СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5946/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.11.2014 року Самарський районній суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську матеріали цивільної
справи за позовною заявою ОСОБА_1 до
Територіальної громади міста в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора та ОСОБА_2
про встановлення факту проживання
однією сім'єю зі спадкодавцем та
визнання права власності на 1/3 частину
квартири в порядку спадкування за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської Ради, третя
особа: Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту проживання однією
сім'єю зі спадкодавцем, визнання права
власності на 1/3 частину квартири в
порядку спадкування за законом. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наступне. Позивач з
17.01.1981 року до 06.02.1990 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3. Після
реєстрації шлюбу вона поселилася в
квартирі чоловіка за адресою АДРЕСА_1
та була зареєстрована в цій квартирі з
29.03.1981 року. 16.11.1991 року, вона на той час
ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5, але
оскільки їх життя не склалося кожен
залишився проживати за своїм місцем
мешкання. В 1994 році вона відновила
сімейне життя зі своїм колишнім
чоловіком ОСОБА_3 На той час з ними в
квартирі проживав ще їх син ОСОБА_2
Спірна квартира була ними
приватизована. Квартира належала на
праві спільної сумісної власності усім
трьом, т.ч. частки в квартирі є рівними,
кожному належить по 1/3 частині. Чоловік
позивача ОСОБА_5 помер 1999 року, тому з
цього часу вона перебувала в фактичних
шлюбних відносинах зі ОСОБА_3, але шлюб
вони не реєстрували. Вони зі Смакотою
вели спільне господарство, у них був
спільний бюджет, разом несли витрати на
оплату житлово-комунальних послуг.
Вони фізично та морально підтримували
один одного. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть. Позивач поховала його за
матеріальної підтримки своїх родичів.
Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Після
смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем
першої черги є син ОСОБА_2, але він
відмовився від спадщини в порядку
встановленому законом. Спадкоємці
другої та третьої черги відсутні.
Позивач є спадкоємицею четвертої черги
т.я. проживала зі спадкодавцем однією
сім'єю більше п'яти років до часу
відкриття спадщини. Постановою
нотаріуса позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку з тим, що вона не
надала нотаріусу рішення суду про
встановлення факту проживання однією
сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти
років до часу відкриття спадщини.
Позивач просила ухвалити рішення яким,
встановити що вона в період з 1994 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю зі
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за
адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні
представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
задовольнити їх на підставі обставин
викладених у позовній заяві та
встановити що ОСОБА_1 в період з 1994 року
по 04.02.2014 року проживала однією сім'єю
зі ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3.

Представник відповідача -
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської Ради в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, причина
неявки суду не відома, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, у зв'язку з чим суд вважає
можливим застосувати положення ст.224
ЦПК України розглянувши справу заочно.

Представник третьої особи
Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надіслав на адресу суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності в якій він не заперечував
проти задоволення позовних вимог.

Зазначені правовідносини регулюються
Цивільним Кодексом України.

В силу ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 17.01.1981 року до 06.02.1990 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі зі
ОСОБА_3 (а.с. 5).

Після реєстрації шлюбу вона поселилася
в квартирі чоловіка за адресою АДРЕСА_1
та була зареєстрована в квартирі з
29.03.1981 року, що підтверджується
довідкою №2143 від 26.08.2014 року, виданою КП
«Житлове господарство Самарського
району» ДМР (а.с. 8).

16.11.1991 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5
(а.с. 8).

З 1994 року позивач поновила шлюбні
стосунки зі ОСОБА_3, на той час в
квартирі проживав їх син ОСОБА_2 Спірна
квартира за адресою АДРЕСА_1 була ними
приватизована, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 02.10.1996 року, виданого на
підставі розпорядження від 02.10.1996 року
№ 7/245-96 (а.с. 6).

Т.ч. квартира належить на праві
спільної сумісної власності позивчці,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, частки в квартирі є
рівними тобто кожному належить по 1/3
частці квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 9).

Позивач перебувала в фактичних шлюбних
відносинах зі ОСОБА_3, але шлюб не
реєструвала. Вони вели спільне
господарство, спільний бюджет, несли
витрати на оплату житлово-комунальних
послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть ( а.с. 10).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що знайома з
позивачкою з її чоловіком та сином. Їй
відомо, що коли вона одружилася з
ОСОБА_5 то поїхала проживати у селище
Водяне, але швидко повернулася, бо
сімейне життя не склалося. Вона і
раніше приїзжала в свою квартиру по
вул. А. Барто, в неї там жив син. Із
чоловіком ОСОБА_3 у них були теплі
відносини, вони постійно одне одного
підтримували, у них був один бюджет.

Відповідно до довідок КВ ЖРЕП
Самарського району м. Дніпропетровська
від 28.03.2006 року та 01.08.2003 року в квартирі
зареєстрована та мешкає ОСОБА_1 -
дружина ОСОБА_3 (а.с. 69-70).

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні фактичні обставини справи,
які підтверджують доводи позивача про
те, що на час відкриття спадщини вона
проживала із ОСОБА_3 однією сім'єю
більше п'яти років, доглядала та
утримувала його, вимоги позову в
частині встановлення факту проживання
однією сім'єю є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача щодо
визнання прав власності суд вважає за
необхідне також задовольнити позовні
вимоги в цій частині з наступних
підстав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2, але
він відмовився від спадщини в порядку
встановленому чинним законодавством.
Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт належності ОСОБА_3 майна, а саме 1/3
частини квартири по АДРЕСА_1
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло (а.с. 6), а також
копією технічного паспорту (а.с. 7).

Як вбачається з копії спадкової справи,
позивач у встановлений законом строк
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, тобто відповідно
до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3 (а.с.30).

Інших спадкоємців, які б у встановлений
законом строк звернулися із заявою про
прийняття спадщини, судом не
встановлено.

Таким чином, суд вважає за можливе
задовольнити в повному обсязі вимоги
позивача та визнати за нею право
власності на 1/3 частину спірної
квартири у порядку спадкування за
законом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1264, 1268 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 18, 57-60, 208, 209,
212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 в
період з 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією
сім'єю зі ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з моменту отримання його копії.

Суддя
О.П.Румянцев