Справа № 477/1006/14-ц
Провадження № 4-с/477/7/14
У Х В А Л А

21 серпня 2014 року
м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської
області

у складі: головуючого - судді
Саукової А.А.,

при секретарі -
Варламовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі
Територіального відокремленого
безбалансового відділення №10014/0187
філії - Миколаївське обласне
управління АТ "Ощадбанк",
заінтересовані особи - Центральний
відділ державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, ОСОБА_1, про визнання дій
державного виконавця незаконними,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2014 року представник ПАТ
"Державний ощадний банк України"
звернувся до суду зі скаргою, в якій
просить визнати дії державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Ульянова О.Ю. в частині
винесення постанови №38925434 про
повернення стягувачеві виконавчого
листа №1411/3964/12 про стягнення
заборгованості за договором про
іпотечний кредит №1316-І з ОСОБА_1 на
користь ПАТ "Державний ощадний банк
України" в сумі 376969,49 грн., оскільки
документ не відповідає вимогам Закону
України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги зазначив, що
14 квітня 2014 року на адресу банку
надійшла постанова державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Ульянова О.Ю. від 07 квітня 2014
року щодо повернення виконавчого листа
стягувачеві на підставі п.2 ст.47, ст.50
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з тим, що
нерухоме майно перебуває в іпотеці
банку, на що відсутнє відповідне
рішення суду.

Посилався на ст.52 Закону України "Про
виконавче провадження", згідно з якою
при виконанні судових рішень про
стягнення грошових коштів державний
виконавець у першу чергу звертає
стягнення на кошти боржника в гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів, і лише
за відсутності у боржника коштів і
цінностей - на належне йому інше майно,
за винятком того, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Стягнення на нерухоме майцо
(будинок, квартиру, інше приміщення та
земельну ділянку) звертається за
відсутності у боржника достатніх
коштів чи рухомого майна з додержанням
вимог статті 63 Закону про виконавче
провадження.

Зазначав, що стягнення на нерухоме
майно (будинок, квартиру, інше
приміщення та земельну ділянку)
звертається за відсутності у боржника
достатніх коштів чи рухомого майна з
додержанням вимог, ст.63 Закону України
"Про виконавче провадження".

Однак, державний виконавець, приймаючи
рішення про повернення виконавчого
листа, цього до уваги не прийняв.

Оскаржувана постанова державного
виконавця про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 07 квітня 2014
року отримані заявником лише 14 квітня
2014 року, а тому заявник вважає, що строк
для оскарження постанови не
пропущений.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомлені належним чином, від
представника заявника надійшла заява
про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши письмові матеріали, додані
до скарги, якими представник заявника
обґрунтовує свої вимоги, суд приходить
до таких висновків.

За правилами ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Між Відкритим акціонерним товариством
"Державний ощадний банк України", назву
якого змінено на ПАТ "Державний ощадний
банк України", та ОСОБА_1 було укладено
договір про іпотечний кредит №1316-І від
28 грудня 2007 року, за яким Банк надав
позичальнику кредит в сумі 242000,00 грн.
під 14,0% річних зі строком остаточного
погашення не пізніше 27 грудня 2006 року
(а.с.18-21). В забезпечення належного
виконання зобов'язань за даним
договором в іпотеку передано нерухоме
майно, а саме: двокімнатна квартира
АДРЕСА_1 (а.с.24-29).

Зі змісту виконавчого листа №411/3964/12
від 30 травня 2013 року, виданого
Жовтневим районним судом
Миколаївської області, вбачається, що з
ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний
ощадний банк України" стягнута
заборгованість за договором про
іпотечний кредит №1316-І від 28.12.2007 року в
сумі 376969,49 грн., згідно з рішенням, що
набрало законної сили 11 червня 2013 року
(а.с.14).

Згідно з постановою державного
виконавця від 17 липня 2013 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №1411/3964/12, виданого 16
липня 2013 року Жовтневим районним судом
Миколаївської області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний
ощадний банк України" заборгованості
по договору про іпотечний кредит №1316-І
від 28 грудня 2007 року у сумі 376969,49 грн.
(а.с.12).

14 квітня 2014 року представником
заявника отримана постанова
державного виконавця про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
07 квітня 2014 року, в якій зазначено, що
належне боржнику на праві власності
майно, на яке можливо звернути
стягнення в рахунок погашення
заборгованості, відсутнє, а належна
йому квартира перебуває в іпотеці, на
що відсутнє відповідне рішення суду
(а.с.10-11).

Згідно ч.8 ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

У відповідності до ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Як встановлено судом, ст.39 Закону
України "Про іпотеку" передбачає
наявність окремого рішення суду для
звернення стягнення на предмет
іпотеки, але таке рішення суду відсутнє
та у виконавчому листі №1411/3964/12 від
30.05.2013 року, виданому Жовтневим
районним судом Миколаївської області,
не зазначено, що стягнення має бути
звернено на предмет іпотеки - квартиру
за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, у разі
відсутності іншого майна боржника, на
яке можливо звернути стягнення,
виконавче провадження підлягає
завершенню, а виконавчий документ
повертається стягувачу.

Враховуючи, що рішення суду про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відсутнє, суд приходить до переконання,
що дії державного виконавця
відповідають діючому законодавству, а
скарга Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" є необґрунтованою, в зв'язку з
чим має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.387, 208 ЦПК України, ст.54
ЗУ «Про виконавче провадження, ст.ст.33,39
"Про іпотеку", суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі
Територіального відокремленого
безбалансового відділення №10014/0187
філії - Миколаївське обласне
управління АТ "Ощадбанк",
заінтересовані особи - Центральний
відділ державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, ОСОБА_1, про визнання дій
державного виконавця незаконними -
відмовити.

На ухвалу може бути подана
протягом семи днів з дня отримання її
копії апеляційна скарга до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області.

Суддя
А.А.Саукова