Справа № 199/5528/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Руденко
В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дніпропетровська
міська рада, четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідачів, зазначивши, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його дід -
ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась
спадщина на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Спадщину прийняла дружина
покійного - ОСОБА_7 та батько позивача -
ОСОБА_8. Таким чином частки у спірній
квартирі розподілились наступним
чином - ОСОБА_7 - 3/4, ОСОБА_8 - 1/4.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся
позивача ОСОБА_7. На час відкриття
спадщини залишилось три спадкоємця -
батько позивача, ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та онуки - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які відповідно успадкували:
ОСОБА_8 - 1/2 частку спадщини, онуки - по ?
частці кожен. Батько позивача прийняв
спадщину у встановлений законом строк,
але не провів державну реєстрацію
свого права власності в порядку
спадкування після смерті матері. Його
доля у спірній квартирі складає - 5/8
частин.

Після смерті батька позивача ОСОБА_8
залишилось троє спадкоємців: його
дружина - ОСОБА_3, брат - ОСОБА_2 та він.
Мати та брат позивача відмовились від
спадщини на користь позивача, який
проживає у спірній квартирі. Після
смерті батька позивач звернувся до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва з тих підстав, що його батько
не зареєстрував за собою право
власності на успадковане майно після
смерті бабусі - ОСОБА_7. У зв'язку з цим,
позивач просить суд встановити факт
прийняття ним спадщини після смерті
батька - ОСОБА_8, а саме 5/8 частин
вказаної квартири та визнати за ним
право власності на вказану частку.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити, надав суду
пояснення аналогічні викладеним в
змісті позовної заяви.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечували.

Треті особи та їх представники до
судового засідання не з'явилися, про
час, дату та місце слухання справи
повідомлені належним чином.
Представник четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори надав суду заяву,
в якій просив розглянути справи за його
відсутності та винести рішення на
розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, відповідачів, дослідивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що бабусі позивача,
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
на праві власності належало 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності від 29.11.1995 року
виданого Бюро приватизації
Акціонерного товариства відкритого
типу Дніпропетровського стрілочного
заводу згідно розпорядження № 458 та 1/4
части на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 21.05.2009 року виданого
Четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстром №
2-977. Батькові позивача - ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року належала1/4
частина вказаної квартири на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
21.05.2009 року, виданого Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстром №
2-980.

Після смерті ОСОБА_7 її син ОСОБА_8
отримав свідоцтво про право на
спадщину на 3/8 частку вищевказаної
спадщини, однак своє право власності у
встановленому законом порядку не
зареєстрував. Після смерті ОСОБА_8, як
ОСОБА_2, брат позивача, та ОСОБА_3,
дружина померлого, як спадкоємці
першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК
України, відмовились від спадщини на
користь позивача, який також є
спадкоємцем першої черги.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. На момент смерті спадкодавця,
позивач фактично мешкав разом з ним та
був там зареєстрований, таким чином,
позивач вважається таким, що прийняв
спадщину. Проте, нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину на 3/8 частини спірної
спадкової квартири, оскільки відсутня
державна реєстрація права власності
спадкодавця на вказану частку спірної
квартири.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Таким чином,
позовні вимоги позивача в частині
визнання за ним право власності на 3/8
частини спірної квартири в порядку
спадкування після смерті батька є
законними та обґрунтованими.

В іншій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
позивач прийняв спадщину в
установленому законом порядку, тому у
встановленні даного юридичний факту
відсутня необхідність. Крім того
позивачем були заявлені вимоги щодо
визнання за ним права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6, однак
позивачем відповідно до ст. 60 ЦПК
України не надано суду належних та
допустимих доказів спору з приводу
отримання позивачем даної частки
спадщини в установленому законом
порядку через нотаріальну контору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає за доцільне віднести судові
витрати по справі, що складаються з
судового збору, за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218, 256 ЦПК
України, ст.ст.1261,1268 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права власності в
порядку спадкування за
законом,-задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року, на 3/8 частин квартири АДРЕСА_2
загальною площею 45,3 кв.м., житловою
площею 27,3 кв.м.,яка складається з
коридору площею 4,8 кв.м.,санвузлу площею
3,3 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м.,житлової
кімнати площею 17,0 кв.м.,житлової
кімнати площею 10,3 кв.м., комори площею 0,3
кв.м.,лоджії площею 2,0 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги, а особами, що не були присутніми
при його проголошенні, у той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя