Справа №302/264/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Бондаренко Ю.О.,

при секретарі: Чучка Н.В.,

представників апелянта - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника відповідача - Кривка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 на рішення
Міжгірського районного суду від 13
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Пилипецької сільської ради,
третьої особи - ОСОБА_5 про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права користування земельною ділянкою,
визнання недійсним та скасування
рішення Пилипецької сільської ради
№1257 від 18.05.2010 року, №1280 від 05.10.2010 року,
№38 від 22.09.2012 року та зобов'язання
Пилипецької сільської ради передати
безоплатно в приватну власність
земельну ділянку площею 0,15 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1,-

В С ТА Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовною заявою до Пилипецької
сільської ради, третьої особи - ОСОБА_5
про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права користування
земельною ділянкою, визнання недійсним
та скасування рішення Пилипецької
сільської ради №1257 від 18.05.2010 року, №1280
від 05.10.2010 року, №38 від 22.09.2012 року та
зобов'язання Пилипецької сільської
ради передати безоплатно в приватну
власність земельну ділянку площею 0,15
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Міжгірського районного суду
від 13 травня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник позивача ОСОБА_1, подала
апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції, якою просить
скасувати рішення Міжгірського
районного суду від 13 травня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд
першої інстанції ухвалив рішення
необґрунтовано з порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
неповно та неправильно встановивши
обставини, які мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
дійсності та фактичним обставинам
справи.

Представники апелянта апеляційну
скаргу з наведених в ній підстав
підтримали.

Пилипецький сільський голова проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні, колегія
приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи, судом
першої інстанції вірно встановлено, що
згідно відомостей погосподарської
книги, що ведеться Пилипецькою
сільською радою житловий будинок
АДРЕСА_1 був збудований у 1930 року і
обліковувався як робоче
дворогосподарство, в якому проживали:
ОСОБА_6 (мати позивачки) до ІНФОРМАЦІЯ_1
(у зв'язку зі смертю) і ОСОБА_7 (чоловік
ОСОБА_6 і батько позивачки). За
дворогосподарством облікувалось 0,15 га
земельної ділянки, в т.ч. 0,02 га під
будівлями.

Згідно вироку Міжгірського районного
народного суду Закарпатської області
від 24.10.1986 року в справі №1-49/1986 р. ОСОБА_8
визнаний винним вчиненні злочину,
передбаченого ст.145 ч.2 КК УРСР і йому
призначено покарання 3 роки
позбавлення Міжгірського району
ОСОБА_8, за те, що перебуваючи в
нетверезому стані, підпалив
вищевказаний будинок і внаслідок
пожежі він був повністю знищений.

З 1987 року це дворогосподарство
вважається за записом у
погосподарській книзі закритим.

Згідно відомостей з відділу
містобудування та архітектури
Міжгірської РДА у 1987 р. розроблено
проект будівництва клубу в с. Пилипець
на 200 місць на місці старого клубу на
підставі рішень виконкому Пилипецької
сільської ради від 16.10.1986 р., загальних
зборів уповноважених колгоспників
Колгоспу ім. Леніна від 10.10.1986 p.,
виконкому районної ради № 238 від 12.11.1986
р. За вказаними рішеннями і проектом
будівництво клубу не розпочиналось
внаслідок відсутності фінансування.
Натомість будівництво цього закладу
передбачено генпланом забудови с.
Пилипець.

Згідно рішення Пилипецької сільської
ради від 18.05.2010 р. № 1257 надано дозвіл
сільській раді на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0, 16 га в с. Пилипець в ур.
Біля адмінбудинку» для будівництва і
обслуговування сільського клубу.
Рішенням цієї ради затверджено проект
землеустрою. Із змісту проекту за
кадастровим планом видно, що відведена
земельна ділянка межує із землями :
Пилипецької сільської ради
(адмінбудинку). православної церкви
Різдва Богородиці, громадянами ОСОБА_9,
ОСОБА_10, автодорогою.

Згідно рішення Пилипецької сільської
ради №38 від 22.09.2013 р. відмовлено
позивачці в задоволенні заяви про
приватизацію батьківського двору в
АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що ця земельна
ділянка виділена під будівництво
сільського клубу.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позивач
не вчинила жодних дій, передбачених ст.
549 ЦК України (1963 року), чинного на на час
виникнення правовідносин по
спадкуванню після смерті ОСОБА_7 в 1993
році.

Позивач не могла фактично вступити в
управління або володіння спадковим
майном, чи подати заяву про прийняття
спадщини, оскільки спірного
домоволодіння не було.

Обгрунтованих підстав та доводів для
скасування рішень Пилипецької
сільської ради №1257 від 18.05.2010 року, №1280
від 05.10.2010 року, №38 від 22.09.2012 року
позивачем не наведено.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
невірність застосування судом норм
матеріального чи порушення
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до невірного вирішення
справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно зі ст.308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду
від 13 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення і може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий

Судді