право власності на 1/2 частку
нежитлового комплексу, що є предметом
іпотеки (т.1 а.с.58-64).

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 26 липня 2011
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк»
про визнання вищевказаного договору
іпотеки недійсним - відмовлено. Ухвалою
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2011 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у даній справі (т.2 а.с. 253-256).

Відповідно до ст.589 ЦК України та ч.1 ст.33
Закону України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними
зобов'язаннями шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено звернення стягнення на
предмет іпотеки на підставі рішення
суду.

Згідно розрахунку заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором станом
на 21 серпня 2014 року вона складає: по
кредиту та відсоткам - 333190 доларів США,
по пені - 555902грн.51коп. (т.2 а.с. 230-247).

За такого, оскільки ОСОБА_3 не виконав
умови укладеного з позивачем
кредитного договору то ПАТ
«УкрСиббанк» має право задовольнити
свої вимоги шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості в межах її розміру
станом на 12 грудня 2008 року, тобто, в
межах заявлених позовних вимог.

Згідно інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна іпотечне майно, яким
забезпечується укладений ПАТ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_3 кредитний
договір, також є предметом іпотечного
договору, яким забезпечується
кредитний договір, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_5, де
іпотекодержателем також є позивач (т.2
а.с.213-214).

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про те, що вимоги позивача в частині
вимог про звернення стягнення на
предмет іпотеки також є
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України рішення
Корабельного районного суду м
Миколаєва від 23 квітня 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
- про задоволення позову ПАТ
«УкрСиббанк».

Відповідно до ст.88 ЦПК України на
користь позивача підлягає
відшкодуванню судовий збір, сплачений
за подання позову та апеляційної
скарги, в загальному розмірі 3557грн,
тобто, по 1185грн.66коп. з кожного з
відповідачів.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» -
задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м
Миколаєва від 23 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором № 0 від 28
квітня 2007 року в загальному розмірі 1 087
112грн. 80коп. (один мільйон вісімдесят
сім тисяч сто дванадцять копійок), з
яких 1004560грн.79коп. - заборгованість за
тілом кредиту, 76986грн.36коп. -
заборгованість за процентами,
5565грн.65коп. - пеня.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 0 від 28
квітня 2007 року, укладеним між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3, що станом на 12
грудня 2008 року складає 142036,69 доларів
США, що еквівалентно 1 087 112грн. 80коп.; з
яких: заборгованість за тілом кредиту -
131 249,94 доларів США, що еквівалентно
1004560грн. 79коп., заборгованість за
процентами 10 058,58 доларів США, що
еквівалентно 76 986грн.36коп., пеня - 727,15
доларів CША, що еквівалентно 5
565грн.65коп., звернути стягнення в межах
боргу на предмет іпотеки: нежитловий
комплекс, розташований в АДРЕСА_1, на
земельній ділянці площею 3031 кв.м., який
складається з кондитерського цеху
літ."Б", загальною площею 251,30 кв.м., кафе
літ."Г", загальною площею 257,9 кв.м, складу
літ."Д", загальною площею 75,80 кв.м. та
споруди І, власниками якого є ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, шляхом його продажу з публічних
торгів за початковою ціною на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
нерухомості, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» судові
витрати в розмірі по 1185грн. 66коп. (одна
тисяча сто вісімдесят п'ять гривень
шістдесят шість копійок) з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: