УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
скаргою Публічного акціонерного
товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«АКТИВ-БАНК» на дії державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві Хмельницької Олени Олегівни, -

у с т а н о в и в :

23.05.2014 року ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК»
звернулось до суду зі скаргою на дії
державного виконавця ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві Хмельницької Олени
Олегівни, в якій просить: визнати
неправомірними дії державного
виконавця, що полягають у
безпідставному, з порушенням чинного
законодавства, накладенні арешту на
належне боржнику ОСОБА_2 нерухоме
майно, що є предметом іпотеки та
внесенні запису про цей арешт до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна; зобов'язати
заступника начальника ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві усунути
порушення та винести постанову, якою
зняти арешт з належного боржнику
ОСОБА_2 нерухомого майна, що є предметом
іпотеки і подати в електронній формі до
органу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо припинення обтяження
(арешту) належного боржнику ОСОБА_2
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки та зобов'язати ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві повідомити
Дніпровський районний суд м. Києва про
виконання ухвали. Вимоги скарги
мотивовано тим, що на примусовому
виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві знаходиться виконавчий лист
№2-412/1-2010 від 10.11.2010 року виданий
Дніпровським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«КБ «АКТИВ-БАНК» боргу та судових
витрат на суму 1355228,50 грн. за кредитним
договором №25.1.07/ІЖ-1 від 21.11.2007 року (ВП
№25172164). Водночас 06.04.2014 року ПАТ «КБ
«АКТИВ-БАНК» звернулось до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовної заявою до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі положень ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», оскільки
зобов'язання ОСОБА_2 за вказаним
кредитним договором забезпечене
іпотекою нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1. 15.05.2014 року скаржнику стало
відомо про наявність перешкод, які
порушують право скаржника одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки. Так, у виконавчому
провадженні №25172164 на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки накладено арешт
на підставі постанови державного
виконавця Хмельницької О.О. про
відкритті виконавчого провадження від
16.03.2011 року. ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» вважає
вказані дії такими, що вчинені з
порушенням чинного законодавства
України та порушують права і законні
інтереси ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» як
іпотекодержателя нерухомого майна.
Скаржник зазначає, що в порушення вимог
ст.ст. 25, 57 Закону України «Про
виконавче провадження» у вказаному
виконавчому провадженні постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження як
окремого документу або разом з
постановою про відкритті виконавчого
провадження не виносилось, при цьому,
згідно з витягом з ЄРЗВОНМ №57006646 запис
№12402929 від 17.04.2012 року про арешт
іпотечного нерухомого майна
зареєстровано в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна на підставі постанови про
відкриття виконавчого провадження від
16.03.2011 року, що винесена ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві, однак
зазначена постанова про відкриття
виконавчого провадження не містить
положень щодо накладення арешту на
майно боржника ОСОБА_2 За таких умов, на
думку скаржника, вказаний арешт
накладений та зареєстрований в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна без належної правової
підстави. Крім того, скаржник
посилається на те, що вказаний арешт
порушує права і законні інтереси
скаржника як іпотекодержателя
зазначеного вище нерухомого майна,
який відповідно до положень ст.ст. 546, 572,
575 ЦК України, ст.ст. 1, 33, 35 Закону
України «Про іпотеку» має право
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а накладений державним
виконавцем арешт перешкоджає
реалізації зазначених прав скаржника.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Представник ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві в судове засідання не з'явився,
причини неявки суду не повідомив.

