ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Добропілля цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування,-
ОСОБА_1 звернулась до Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
із позовом до ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку
успадкування за законом після її
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
на житловий будинок АДРЕСА_1.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
на земельній ділянці АДРЕСА_1, яка
була надана батькові на підставі
договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва житлового будинку на
праві особистої власності від 06
грудня 1956 року, ним побудований жилий
будинок, який на даний час після зміни
нумерації значиться під номером 45. За
даними Добропільського БТІ, виданими
станом на 31 грудня 2012 року, право
власності на даний будинок не
ОСОБА_1 після смерті батька своєчасно 02
квітня 2014 року подала заяву нотаріусу
про прийняття спадщини. Однак їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок постановою нотаріуса
від 12 червня 2014 року року через
відсутність відмітки про реєстрацію
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, просить їх
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася надала заяву про визнання
позову в повному обсязі. Просить
розглянути справу за її відсутності.
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджено свідоцтвом про смерть
У відповідності до договору,
посвідченого нотаріусом
Добропільської нотконтори 06грудня 1956
року за реєстром № 2157, укладеного між
виконкомом Добропільскою міською
радою та ОСОБА_4, якому, згідно з
рішенням виконкому Добропільської
ради № 10 від 05 травня 1955 року, надана
в безстрокове користування
земельна ділянка для будівництва
жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с.17-19).

З довідок ТОВ "Добропільське БТІ" від 27
березня і 16 квітня 2014 року вбачається,
що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1,
який належав ОСОБА_4 до вересня 1973 року
мав номер 33. Право власності на
житловий будинок не зареєстроване
(а.с.9-10).

Згідно технічного паспорту,
виготовленого ТОВ "Добропільське БТІ"
станом на 05 травня 2014 року за адресою:
АДРЕСА_1. рахується житловий будинок
із надвірними побудовами і спорудами
(а.с.11-16). Згідно висновків спеціаліста
ринкова вартості домоволодіння
становить 61199.00 грн. (а.с.8).

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджено свідоцтвом про її
народження НОМЕР_5, свідоцтвом про
укладення нею шлюбу НОМЕР_4 (а.с.20), тобто
вона належить до спадкоємців за
законом першої черги.

Із копії спадкової справи вбачається,
що відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 заведена спадкова справа
(а.с.27-98). Інші спадкоємці: ОСОБА_2, ОСОБА_5
відмовилися від спадку на користь
ОСОБА_1.

Постановою нотаріуса від 12 червня 2014
року ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, через відсутність відмітки
про реєстрацію житлового будинку у
відповідному відділі комунального
господарства або у БТІ (а.с.7, 77).

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності на
нерухому майно в порядку спадкування
підлягають частковому задоволенню на
підставі наступного.

Позивач ОСОБА_1 як дочка спадкодавця
згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем
першої черги. Прийняття нею спадщини
після батька підтверджується
витягом про реєстрацію спадкової
справи.

Законом України "Про реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», діючим в редакції Закону
України № 1878-У1 від 11 лютого 2010 року,
в ст. 3 п. 4 визначено, що права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Право ОСОБА_4 на житловий будинок в
АДРЕСА_1 виникло на підставі
нотаріально посвідченого договору
про надання в користування земельної
ділянки в 1956 році. Тобто право на
нерухомість виникло на той момент,
коли законодавство не передбачало
обов'язкової державної реєстрації
такого права. Така реєстрація була
визначена з введенням в дію 01 січня 2004
року Цивільного кодексу України.

Згідно свідоцтву про одруження від 12
листопада 1950 року ОСОБА_2 є дружиною
померлого ОСОБА_4 (а.с.36)

Законодавством передбачено, що майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Таким чином, ОСОБА_2 належить право на ?
частина житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, побудованого подружжям, а до
складу спадщини за померлим ОСОБА_4
відноситься ? частина житлового
будинку за вказаною адресою.

На підставі наведеного, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню і за позивачкою ОСОБА_1
слід визнати право власності на ?
частину житлового будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за її батьком
померлим ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт НОМЕР_6 виданий Добропільським
МРВ УМВС України в Донецькій області 11
грудня 1997 року, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, право власності на ? частину
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом за
ОСОБА_4 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду є правовстановлюючим
документом та підлягає державній
реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Надруковано власноручно у нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя
Мамалуй М.В.

27.08.2014