Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2014 Справа №607/11783/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради
про визнання права власності на
спадкове майно та визначення частки у
спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в
суд з позовом до відповідача
Тернопільської міської ради про
визнання права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 та визначення частки
у спільному майні. В обґрунтування
своїх вимог вказують на те, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності їм ОСОБА_1, ОСОБА_2
та їх батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_3. 28.08.2013
року рішенням Тернопільського
міськрайонного суду визнано померлим
їх батька ОСОБА_5. Вони є спадкоємцями
за законом на майно батька ОСОБА_5, що
складається з 1/4 частки спірної
квартири однак в нотаріальній конторі
їм було відмовленого у видачі
свідоцтва про право на спадкове майно
після смерті батька оскільки між
співвласниками вищезазначеної
квартири, не було визначено ідеальних
часток у даному майні, а тому нотаріус
не може визначити спадкову масу та
конкретний розмір спадкового майна
ОСОБА_5. Тому просять визнати за ними
право власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в рівних частках в порядку
спадкування за законом після смерті
батька - ОСОБА_5 та визначити, що їх
частки у спірній квартирі становлять
по 3/8 її частини. Позивач ОСОБА_3
просить визначити, що її частка у
спірній квартирі становить 2/8 її
частини.

В судовому засіданні позивачі позов
підтримали, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та просять
його задовольнити.

Представник відповідача
Тернопільської міської ради в судовому
засіданні позову не визнала та суду
пояснила, що позивачами не дотримано
порядку прийняття спадкового майна, а
саме пропущено строк прийняття
спадщини після смерті батька, та його
не поновлено у встановленому законом
порядку, а тому позовні вимоги є
передчасними.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про
народження серії НОМЕР_1) та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2).

Згідно свідоцтва про право
власності на житло виданого 05.08.1996 року
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Рішенням Тернопільського
районного суду Тернопільської області
від 27.12.2004р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Воля Теребовлянського
району Тернопільської області
оголошено безвісно відсутнім.

28.08.2013 року рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Воля
Теребовлянського району
Тернопільської області оголошено
померлим та датою його смерті
визначено день набрання сили рішенням
суду. Дане рішення суду не
оскаржувалося та набрало законної
сили.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільною
сумісною власністю є спільна власність
двох чи більше осіб, у якій завідомо не
визначені частки кожної з них.

Тобто, учасники не мають наперед
визначних часток, є факт відсутності
існування в об'єкті власності
ідеальних часток кожного із
співвласників, які б давали можливість
виявити обсяг їх прав за наявності
бажання одержати конкретну частину у
спільному майні та розпорядитися нею.

Відповідно до ст. 369, 370, 372 Цивільного
кодексу України співвласники майна, що
є у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно,
розпоряджаються за згодою всіх
співвласників, мають право на виділ
належної їм частки чи на поділ майна.
При цьому частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_5 на день його смерті належить 1/4
частина квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця та той з подружжя,
який його пережив. Таким чином,
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 належать до
спадкоємців першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_5.

18.06.2014 року приватним нотаріусом
Тернопільського мсіького
нотаріального округу відмовлено
позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 у видачі
свідоцтва про право на спадкове майно,
а саме ? частину квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5, оскільки заявниками
пропущено шестимісячний строк на
прийняття спадщини, а також у зв'язку з
неможливістю визначити спадкову масу
та конкретний розмір спадкового майна
померлого ОСОБА_5, оскільки між
співвласниками спірної квартири, не
було визначено ідеальних часток у
даному майні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного
кодексу України спадкоємець за
заповітом чи за законом може
відмовитись від прийняття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України).

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

За умовами ст. 370 співвласники мають
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній сумісній власності.

У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, не визнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідного до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвічує його право
власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку порушене право власності
позивачів, яке підлягає захисту шляхом
визнання за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2
права власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в рівних частках в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5 та визначення, що їх
частки у спірній квартирі становлять
по 3/8 її частини, а також визначити, що
частка ОСОБА_3 у спірній квартирі
становить 2/8 її частини.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 370, 372,
392, 1216, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу
України, , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в рівних частках в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5.

Визначити, що частки ОСОБА_1, та ОСОБА_2 у
квартирі АДРЕСА_1 становлять по 3/8 її
частини.

Визначити, що частка ОСОБА_3 у квартирі
АДРЕСА_1 становить 2/8 її частини.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Р.М. Грицак