Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді
Кожух О.А.

суддів - Кондора
Р.Ю., Чужі Ю.Г.

при секретарі -
Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_1 на рішення Тячівського
районного суду від 27 травня 2014 року по
справі за позовом ДП «Мокрянське ЛМГ»
до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної
шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, який працював на посаді
директора ДП „Мокрянське
лісомисливське господарство", та,
посилаючись на положення ст. ст. 130, 134
КЗпП просив стягнути з відповідача
100703,84 грн. у відшкодування матеріальної
шкоди, завданої злочином, який вчинив
відповідач при виконанні ним службових
обов'язків. На обґрунтування позовних
вимог було надано постанову
Тячівського районного суду від 06.03.2014,
відповідно до якої дії ОСОБА_1, у
сукупності, кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК
України - службова недбалість, тобто
невиконання та неналежне виконання
службовою особою своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення
до них, що спричинило тяжкі наслідки
інтересам держави та ДП "Мокрянське
ЛМГ". Вказаною постановою відповідача
звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 48 КК
України - у зв'язку з втратою ним
суспільної небезпеки, та закрито
кримінальну справу щодо нього.

Рішенням Тячівського районного суду
від 27 травня 2014 року позов задоволено а
також стягнуто з відповідача до
спеціального фонду Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 1007,03 грн.

ОСОБА_1 на таке рішення подав
апеляційну скаргу. Заперечуючи
встановлені судом обставини та свою
вину в інкримінованих йому діяннях,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення апелянта
та представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до таких
висновків.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, і які
розпоряджаються своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях; вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
вирок, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що в результаті
невиконання та неналежного виконання
своїх службових обов'язків, через
несумлінне ставлення до них,
відповідач не забезпечував належний
контроль за правильністю обліку та
використанням підприємством грошових
коштів для оплати витрат, пов'язаних із
діяльністю підприємства, за
правильністю та повнотою
оприбуткування матеріальних
цінностей, і в результаті таких дій
підприємству було спричинено
матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1, працюючи на посаді
директора ДП „Мокрянське
лісомисливське господарство":

- без укладення договору
купівлі-продажу, надав вказівку про
перерахунок коштів ЛФ ЗАТ "Київстар
Дж.Ес.Ем.", і такі кошти в сумі 3000 грн. 20
лютого 2008 року були перераховані як
авансовий платіж на номер його
мобільного телефону. Станом на 25 червня
2012 року по бухгалтерському обліку дані
послуги ЛФ ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." не
надані ДП "Мокрянське ЛМГ" і рахуються в
заборгованості;

- без укладення договору
купівлі-продажу надав вказівку
перерахувати кошти ПП "ОСОБА_4." на
підставі рахунку № 29 від 07 квітня 2008
року, виписаного ПП "ОСОБА_4." за костюми
камуфляжні, в кількості 10 шт., загальною
вартістю - 4 400 гривень. Такі кошти 22
квітня 2008 року були перераховані, проте
станом на 30 квітня 2012 року вищевказані
костюми камуфляжні на центральний
склад не поступили та по бухгалтерії не
оприбутковані;

- без укладення договору
купівлі-продажу надав письмову
вказівку про перерахування з ДП
"Мокрянське ЛМГ" ПП "ОСОБА_5." коштів в
розмірі 5 000 гривень. На підставі
рахунку № 14 від 30 липня 2008 року,
виписаного ПП "ОСОБА_5.", на скетч-картки
загальною вартістю 5000 гривень та
платіжного доручення № 337 від 15 серпня
2008 року, з ДП "Мокрянське ЛМГ" через БВ №
1 в смт. Дубове відділення
"Промінвестбанку " в м. Тячів
Закарпатської області, перерахували ПП
"ОСОБА_5." кошти в сумі 5 000 гривень.
Станом на 30 квітня 2012 року вищевказані
скетч-картки на центральний склад не
поступили та по бухгалтерії не
оприбутковані:

- без укладення договору
купівлі-продажу ОСОБА_1 надав письмову
вказівку про перерахування коштів ПП
"ОСОБА_6." за придбання пиломатеріалів,
та в подальшому на рахунок останнього,
через Нересницьке ТВБВ Закарпатського
РУ ЗАТ КБ "Приватбанк" з рахунку ДП
"Мокрянське ЛМГ" було перераховано
кошти в сумі 14 500 гривень за придбання
пиломатеріалів хвойних, обрізних,
загальною кубомасою 10,432 метрів
кубічних, які ПП ОСОБА_6 згідно
накладної № 20 від 03 вересня 2009 року
відвантажив ДП "Мокрянське ЛМГ".
Зазначені пиломатеріали не були
оприбутковані;

- не перевіривши особисто факт оплати
лісопродукції та не забезпечивши таку
перевірку підлеглими працівниками
підприємства, дозволив відпуск ФОП
"ОСОБА_7." лісопродукції пиловника
хвойного кругляка, в кількості 23,79
кубічних метрів, на загальну суму 7669, 95
гривень, на підставі угоди № 30 від 19
лютого 2010 року, наряду на відпуск
лісопродукції № 194 від 19 лютого 2010 року
та товарно-транспортної накладної
серії ЛГ №274 від 20 лютого 2010 року.
Станом на 23 червня 2012 року від ФОП
"ОСОБА_7." грошові кошти за відпущену
лісопродукцію ДП "Мокрянське ЛМГ" на
розрахунковий рахунок не поступили.