Згідно письмових заперечень
заступника начальника ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві, вимоги
скарги не визнаються державною
виконавчої службою в повному обсязі із
посиланням на те, що 16.03.2011 року
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №25172164, 21.02.2012 року складено
акт опису та арешту майна боржника, а
саме: квартири АДРЕСА_2 та винесено
постанову про призначення експерта у
виконавчому провадженні. У
запереченнях наголошується на тому, що
10.10.2013 року стягувач звернувся до ВДВС з
заявою про поновлення виконавчого
провадження, в якому, зокрема, просив
призначити експерта оціночної
діяльності для оцінки арештованого
майна боржника (квартири АДРЕСА_2). Як
зазначає заступник начальника ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві Тертична В.В.
в матеріалах виконавчого провадження
міститься відмітка про ознайомлення
представника стягувача з матеріалами
виконавчого провадження 02.10.2013 року,
тому на підставі викладеного та
враховуючи положення ст.ст. 383-385 ЦПК
України, Тертична В.В. просить
відмовити у задоволенні скарги в
повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши всі зібрані по справі докази у
їх сукупності, приходить до висновку
про те, що вимоги скарги не підлягають
до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За змістом ст.ст. 384, 385 ЦПК України,
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ. Скаргу може бути
подано до суду у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Судом встановлено, що 16.03.2011 року
державним виконавцем ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві Хмельницькою О.О. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №25172164 з
примусового виконання виконавчого
листа №2412/1-2010 виданого 10.11.2010 року
Дніпровським районним судом м. Києва
про солідарне стягнення з ОСОБА_2,
ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Актив Банк»
заборгованості в розмірі 1355228,50 грн.
(а.с. 61).

Згідно акту опису та арешту майна №166/22
від 21.02.2012 року державним виконавцем
описано та накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_2. За змістом вказаного акту він
був складений в присутності
представника стягувача ВАТ КБ «Актив
Банк», про що свідчить його підпис у
зазначеному акті (а.с. 62-63).

Відповідно до положень ст.ст. 4, 5 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, що діяв на момент винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження та складання акту опису і
арешту нерухомого майна), заходами
примусового виконання рішень є,
зокрема, звернення стягнення на майно
боржника. Державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в порядку,
встановленому законодавством.

Як вбачається з наданих ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві копій
матеріалів виконавчого провадження,
11.10.2013 року скаржник звернувся до ВДВС з
заявою про поновлення виконавчого
провадження, в якій, зокрема, просив
призначити суб'єкта оціночної
діяльності для оцінки арештованого
майна боржника, а саме: квартири
АДРЕСА_2 (а.с. 71-72).

Отже, про арешт зазначеної вище
квартири скаржнику було достеменно
відомо, що підтверджується копією акту
опису та арешту майна №166/22 від 21.02.2012
року (а.с. 62-63) та копією заяви скаржника
про поновлення виконавчого
провадження від 10.10.2013 року (а.с. 71-72).
Крім того, зі змісту заяви про
поновлення виконавчого провадження
від 10.10.2013 року вбачається, що вона
подавалась тим самим представником, що
і скарга на дії державного виконавця -
Завалко С.І.

За наведених умов суд критично
ставиться до посилань скаржника на те,
що про наявність арешту квартири
АДРЕСА_2 йому стало відомо лише 15.05.2014
року. Крім того, дане твердження
скаржника спростовується і самими
вимогами скарги, серед яких міститься
прохання відновити процесуальний
строк для подачі скарги на дії
державного виконавця.

Як роз'яснено у п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 №6 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах», відповідно до статті 385 ЦПК
скаргу на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду у десятиденний строк, який
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод. Такий
строк є процесуальним, може бути
поновлений за наявності поважних для
цього причин за заявою заявника, яка
подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання. При вирішенні питання про
поновлення строку на подання скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд має виходити з того, що у
відповідному законодавстві не
міститься перелік таких поважних
причин, їх з'ясовують у кожному
конкретному випадку залежно від
обставин справи.

При цьому, скаржником не наведено
жодної поважної причини не звернення
до суду у встановлений чинним
законодавством України десятиденний
строк з моменту коли йому стало відомо
про накладення арешту на належну
боржнику квартиру і в процесі розгляду
справи таких причин судом не
встановлено, що зумовлює необхідність
відмови у задоволенні скарги на дії
державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 383-387, 293, 294 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «АКТИВ-БАНК» на дії державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві Хмельницької Олени Олегівни -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -