Справа № 206/5015/14-ц
Провадження № 2/206/1223/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді:
Маштак К.С.

при секретарі:
Таран А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулося до Самарського
районного суду м. Дніпропетровська із
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 15.07.2008 року ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний
договір № 0301/0708/88-140, відповідно до
якого банк зобов'язується надати
боржнику кредит у сумі 59500,00 доларів, а
відповідач зобов'язався повернути
наданий кредит і сплатити відсотки за
користування в сумі, строки та умовах,
що передбачені кредитним договором.
Позивачем зобов'язання за кредитним
договором було виконано, надавши
відповідачу кредит у сумі 59500,0 дол. США.
Відповідачем в свою чергу було
порушено умови кредитного договору, в
результаті чого відповідач має
прострочену заборгованість: за
кредитом - 55036,00 дол. США, по відсотках -
34334,44 дол. США. В забезпечення виконання
зобов'язань позичальника 15.07.2008 року
ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 уклали
Договір Поруки. 28.11.2012 року між ПАТ
«Сведбанк», який в свою чергу виступає
правонаступником Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та
Факторинговою компанією «Вектор Плюс»
укладено договір факторингу. Також,
28.11.2012 року між Факторинговою компанією
«Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
факторингу. Позивач просить стягнути
солідарно з відповідачів на користь
ТОВ «Кредитні ініціативи»
заборгованість в сумі 1195384,27 гривень та
судові витрати по сплаті судового
збору.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, зазначивши, що підтримує
позовні вимоги в повному обсязі та не
заперечує проти розгляду справи в
заочному порядку.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні заперечували
проти задоволення позову та зауважили,
що до матеріалів справи не долучений
акт прийому - передачі інформації
згідно Реєстру Заборгованості
Боржників за Договором факторингу між
Факторинговою компанією «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи», просили
суд застосувати наслідки спливу
строку позовної давності до вимог
позивача про що представник
відповідача надав суду письмові
заперечення та заяву (а.с. 78-80).

Вислухавши доводи та пояснення
учасників процесу, вивчивши та
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 15.07.2008 року між
ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 0301/0708/88-140,
згідно з яким банк надав відповідачеві
кредит у сумі 59500,00 дол. США, а
відповідач зобов'язався повернути
наданий кредит і сплатити відсотки за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитни
договором (а.с. 5-6).

Відповідно до п. 3.8 Кредитного договору
сторони за взаємною згодою домовились
без укладання будь-якої додаткової
угоди до цього договору встановити
наступний порядок зміни умов цього
договору з відповідною зміною
зобов'язань Позичальника щодо строку
виконання Позичальником зобов'язань за
цим договором та відповідних прав
Банку вимагати від Позичальника
виконання зобов'язань за цим договором
при настанні таких, як порушення
Позичальником строків платежів
встановлених п. 3.3. Кредитного договору.

При настанні зазначених обставин,
строк виконання Позичальником своїх
зобов'язань (повернення кредиту, сплати
процентів за користування ним) за
взаємною згодою Сторін, вважається
таким, що настав на десятий календарний
день з дня направлення Банком
Позичальнику повідомлення про зміну
умов договору. Сторони досягли згоди,
що датою, з якої починається відлік
зазначеного вище десятиденного строку,
вважається дата, зазначена на
квитанції, яка надається банку
відділенням зв'язку при відправленні
листа з повідомленням про вручення.

Відповідно до договору факторингу від
28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк»,
який в свою чергу виступає
правонаступником Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк»
відступає свої права, вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками Факторинговій
компанії «Вектор Плюс» (а.с.16-29). Суд
звертає увагу, що дійсно згідно
матеріалів справи, до даного договору
не додано доказу (реєстру
заборгованості боржників), який було
передано по акту прийму-передачі
реєстру заборгованості боржників (а.с.
41).

Відповідно до договору факторингу від
28 листопада 2012 року Факторингова
компанія «Вектор Плюс» відступає свої
права, вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених з
боржниками ТОВ «Кредитні ініціативи»
(а.с. 30-40).

Відповідно до акту прийому - передачі
Реєстру Заборгованостей Боржників за
Договором про надання факторингу № 15
від 28.11.2012 року вбачається, що Банк
передав а Фактор прийняв Реєстр
Заборгованостей Боржників за
Договором про надання факторингу від
28.11.2012 року, після чого за умови
настання Розрахункової дати від банка
до Фактора переходять права вимоги
заборгованостей від боржників і Фактор
стає новим кредитором по відношенню до
боржників стосовно заборгованостей
(а.с. 41).

З повідомлення від 02.10.2013 року
вбачається, що ТОВ ФК «Вектор Плюс»
здійснило розрахунок з ПАТ «Свердбанк»
у повному обсязі та в порядку,
встановленому умовами договору (а.с. 44).

З повідомлення від 02.10.2013 року
вбачається, що ТОВ «Кредитні
ініціативи» здійснило розрахунок з ТОВ
ФК «Вектор Плюс» у повному обсязі та в
порядку, встановленому умовами
договору (а.с. 45). Однак, доказів на
підтвердження здійснення даного
розрахунку суду не надано.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитом у валюті вбачається, що станом
на 01.06.2014 року заборгованість
відповідача складає 145454,26 дол. США, що
еквівалентно в гривні 1712723,47 (а.с. 56).
Однак, доказів на підтвердження
здійснення даного розрахунку суду не
надано.

Вимогою про дострокове повернення
кредиту від 23.06.2014 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» ОСОБА_1 запропоновано
повернути суму заборгованості 145454,26
дол. США. у зв'язку з не виконанням умов
договору зі сторони відповідача (а.с. 57).

Відповідно до повідомлення від 25.12.2009
року про зміну умов Кредитного
договору № 0301/0708/88-140 ОСОБА_1 у зв'язку з
невиконанням своїх обов'язків за
кредитним договором був повідомлений
про зміну умов кредитного договору, а
саме повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом та
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань (а.с. 81) Тобто, строк
виконання відповідачем своїх
зобовязань за кредитним договором був
змінений, та настав 04 січня 2010 року
відповідно до умов Кредитного
договору.

Дані правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право у примусовому порядку через суд.

Крім того, у разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу (постанова Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року №
6-116цс13).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для
обрахування пені прострочених
платежів, які мали місце поза межами
позовної давності до основної вимоги,
не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна
особа вправі звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, а в інтересах інших осіб, або
державних чи суспільних інтересах лише
у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог та
заперечень. Суд не приймає до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом роз'яснювались учасникам процесу
положення ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України
та наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій, а також те, що суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь справі, при цьому суд
приймає до розгляду тільки ті докази,
які мають значення по справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Отже, оскільки частиною 4 ст. 267 ЦК
України, передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові, виходячи з
встановлених судом обставин справи, а
також діючого матеріального закону, з
урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог ТОВ «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
оскільки в задоволенні позовних вимог
судом має бути відмовлено, судові
витрати, понесені позивачем не
відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 253, 256, 258, 261, 266, 267 ЦК України та
ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ТОВ
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя:
К.С. Маштак