Справа № 199/5993/13-ц
Амур-Нижньодніпровський районний суд
у складі: головуючого судді
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
встановлення факту родинних відносин,
про усунення від права на спадкування
за законом та заповітом, про визнання
права власності в порядку спадкування
Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідачки про встановлення факту
родинних відносин, про усунення від
права на спадкування за законом та
заповітом, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її двоюрідна бабуся ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 04.09.2012 року, актовий запис № 1350, яка
була двоюрідною сестрою її рідної
бабусі, ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина, яка складається з
квартири АДРЕСА_1 та належала померлій
на підставі договору купівлі-продажу
від 09.01.2002 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі
нотаріальних дій за № 12, та
зареєстрованого 27.12.2012 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі № 474п за
реєстровим № 977-271.
Як зазначає позивачка, у ОСОБА_3 не
залишилось жодного більш близького
родича окрім неї, не враховуючи при
цьому відповідачку, яку позивачка
бажає усунути від спадкування.
Єдиний син ОСОБА_3, ОСОБА_6, помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 19.03.2002 року,
актовий запис № 1535. Батько ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її мати, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померли набагато раніше
своєї доньки. Зі своїм чоловіком,
ОСОБА_9, ОСОБА_3 розірвала шлюб ще 07.11.2000
року, що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу від 15.05.2002 року,
актовий запис № 661, тому відповідно до
ст. 1261 ЦК України спадкоємці першої
черги після її смерті відсутні.
Онуку ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка відповідно до
ч.1 ст. 1266 ЦК України за правом
представлення має право на спадкування
після ОСОБА_3, позивач вважає негідною
спадкоємицею, яка не має права на
спадкування ні за заповітом, ні за
Рідна тітка ОСОБА_3, ОСОБА_10 (мати бабусі
позивачки, ОСОБА_4, померла набагато
раніше ОСОБА_3, тому відповідно до ст.1263
ЦК України спадкоємці третьої черги
також відсутні. Також позивачка
стверджує, що осіб, які б проживали з
ОСОБА_3 однією сім'єю до дня її смерті
більше п'яти років немає.
Після смерті ОСОБА_3 позивачка фактично
залишилась єдиною спадкоємицею, яка по
відношенню до неї є родичкою шостою
ступеню споріднення.
Після звернення до суду позивачка
уточнила свої позовні та просила суд
встановити, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, є двоюрідною сестрою
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.
Позивачка вважає що, для підтвердження
того, що від спадкодавця її віддаляють
шість народжень між їх родичами - їй
необхідно довести тільки те, що ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є двоюрідною
сестрою її бабусі, ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки двоюрідних
братів та сестер один від одного
віддаляє 4 народження їх родичів, а
онуків від своїх бабусь та дідусів
віддаляє 2 народження. Саме тому
позивача (онуку ОСОБА_4) від спадкодавця
(двоюрідної сестри її бабусі, ОСОБА_3)
віддаляє рівно 6 народжень їх родичів,
не враховуючи при цьому народження
самого спадкодавця, тому відповідно до
ч.1 ст. 1265 ЦК України позивач має право
на спадкування у п'яту чергу, після
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 24.11.1981 року, актовий запис № 1323.
Рідний батько позивачки, ОСОБА_11, помер
ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 15.04.1994 року,
актовий запис № 717.
У строк, передбачений ст. 1270 ЦК України,
позивачка звернулася до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але увидачі
свідоцтва на спадщину за законом після
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що у неї
відсутні документи, які підтверджують
її ступень споріднення з ОСОБА_3.
Крім того, позивачка зазначає, що
відповідачка, ОСОБА_2, є рідною онукою
ОСОБА_3, тому відповідно до ст.1266 ЦК
України вона є спадкоємцем тієї частки
спадщини, яка б за законом належала її
батьку, ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4,
та мала право на спадкування за правом
представлення. Позивачка зазначає про
негідне поводження з боку відповідачки
по відношенню до спадкодавця. 07.12.2007
року ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 в Четвертій
дніпропетровській державній
нотаріальній конторі склала заповіт на
все своє майно, що залишиться після її
смерті. 30.09.2008 року ОСОБА_3 уклала
договір дарування власної квартири на
користь відповідачки ОСОБА_2, адже
відповідачка її запевнила, що буде
повністю доглядати ОСОБА_3 та вона буде
проживати у своїй квартирі до самої
смерті. Після того, як відповідачка
зареєструвалася та стала проживати в
спірній квартирі разом зі своїм
співмешканцем, вона почала ображати
ОСОБА_3, забирати в неї пенсію. Спочатку
відповідач заявила ОСОБА_3, про те, що
квартиру її продасть, а ОСОБА_3 здасть
до будинку пристарілих.
В грудні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування. Під час
розгляду даної цивільної справи в
Амур-Нижньодніпровському районному
суді міста Дніпропетровська ОСОБА_2
06.02.2009 року уклала договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Зазначену квартиру вона продала разом
зі своєю бабусею ОСОБА_3, яка в ній
зареєстрована та проживала, після чого
почала погрожувати бабусі, та вимагала
щоб вона добровільно переїхала до
будинку пристарілих.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська
12.10.2010 року було визнано недійсним
договір дарування від 30.09.2008 року,
посвідчений державним нотаріусом
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Черненко І.М.,
зареєстрований в реєстрі за № 2-1585,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2; визнано
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 06.02.2009 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_14, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15,
зареєстрований в реєстрі за № 558, та
витребувано у ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_1.

Зазначене рішення правомірно було
частково скасовано рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 09.02.2011 року в частині
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 06.02.2009 року
недійсним та в частині витребування у
ОСОБА_14 спірної квартири, оскільки
квартира не вибула з володіння ОСОБА_3 й
тому не може ні від кого бути
витребувана судом, а визнання
недійсними наступних правочинів, які
були укладені після недійсного
правочину, не відповідає роз'ясненням
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6.11.2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними».

Враховуючи викладене, позивачка
просила суд усунути відповідачку
ОСОБА_2 від спадкування після ОСОБА_3
одночасно як за законом (за правом
представлення відповідно до ст. 1266 ЦК
України) так і за заповітом (відповідно
до заповіту від 07.12.2007 року).

У зв'язку з тим, що у позивачки відсутні
документи, які підтверджують ступень
споріднення між померлою ОСОБА_3 та нею,
вона просила встановити факт, що
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є
двоюрідною сестрою ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, та визнати за нею право
власності в порядку спадкування на
квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивача у судому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, надав пояснення,
аналогічні викладеним у позові, та
просив позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, про день слухання справи
сповіщалась належним чином, тому суд зі
згоди представника позивачки ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, у судове
засідання не з'явився, надав письмову
заяву, якою просив розглянути справу у
його відсутності та постановити
рішення відповідно до вимог чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення представника
позивачки та показання свідків,
дослідивши матеріали справи, спадкову
справу після смерті ОСОБА_3, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
актовий запис № 1350. Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
квартири АДРЕСА_1.

Вищезазначена квартира раніше
належала померлій на підставі договору
купівлі-продажу від 09.01.2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за № 12 та
зареєстровано в КП «ДМБТІ» в
реєстровій книзі № 474п за реєстровим №
977-271 27.12.2012 року, а також на підставі
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 12.10.2010 року, яким було визнано
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1, посвідчений 30.09.2008 року
державним нотаріусом Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Черненко І.М.,
зареєстрований в реєстрі за № 2-1585,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Зазначене рішення було частково
скасовано рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09.02.2011
року в частині визнання недійсним
договору купівлі-продажу 06.02.2009 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_14, та в
частині витребування у ОСОБА_14 спірної
квартири, адже вищезазначена квартира
до самої смерті ОСОБА_3 не вибувала з її
володіння. В судовому засіданні
встановлено та підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17 та
ОСОБА_18, що спірна квартира до самої
смерті ОСОБА_3 не вибувала з її
володіння, тому за життя в неї не було
необхідності та підстав заявляти позов
про витребування своєї квартири з
чужого незаконного володіння, оскільки
майно, яке не вибуло з володіння його
власника, не може бути витребувано
судом у особи, яка ним не володіє.

Суд касаційної інстанції залишив в
силі рішення апеляційної інстанції,
тому фактично право власності ОСОБА_3
на вищезазначену квартиру було
поновлено вищезазначеними судовими
рішеннями.

Судом встановлено, що у ОСОБА_3 був
рідний син, ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
повторним свідоцтвом про смерть
виданим 19.03.2002 року, актовий запис № 1535.
Батько померлої, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та її мати, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
померли. Зі своїм чоловіком ОСОБА_9,
ОСОБА_3 розірвала шлюб 07.11.2000 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу видане 15.05.2002 року
Жовтневим районним управлінням
юстиції міста Дніпропетровська,
актовий запис № 661. ОСОБА_3 крім свого
сина, ОСОБА_6, інших дітей не мала, також
рідних братів та сестер.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка
залишилась єдиною спадкоємицею, яка по
відношенню до спадкодавця є родичкою
шостою ступеню споріднення, що
підтверджується наступним: рідна
бабуся позивачки - ОСОБА_4, є донькою
ОСОБА_10, яка в свою чергу є рідною
донькою ОСОБА_20 та рідною сестрою
ОСОБА_7 (сина ОСОБА_20), який є батьком
ОСОБА_3. Таким чином рідна бабуся
позивачки, ОСОБА_4, та спадкодавець,
ОСОБА_3, є двоюрідними сестрами.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 24.11.1981 року, актовий запис № 1323.
Рідний батько позивачки, ОСОБА_11, помер
ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 15.04.1994 року,
актовий запис № 717.

В строк передбачений ст. 1270 ЦК України,
позивачка звернулась до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але у видачі
свідоцтва на спадщину за законом після
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що у неї
відсутні документи, які підтверджують
її ступень споріднення з ОСОБА_3.

Відповідачка ОСОБА_2, є рідною онукою
ОСОБА_3, тому відповідно до ст.1266 ЦК
України вона є спадкоємцем тієї частки
спадщини, яка б за законом належала її
батьку, ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4,
та мала право на спадкування за правом
представлення. 07.12.2007 року ОСОБА_3 на
ім'я ОСОБА_2 в Четвертій
дніпропетровській державній
нотаріальній конторі склала заповіт на
все своє майно, що залишиться після її
смерті. 30.09.2008 року ОСОБА_3 уклала
договір дарування власної квартири на
користь відповідачки ОСОБА_2, який був
визнаний недійним рішенням суду.

Ст.1224 ч. 3 п.2 ЦК України передбачено, що
не мають права на спадкування за
законом особи, які ухилялися від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця, якщо ця обставина
встановлена судом.

Відповідно до ст.1224 ч. 6 ЦК України
положення цієї статті поширюється на
всіх спадкоємців, у тому числі й на тих,
хто має право на обов'язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких було зроблено заповідальний
відказ.

В силу ст. 1265 ч.1 ЦК України у п'яту чергу
право на спадкування за законом мають
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно, причому
родичі ближчого ступеня споріднення
усувають від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за
числом народжень, що відділяють родича
від спадкодавця. Народження самого
спадкодавця не входить до цього числа.

Допитані в судовому засіданні свідки:
ОСОБА_16 (близька подруга ОСОБА_3, яка
товаришувала з нею більше 40 років до
самої її смерті), ОСОБА_17 (соціальний
працівник, яка відвідувала ОСОБА_3) та
ОСОБА_18(близька подруга ОСОБА_3),
підтвердили факт родинних відносин між
ОСОБА_3 та позивачкою. Свідок, ОСОБА_16
підтвердила, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, є двоюрідною сестрою
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Також
всі зазначені свідки підтвердили той
факт, що відповідачка ОСОБА_2 ухилялася
від виконання свого обов'язку щодо
утримання спадкодавця, не дивлячись на
неодноразові прохання спадкодавця про
допомогу та на наявність в неї
можливості надати таку допомогу.

З матеріалів спадкової справи після
ОСОБА_3 вбачається, що позивач вчасно
звернулася до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3. Крім неї жодна інша особа з
відповідною заявою не зверталася. Як
вбачається з відповідей органів РАЦС
на відповідні запити нотаріуса, що
містяться в матеріалах зазначеної
спадкової справи, позивачка позбавлена
можливості в позасудовому порядку
довести весь ланцюг споріднення (6
народжень, що віддаляють спадкоємця
від спадкодавця) між нею та
спадкодавцем.

Є загально відомим той факт, що
двоюрідних братів та сестер один від
одного віддаляє 4 народження їх родичів
(по 2 народження рідних братів та
сестер, 2 народження по одній дитині в
кожного з рідних братів та сестер), а
онуків від своїх бабусь та дідусів
віддаляє 2 народження (1народження
одного з батьків онуків, 1 народження
самого онука). Саме тому позивача (онуку
ОСОБА_4) від спадкодавця (двоюрідної
сестри її бабусі, ОСОБА_3) віддаляє
рівно 6 народжень їх родичів, не
враховуючи при цьому народження самого
спадкодавця, ОСОБА_3, тому відповідно до
ч.1 ст. 1265 ЦК України позивач має право
на спадкування у п'яту чергу, після
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також судом при постановлені рішення
враховано рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 12.10.2010
року, яким було визнано недійсним
договір дарування квартири АДРЕСА_1,
посвідчений 30.09.2008 року державним
нотаріусом Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Черненко І.М., зареєстрований в реєстрі
за № 2-1585, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, а також те що вищезазначена
квартира до самої смерті ОСОБА_3 не
вибувала з її володіння, тому за життя в
неї не було необхідності та підстав
заявляти позов про витребування своєї
квартири з чужого незаконного
володіння.

Враховуючи вищезазначене та
встановлені факти, суд вважає
встановити, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, є двоюрідною сестрою
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, який
підтверджує шосту ступінь споріднення
між позивачкою та спадкодавцем. Також
суд вважає усунути ОСОБА_2 від права на
спадкування як за законом так і за
заповітом після ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3.

За життя ОСОБА_3 не встигла на підставі
вищезазначених судових рішень
зареєструвати за собою право власності
на належну їй квартиру, тому суд
приходить до висновку про можливість
визнати право власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, як за
спадкоємицею п'ятої черги спадкування.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 1222, 1223, 1224, 1265, 1268, 1269
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Четверта дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту родинних відносин, про усунення
від права на спадкування за законом та
заповітом, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, є двоюрідною сестрою
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Усунути від права на спадкування за
заповітом та за законом ОСОБА_2 після
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,7
кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., яка
складається з: коридору приміщення 1
площею 5,1 кв.м., санвузла приміщення 2
площею 2,8 кв.м., кухні приміщення 3
площею 6,0 кв.м., житлової приміщення 4
площею 16,8 кв.м., кладової приміщення 5
площею 0,3 кв.м., балкона літ. І площею 0,7
кв.м. в порядку спадкування за законом
після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: