У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», третя
особа - Первинна організаційна
профспілка трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», про
поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що з 14
грудня 2001 року працювала на
підприємстві відповідача на різних
посадах, остання робота, яку вона
виконувала - обвальщик м'яса 5-го
розряду цеха переробки м'яса куща
їдальні № 37 управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу. Наказом від 27 серпня 2013 року
її було звільнено з підприємства за
скороченням штату, на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним,
проведеним із порушенням встановленої
законом процедури, під час
пропонування іншої роботи порушено п.
4.3 колективного договору, їй не було
запропоновано робочі місця працівниць,
які на той час перебували у відпустках
по догляду за дітьми, накази від 26
березня 2013 року «Про внесення змін в
організаційну структуру управління
підприємства» та від 22 квітня 2013 року
«Про вивільнення працівників»
прийняті з порушенням норм
законодавства та колективного
договору.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 18 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 18
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24
червня 2014 року, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 лютого 2014 року та
ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 червня
2014 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди на підставі доказів,
поданих сторонами, що належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), врахували
вимоги ст. ст. 64, 65 Господарського
кодексу України, які передбачають
самостійність підприємства у
вирішенні питань стосовно
організаційної структури, чисельності
та штатного розпису та дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність в діях відповідача
порушень щодо процедури звільнення
позивача з роботи.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 18 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О. В. Умнова