Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"04" вересня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Іванченко А. М., при секретарі Меляник
К.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Маріупольської міської Ради, третя
особа приватний нотаріус
Маріупольського міського округу
ОСОБА_3, про визнання право власності на
частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 та
Маріупольської міської ради про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, в обґрунтування якого вказав,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4,
якому за життя на підставі рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 25.07.1985 року належала 59/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1. Інша
частина вказаного домоволодіння за цим
же рішенням суду 41/100 частини належала
матері позивача ОСОБА_5. Після смерті
матері позивачка прийняла спадщину та
стала власником 41/100 частини вказаного
домоволодіння на підставі свідоцтва на
право власності № 642 від 29.10.1996 року. На
момент смерті батька вона мешкала
поруч з батьком та після його смерті
фактично прийняла спадщину у вигляді
59/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1,
доглядала за будинком, та земельною
ділянкою . Після смерті батька їй стало
відомо, що правовстановлюючі документи
батько не оформив на свою частку 59/100,
тому при зверненні до нотаріальної
контори вона отримала постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Просила її позов задовольнити у
повному обсязі, та визнати за нею право
власності на 59/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

До судового засідання позивачка та її
представник нез»явилися, надали заяву,
в якій вказали, що свої позовні вимоги
підтримують у повному обсязі, просили
розглянути справу за їх відсутністю.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позову, так як батько
позивачки за життя право власності на
59/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 не
зареєстрував, тому ніякого переходу
прав від нього до спадкоємця не може
бути.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
нез»явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином.

Приватний нотаріус Маріупольського
міського округу ОСОБА_3 в судове
засідання нез»явилася, надала суду
заяву з проханням вирішити справу за її
відсутністю та надала суду копію
спадкової справи після смерті ОСОБА_4
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши письмові матеріали,
оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку про те, що позов знайшов своє
підтвердження представленими доказами
і підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя від 25.07.1985 року визнано за
ОСОБА_4 право власності на 59/100 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1, а саме: жилі
кімнати літ.1-5,1-6, сені літ. а-1, ганок- а-2,
гараж Д-1, сарай Е-1, вбиральня Г-1,
огорожа № 1,2, жила площа 26,4 кв.м.,
загальна площа 44 кв.м..

Також, згідно рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 25.07.1985
року та свідоцтва про право власності
№ 642 від 29.10.1996 року виданого відповідно
рішення Іллічівського райвиконкому м.
Маріуполя за № 339, від 09.10.1996 року
позивачка ОСОБА_1 являється після
смерті матері ОСОБА_5 власником 41/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть
ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьком вказано - ОСОБА_4, актовий запис
№ 38 від 19.07.1961 року.

Згідно свідоцтва про шлюб, позивачкою
при реєстрації шлюбу змінено прізвище
з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 04.02.1984 року, актовий
запис №14 складений міським відділом
РАЦС Маріупольського міського
управління юстиції у Донецькій
області.

Згідно довідки БТІ № 828 від 14.03.2014 року
будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва на право власності
№ 642 від 29.10.1996 року в частині 41/100 та
ОСОБА_4 на підставі рішення суду
Іллічівського району м. Маріуполя від
25.07.1985 року в частині 59/100. Згідно
технічної інвентаризації на 14.03.2014 року
встановлено, що ОСОБА_4 належить
частина жилого будинку А-1, а саме
кухня-1-7, жилі кімнати 1-5,1-6, сені а-1,
ганок- а2, гараж Д-1, сарай Е-1, вбиральня
Г-1, огорожа №1,2, жила площа 26,4 кв.м.,
загальна площа 44,5 кв.м. розташованого
за адресою АДРЕСА_1 в частині 59/100.

Згідно копії техничного паспорту на
будинок АДРЕСА_1 вказаний будинок
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
на право власності № 642 від 29.10.1996 року в
частині 41/100 та ОСОБА_4 на підставі
рішення суду Іллічівського району м.
Маріуполя від 25.07.1985 року в частині 59/100.

04.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до приватного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_3 з письмовою заявою про
прийняття спадщини після смерті
батька.

Постановою приватного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 28 квітня 2014 року № 121/02-31 ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на 59/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1,
оскільки не зареєстровано документ в
установленому законом порядку. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів вирішення
зазначеного питання можливо у судовому
порядку. Протягом шести місяців інші
спадкоємці з письмовою заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
до нотаріальної контори не зверталися.

На підставі ст..1216 ЦК України
спадкуванням є переход прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини відповідно до ст.. 1218
ЦК України входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За ст..1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст..1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, і батьки.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року № 7 передбачено, що свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформлені
права на спадщину особа може
звернутися до суду з правилами
позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки,
визнавши за нею право власності на
частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом після батька.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 328, 1261,1268,1270, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Маріупольської
міської Ради, третя особа приватний
нотаріус Маріупольського міського
округу ОСОБА_3, про визнання права
власності на частину домоволодіння в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на 59/100 частини
домоволодіння розташованого за
адресою :АДРЕСА_1, а саме: жилого будинку
А-1, а саме кухня-1-7, жилі кімнати 1-5,1-6,
сені а-1, ганок- а2, гараж Д-1, сарай Е-1,
вбиральня Г-1, огорожа №1,2, жила площа 26,4
кв.м., загальна площа 44,5 кв.м..

Рішення може бути переглянуто судом,
який його прийняв, за письмовою заявою
відповідача.

Заява про перегляд рішення може бути
подана відповідачем протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в
апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя потягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
А. М. Іванченко