Справа № 2/337/2078/2014
Провадження № 337/5912/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя в складі:

головуючого судді
Котляр А.М.

при секретарі Чередниченко
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що
від шлюбу з ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між нею та
відповідачем був розірваний 03.12.2013
року, після чого вона проживає разом із
дитиною окремо від ОСОБА_2 Відповідач
добровільно не допомагає їй утримувати
дитину. Вона телефонувала ОСОБА_2 і
просила його допомогти матеріально
утримувати дитину, але він відмовлявся.
У зв'язку із цим, вона звернулась до
суду із позовом про стягнення
аліментів. Просить суд стягнути
аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх
доходів відповідача на свою користь на
утримання ОСОБА_4 за минулий час,
починаючи з 03.12.2013 року та до повноліття
дитини.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позовної
заяви, просив суд задовольнити позов в
повному обсязі. Пояснив суду, що ОСОБА_1
та її донька ОСОБА_4 проживають окремо
від відповідача з грудня 2013 року. З
цього часу позивач потребувала
матеріальної допомоги на утримання
дитини, але ОСОБА_2 відмовся її
надавати. Позивач бажала вирішити дане
питання позасудовим способом,
телефонувала ОСОБА_2, просила допомогти
утримати доньку. Оскільки відповідач
відмовлявся допомагати ОСОБА_1, вона
звернулась із позовом до суду. Також
пояснив суду, що ОСОБА_4 страждає
захворюванням, їй поставлений діагноз
аномальний розвиток судин мозку, що
потребує додаткових витрат на
лікування. Визнав, що відповідач ОСОБА_2
добровільно у серпні 2014 року надавав
допомогу доньці у розмірі 500 гривень,
перерахувавши цю суму на картковий
рахунок.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечив, просив
суд відмовити в його задоволенні. Суду
пояснив, що з ОСОБА_1 розірвав шлюб
03.12.2013 року, після чого вони разом не
проживають. Донька ОСОБА_4 залишилась
проживати разом із ним в
квартиріАДРЕСА_1. ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу проживала в іншій
квартирі разом із своїм співмешканцем.
Навесні 2014 року донька вирішила
проживати разом із матір'ю, він
дозволив доньці забрати техніку, меблі
із своєї квартири. Пояснив, що ОСОБА_1 за
час, коли вони перебували у шлюбі,
ніколи не працювала. Він самостійно
сплачував кошти, пов'язані із навчанням
доньки в школі, з 2012 року сплачував за
курси з англійської мови, надав доньці
гроші на щоденні витрати. Після того, як
вони розірвали шлюб із ОСОБА_1, вона
жодного разу не просила його допомогти
матеріально на утримання доньки. В
травні 2013 року донька закінчила
навчання у школі, він сплачував за всі
витрати, пов'язані із випускним
вечором. У серпні 2014 року ОСОБА_4
повідомила, що бажає продовжити
навчання у вищому навчальному закладі,
вартість якого складає близько 7000
гривень на рік. Він домовився із
донькою, що буде надавати їй щомісячно
1000 гривень на сплату за навчання,
щоденні витрати. У серпні 2014 року він
перерахував доньці 500 гривень на
банківську картку, як вони з нею і
домовлялись. З вересня 2014 року донька
перестала із ним спілкуватись, а ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом про
стягнення аліментів. Він заперечує
проти стягнення з нього аліментів,
оскільки добровільно надавав
матеріальну допомогу доньці ОСОБА_4

Судом була залучена до участі у справі
в якості третьої особи ОСОБА_4, якій
ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилось 18 років, але
вона в судове засідання не з'явилась,
про причини неявки суд не повідомила,
будь-яких заяв або заперечень від неї
не надійшло.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні
правовідносини, прийшовши до наступних
висновків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з
29.06.1996 року. Шлюб між ними був
розірваний рішенням суду від 03.12.2013
року.

Сторони мають від шлюбу дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 має постійне місце роботи на ВАТ
«Запоріжсталь», що визнається
сторонами. З пояснень відповідача його
приблизний щомісячний дохід складає 6000
гривень. Відповідачем не була надана
суду відповідна довідка з місця роботи
та розмір його заробітної плати, але
сторони не заперечували дану
обставину, тому суд виходить із
пояснень щодо розміру доходу, які дав в
судовому засіданні відповідач.

ОСОБА_4 з 01.09.2014 року є студенткою
контрактної форми навчання 1 курсу
гуманітарного факультету Запорізького
національного технічного
університету, що підтверджується
довідкою, виданою 07.10.2014 року.

Позовні вимоги позивача полягають у
стягненні аліментів як з дня
пред'явлення позову 15.09.2014 року до
досягнення дитиною повноліття
ІНФОРМАЦІЯ_4, так і за минулий час, з
03.12.2013 року.

Відповідно до статті 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Таким чином, для вирішення питання про
стягнення аліментів за період з 03.12.2013
по 15.09.2014 року, необхідно встановити чи
вживала ОСОБА_1 заходів щодо одержання
аліментів з ОСОБА_2, та чи ухилявся
відповідач від їх сплати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив суду, що є батьком ОСОБА_2 Після
розірвання шлюбу між сторонами по
справі, їх донька ОСОБА_4 проживала в
квартирі разом із своїм батьком до
весни 2014 року. Дитину утримував
матеріально тільки ОСОБА_2, оскільки
ОСОБА_1 не працювала.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що після
розірвання шлюбу між сторонами по
справі ОСОБА_4 залишилась проживати в
квартирі батька по вул. Жукова. Він
товаришує із ОСОБА_2, часто буває у
нього вдома. ОСОБА_2 сплачував за
навчання своєї доньки на курсах
англійської мови, купував речі на
випускний вечір. Йому відомо, що ОСОБА_1
не працює, зловживає спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що його
донька ОСОБА_8 навчалась в одному класі
із ОСОБА_4 - донькою ОСОБА_2 В 2014 році
ОСОБА_2 передавав через нього гроші для
своєї доньки в сумі 350 гривень для
сплати за навчання.

Суду надані квитанції про
перерахування грошових коштів на
картковий рахунок в сумі 250 гривень від
19.09.2014 року та 250 гривень від 22.08.2014 року.
Квитанції не містять даних про
платника та отримувача платежу, але
представник позивача підтвердив, що
дана сума була перерахована ОСОБА_2
своїй доньці ОСОБА_4

Із досліджених судом доказів
вбачається, що після розірвання шлюбу
між сторонами по справі, ОСОБА_4 деякий
час проживала разом із своїм батьком,
який її утримував. Жодних доказів того,
що позивач вживала заходів для
отримання аліментів у період з грудня
2013 по вересень 2014 року суду не надано.
Факт того, що ОСОБА_1 телефонувала
відповідачу і просила надати грошову
допомогу, а ОСОБА_2 відмовлявся
допомагати утримувати доньку, нічим не
підтверджений із заперечується
відповідачем.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2
підтримував зв'язок із своєю донькою
ОСОБА_4, витрачав кошти на її навчання,
що спростовує доводи позивача про
ухилення відповідача від сплати
аліментів. Крім того, ОСОБА_2
перерахував 500 гривень на утримання
своєї доньки у серпні 2014 року, тобто за
місяць до пред'явлення позову
позивачем.

Таким чином, аліменти за минулий час не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки суду не надано доказів того,
що ОСОБА_1 вживала заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не могла їх одержати у зв'язку з
ухиленням останнього від їх сплати.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

На підставі статті 181 СК України за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я і
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 1 статті 183 СК України
встановлено, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_4 з серпня до жовтня 2014 року
проживала разом із матір'ю. Позов про
стягнення аліментів був пред'явлений
до суду 15.09.2014 року, а ОСОБА_4
виповнилось 18 років ІНФОРМАЦІЯ_4, тому
аліменти на утримання дитини
підлягають стягненню за даний період
на користь позивача ОСОБА_1

Суд виходить із того, що ОСОБА_2 не має
хронічних захворювань, не має інших
дітей або непрацездатних батьків на
утриманні, має постійне місце роботи.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на необхідність компенсації витрат на
лікування дитини, яка має захворювання,
оскільки питання про стягнення таких
витрат у разі наявності має
вирішуватись в порядку статті 185 СК
України.

Тому, суд вважає задовольнити позовні
вимоги в цій частині частково та
стягнути аліменти у період з 15.09.204 по
ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2,
але не менше 30% від прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України,
з відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь держави в
розмірі 243 гривень 60 копійки.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст. 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 59, 213-215, 218
ЦПК України, ст. 80, 84, 180, 182, 184 СК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 15.09.2014
року до ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення аліментів за минулий час -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 держави судовий збір
у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд міста
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Котляр