Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/2805/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 листопада 2014 року
місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів
Н.Є.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування, в
обгрунтування якого зазначив, що 19
січня 2006 року померла рідна бабуся
позивача - ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 053541
від 19.01.2006 року, яке було видане
Центрально-Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Криворізького
міського управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 102. За життя ОСОБА_4 склала
заповіт, яким заповідала ОСОБА_2
домоволодіння № 24 по вул.
Тереховського у місті Кривому Розі.
Заповіт був посвідчений нотаріусом
ПКДНК ОСОБА_5 03 грудня 1994 року. Позивач,
як спадкоємець за заповітом, прийняв
зазначене спадкове майно у
шестимісячний строк та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 19 вересня 2006 року,
спадкова справа № 514, зареєстровано у
реєстрі за № 1-2485. Однак, заповітом був
охвачений лише житловий будинок (
домоволодіння) № 24 по вул.
Тереховського у місті Кривому Розі, а
земельна ділянка під ним, яка належала
померлій бабусі на підставі державного
акту серії IV-ДП № 070011 від 01 березня 2000
року, який виданий на підставі рішення
виконкому Криворізької міської ради
народних депутатів № 507 від 10.11.1999 року,
-ні. Тому, земельну ділянку
успадковують спадкоємці за законом.
Єдиним спадкоємцем за законом, який
прийняв спадщину після смерті бабусі
на підставі ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, був
батько позивача - ОСОБА_6. Батько
прийняв спадщину, однак через помилку в
документах нотаріус відмовив йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку та
відправив до суду для вирішення
зазначеного питання. Рішенням
Центрально- Міського районного суду
міста ОСОБА_1 від 08 грудня 2006 року,
справа № 2-2035, було вирішено встановити
факт родинних відносин між батьком (
ОСОБА_6) та бабусею ( ОСОБА_4), а також
визнано право власності на земельну
ділянку, що розташована по вулиці
Тереховського, буд. № 24 у місті Кривому
Розі в порядку спадкування після
смерті бабусі. Рішення набрало
законної сили 18.12.2006 року. Але через
незадовільний стан здоров'я ОСОБА_6 не
встиг переоформити державний акт на
землю на своє ім'я і 11 лютого 2010 року
помер. Позивач, після встановленого
шестимісячного строку, звернувся до
першої криворізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу
мені було відмовлено через відсутність
правоустановлючого документа на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_6 та
роз'яснено, що позивачу необхідно
звернутися до суду. Обставини
підтверджуються постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії №
2565/02-31 від 2.09.2014 року. Позивач просить
визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку, площею 0,0602 гектарів,
що розташована по вулиці
Тереховського, буд. № 24, у місті Кривому
Розі, в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_6, який помер 11
лютого 2010 року.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив задовольнити його позов в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав повністю, пояснив, що не
заперечує проти задоволенню позову.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

На доведення підстав позову, за
клопотанням позивача було допитано
свідка.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що крім
неї інших спадкоємців після смерті
ОСОБА_6 немає. ОСОБА_8 від спадщини на
земельну ділянку 0,62-02 відмовляється, а
тому єдиний спадкоємець є її брат
ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 19 січня 2006 року
померла рідна бабуся позивача - ОСОБА_4,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії 1-КИ № 053541 від 19.01.2006 року,
яке було видане Центрально-Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції у Дніпропетровській області,
актовий запис № 102. За життя ОСОБА_4
склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_2
домоволодіння № 24 по вул.
Тереховського у місті Кривому Розі.
Заповіт був посвідчений нотаріусом
ПКДНК ОСОБА_5 03 грудня 1994 року. Позивач,
як спадкоємець за заповітом, прийняв
зазначене спадкове майно у
шестимісячний строк та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 19 вересня 2006 року,
спадкова справа № 514, зареєстровано у
реєстрі за № 1-2485. Однак, заповітом був
охвачений лише житловий будинок (
домоволодіння) № 24 по вул.
Тереховського у місті Кривому Розі, а
земельна ділянка під ним, яка належала
померлій бабусі на підставі державного
акту серії IV-ДП № 070011 від 01 березня 2000
року, який виданий на підставі рішення
виконкому Криворізької міської ради
народних депутатів № 507 від 10.11.1999 року,
-ні. Тому, земельну ділянку
успадковують спадкоємці за законом.
Єдиним спадкоємцем за законом, який
прийняв спадщину після смерті бабусі
на підставі ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, був
батько позивача - ОСОБА_6. Батько
прийняв спадщину, однак через помилку в
документах нотаріус відмовив йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку та
відправив до суду для вирішення
зазначеного питання. Рішенням
Центрально- Міського районного суду
міста ОСОБА_1 від 08 грудня 2006 року,
справа № 2-2035, було вирішено встановити
факт родинних відносин між батьком (
ОСОБА_6) та бабусею ( ОСОБА_4), а також
визнано право власності на земельну
ділянку, що розташована по вулиці
Тереховського, буд. № 24 у місті Кривому
Розі в порядку спадкування після
смерті бабусі. Рішення набрало
законної сили 18.12.2006 року. Але через
незадовільний стан здоров'я ОСОБА_6 не
встиг переоформити державний акт на
землю на своє ім'я і 11 лютого 2010 року
помер. Позивач, після встановленого
шестимісячного строку, звернувся до
першої криворізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу
мені було відмовлено через відсутність
правоустановлючого документа на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_6 та
роз'яснено, що позивачу необхідно
звернутися до суду. Обставини
підтверджуються постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії №
2565/02-31 від 2.09.2014 року. Позивач просить
визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку, площею 0,0602 гектарів,
що розташована по вулиці
Тереховського, буд. № 24, у місті Кривому
Розі, в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_6, який помер 11
лютого 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10, 27, 31, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 321, 386,
1261, 1268, 1269 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у місті
ради про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,0602 гектарів,
що розташована по вулиці
Тереховського, будинок №24, у місті
Кривому Розі Дніпропетровської
області в порядку спадкування за
законом після смерті померлого ОСОБА_6,
який помер 11 лютого 2010 року.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов’язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду повністю або
частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складено 24
листопада 2014 року.

Суддя
Мазурчак В.М.