Внаслідок зазначених дій підприємству
було спричинено матеріальної шкоди на
загальну суму 34 569, 95 грн.

Крім цього, позивач зазначав і суд
першої інстанції вважав доведеним той
факт, що діями ОСОБА_1 позивачу також
було спричинено шкоди на суму 66133,89 грн.
- сума завищення вартості робіт по
будівництву моста в ур. «Яворів».
Позивач таку шкоду визначає як
втрачену вигоду, яка полягає у
втраченій можливості використати цю
суму коштів за цільовим призначенням -
для ліквідації наслідків стихійного
лиха - через неефективні та злочинні
дії відповідача.

Всі зазначені вище дії
відповідача були предметом розгляду
кримінальної справи і його вина у
заподіянні матеріальної шкоди
встановлена постановою Тячівського
районного суду від 06.03.2014 (а.с. 6-12).
Вказаною постановою дії ОСОБА_1, у
сукупності, кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК
України - службова недбалість, тобто
невиконання та неналежне виконання
службовою особою своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення
до них, що спричинило тяжкі наслідки
інтересам держави та ДП "Мокрянське
ЛМГ". Відповідача звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 48 КК України - у зв'язку з
втратою ним суспільної небезпеки, та
закрито кримінальну справу щодо нього.
Як ствердив відповідач в судовому
засіданні апеляційного суду, цю
постанову він не оскаржував.

Як зазначено у постанові Тячівського
районного суду від 06.03.2014, ОСОБА_1 свою
вину визнав повністю, про що подав
заяву, щиро розкаявся, зрозумів, що
вчинив велику помилку коли вчинив
злочин (а.с.9).

Відповідно до ст. 130 КЗпП працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків, а коли шкоди завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку, працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації (п.
3 ч. 1 ст. 134 КЗпП).

Кримінальну справу відносно
відповідача закрито з нереабілітуючих
підстав. Таким чином, судовим рішенням
у кримінальній справі встановлено, що
відповідні дії мали місце і вони
вчинені ОСОБА_1 Відповідно до ст. 403 КПК
1960 року, за правилами якого
розглядалась кримінальна справа,
постанова суду, що набрала законної
сили, є обов'язковою для всіх державних
і громадських підприємств, установ і
організацій, посадових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України.

Тому судова колегія не бере до
уваги доводи відповідача, які він
наводить на спростування вимог
позивача.

В той же час, судова колегія не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення на користь
позивача, крім 34 569, 95 грн., також і шкоди
в сумі 66133,89 грн.

Кошти в сумі 162752,00 грн. були виділені з
резервного фонду Державного бюджету
України за розпорядженням Кабінету
Міністрів України № 1083-р від 06.08.08 на
ліквідацію наслідків стихійного лиха з
цільовим призначенням для оплати
зобов'язань лісгоспу за виконані
підрядними організаціями роботи. За
такі кошти передбачалось провести
будівництво моста в ур. „Яворів". Як
було встановлено в кримінальній
справі, фактичні витрати підприємства
для будівництва мосту клали 96618,11 грн.,
тобто вартість робіт було завищено на
суму 66133,89 грн.

Постановою Тячівського районного суду
від 06.03.2014 у кримінальній справі
встановлено, що через невиконання та
неналежне виконання своїх службових
обов'язків, через несумлінне ставлення,
ОСОБА_1, не перевіривши відповідність
документів вимогам
нормативно-правових актів у сфері
бухгалтерського обліку та будівництва
та не забезпечивши таку перевірку
підлеглими працівникам підприємства,
не забезпечив розпорядження коштами та
майном підприємства відповідно до
чинного законодавства, чим спричинено
матеріальну шкоду Державному бюджету
України в розмірі завищення вартості
робіт по будівництву моста в ур.
"Яворів" на загальну суму 66 133, 89 гривень,
що потягло тяжкі наслідки для
інтересів держави. Тією ж постановою
встановлено, що в результаті допущеної
ОСОБА_1 службової недбалості, інтересам
ДП "Мокрянське ЛМГ" завдано шкоди на
загальну суму 34 569, 95 гривень.

Оскільки шкоди на суму 66 133,89 грн. діями
відповідача було завдано Державному
бюджету України, стягувати таку суму на
користь позивача немає підстав.

Зважаючи на викладене судова колегія
вважає, що висновки суду не в повній
мірі відповідають обставинам справи, і
на користь позивача слід стягнути
кошти в сумі 34 569, 95 грн.

Правовідносини, що склались між
сторонами, регулюються нормами
трудового законодавства. Позивач
звернувся до суду з позовом виходячи
саме з таких правовідносин та
посилаючись на положення КЗпП, а тому
посилання суду першої інстанції на
положення ст. 1166 ч. 1 ЦК України є
безпідставним.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 п.п.3, 4 через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права
рішення суду першої інстанції слід
змінити та позов ДП "Мокрянське ЛМГ" -
задовольнити частково.

Відповідно до ст. 5 п. 6 Закону України
«Про судовий збір» позивач був
звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України,
судовий збір слід стягнути з
відповідача пропорційно до
задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. 304, п. 3 ч.1 ст. 307, п.п. 3,4 ч. 1
ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від
27 травня 2014 року - змінити.

Позов ДП «Мокрянське ЛМГ» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП
«Мокрянське ЛМГ» 34569 (тридцять чотири
тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять)
гривень 95 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального
фонду Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 345,70 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча

Судді: