АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9869/14
інстанції - Коробенко С.В.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року, колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів:
Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарях: Мившук
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Соломянського
районного суду м. Києва від 27 червня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Провідна» про
стягнення страхового відшкодування , -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача недоплачену
суму страхового відшкодування 216553, 92
грн., 9166, 46 грн. - пені, 4829, 49 грн. - 3% річних
та 893, 63 грн. судових витрат.

Рішенням Солом`янського районного суду
м. Києва від 27 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто на користь позивача 26566, 93 грн.
страхового відшкодування.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
представник позивача подав апеляційну
скаргу в якій просив скасувати рішення
в частині позовних вимог в задоволенні
яких відмовлено та ухвалити нове
рішення яким стягнути на користь
позивача страхове відшкодування 178 666
грн. 48 коп., 22 543, 88 грн. пені, 4478, 74 грн. - 3%
річних, та 853 грн. 74 коп. інфляційних
витрат.

В скарзі посилався на те, що суд
перевищив свої повноваження
призначаючи в справі проведення
додаткової судової експертизи, не
навів мотивів відхилення висновку
основної судової експертизи та
покладення в основу рішення висновку
додаткової судової експертизи, яка не
узгоджується з іншими матеріалами
справи. Суд безпідставно при ухваленні
рішення не врахував, що мала місце
конструктивна загибель автомобіля. При
виплаті страхового відшкодування
відповідач не мав права не погоджувати
рахунки на відновлювальний ремонт,
зроблені офіційним дилером та
відмовляти у виплаті страхового
відшкодування.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України
предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, які не
суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майнове
страхування).

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк встановлений
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до вимог ст. 525, ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Частково задовольняючи позов, суд
вважав встановленими такі обставини.

ОСОБА_2 станом на досліджуваний період
був власником транспортного засобу
«Рейндж Ровер », д/н НОМЕР_1.
(Том1,а.с.ЗЗ-34)

17 серпня 2011 року ОСОБА_3 уклав з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» договір
добровільного страхування вказаного
автомобіля на загальну страхову суму в
розмірі 1260000 гривень. (Том 1, а.с.10-17)

З матеріалів справи вбачається, що 23
травня 2012 року на вул. Харківське шоссе
в м. Києві відбулася
дорожньо-транспортна пригода з участю
належного Позивачу автомобіля
«РейнджРовер», д/н НОМЕР_1, в результаті
якого автомобіль отримав пошкодження.

23 травня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до СК
«Провідна» із заявою про настання
страхової події.

20 червня 2012 року Позивачем було надано
Страховику Рахунок-фактуру №ЬВ-0001517
від 13.06.2012р., складений ТОВ «Бритиш
Моторе Україна», у відповідності до
якого вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Рейндж Ровер»,
д/нНОМЕР_1, становить 891631,28 грн. (Том 1,
а.с.23-29)

З посиланням на п.п.25.7.4 та 25.7.1 Договору
Страховик не погодив рахунок, наданий
Позивачем, у зв'язку з чим здійснив
виплату страхового відшкодування на
підставі замовленого ПрАТ СК
«Провідна» Звіту автотоварознавчого
дослідження №03234/К від 29.06.2012р.,
виконаного спеціалістом ТОВ «Декра», в
розмірі 675077,92 грн. (Том 1, а.с. 66-127)

Питання щодо відповідності дій
Страховика умовам Договору в даному
випадку

(щодо непогодження рахунку та
замовлення сторонньої оцінки
матеріальної шкоди,

складання страхового акту та виплати
страхового відшкодування)
досліджувалось

Печерським районним судом м. Києва у
справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ

«Провідна» про захист прав споживачів,
і згідно з рішенням від 07 жовтня 2013
року, яке

набрало чинності, порушень в цій
частині не встановлено. У зв'язку з цим
вимоги про

стягнення штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
фактично є

безпідставними, оскільки відсутній сам
факт прострочення.

З метою усунення суперечностей, які
стосуються розміру матеріальної шкоди
завданої власнику автомобіля
«РейнджРовер», д/н НОМЕР_1, судом по
справі була призначена
автотоварознавча експертиза, у
відповідності до висновку якої за №196
від 25 жовтня 2013 року встановлено:

- ринкова вартість автомобіля на
момент ДТП - 900708,36 грн; матеріальна
шкода (без ВТВ) - 701644,85 грн;

вартість автомобіля у пошкодженому
стані - 292351,60 грн.

У відповідності до п.20.3 Договору під
конструктивною загибеллю
застрахованого транспортного засобу
розуміється таке його пошкодження,
коли вартість ремонту становить 75 і
більше відсотків його дійсної вартості
безпосередньо перед настанням
страхового випадку у день його
настання.

Під час надання пояснень у судовому
засіданні судовий експерт Дикий В.П.
зазначив, що при визначенні ринкової
вартості досліджуваного автомобіля на
момент ДТП ним була взята інформація
про ціну аналогічного (а не
ідентичного) автомобіля «Рейндж Ровер
Spоrt 4.2 Vоguе SЕ 6АТ», оскільки вихідних
даних щодо ціни автомобіля «Рейндж
Ровер Suрегсhагgеd», 2011 року випуску, який
безпосередньо досліджувався, він не
мав. При цьому, вартість
відновлювального ремонту не залежить
від ринкової вартості автомобіля, на
відміну від утилізаційної вартості
автомобіля після ДТП.

Враховуючи, що ринкова вартість нового
автомобіля «Рейндж Ровер Spоrt 4.2 Vоguе SЕ
6АТ» 2011 року випуску є значно меншою,
ніж вартість «Рейндж Ровер Suрегсhагgеd»,
2011 року випуску, у зв'язку з
необхідністю встановлення факту
настання або ненастання
конструктивної загибелі автомобіля,
судом призначено додаткову експертизу
та надано експерту додаткові вихідні
дані щодо ринкової вартості нового
ідентичного транспортного засобу в
розмірі 1260000 гривень, яка погоджена
сторонами договору під час його
укладання (п.4 Договору).

Так, за результатами додаткової
експертизи (Висновок №67 від 21.04.2014р. -
Том 2, а.с. 16-27) було визначено, що

ринкова вартість автомобіля на момент
ДТП складала 1184400,00 грн; вартість
автомобіля у пошкодженому стані
складала 432222,94 грн.

Таким чином, згідно з результатами
додаткової експертизи вартість
відновлювального ремонту автомобіля
не перевищує 75% ринкової вартості
автомобіля на момент ДТП, а тому
автомобіль згідно з умовами договору
не вважається конструктивно загиблим.

Посилання представника Позивача на те,
що додаткова судова експертиза була
призначена з порушенням норм
процесуального права є несуттєвими,
оскільки висновки додаткової
експертизи у повній мірі відповідають
матеріалам справи.

Відтак, за результатами проведеного
експертного дослідження, з яким
погодились обидві сторони, судом
встановлено, що відшкодуванню
страховою компанією підлягає
матеріальна шкода в розмірі 701644,85 грн, і
враховуючи, що фактично сплаченою
Позивачу є сума страхового
відшкодування в розмірі 675077,92 грн,
стягненню з СК «Провідна» підлягає
сума в розмірі 26566,93 гривень.

Пунктом 7.12.2 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, на який
посилається Відповідач як на підставу
для відмови у задоволенні позову,
передбачає, що для визначення вартості
КТЗ, його складників, а також для
складання калькуляції
відновлювального ремонту у виняткових
випадках (за відсутності необхідних
довідкових даних) допускається
використання відповідних вартісних
даних аналогічних КТЗ. Аналог
уважається підібраним, якщо відхилення
факторів за кожною порівнюваною
характеристикою, яка має числовий
вираз, не перевищує ± 5 %.

Таким чином, похибка у 5% допускається
лише при застосуванні характеристик
аналогічних КТЗ за умови відсутності
необхідних довідкових даних.
Натомість, враховуючи наявність усіх
довідкових даних щодо вартості
складників досліджуваного автомобіля,
підстав для застосування положень
Методики про допустимість похибки в
даному разі немає.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_2 є частково обґрунтованими,
зокрема на суму в розмірі 26566,93 грн.

Вищенаведені обставини, які суд
вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про наявність підстав
для стягнення 26566, 93грн. недоплаченої
суми страхового відшкодування
відповідають цим обставинам та вимогам
закону.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача щодо
незаконного призначення судом
додаткової експертизи є безпідставні,
тому, що суд правомірно поставив на
вирішення експертів питання
визначення вартості пошкодженого
автомобіля до настання страхового
випадку та після його настання, так як
при проведенні основної експертизи
експерт використав дані ринкової
вартості іншої марки автомобіля.

Доводи скарги про те, що суд не
мотивував в рішенні підстави прийняття
судом висновку додаткової експертизи є
надуманими, оскільки такі висновки
судом в рішенні належним чином
мотивовані. Суд дав належну оцінку
наданим доказам.

Доводи з приводу помилковості висновку
суду про відсутність підстав вважати
транспортний засіб
конструктивно-загиблим, колегія не
приймає, тому, що з врахуванням
висновку додаткової судової
експертизи, вартість відновлювального
ремонту не перевищує 75 % ринкової
вартості автомобіля на момент ДТП.

Посилання в скарзі на те, що відповідач
зобов`язаний був виплачувати
страховику ту суму, яка була зазначена
в рахунках на здійснення
відновлювального ремонту, зроблених
офіційним дилером, колегія не приймає,
тому, що це питання було предметом
дослідження в іншій справі. В якій
судом було встановлено, що відповідач,
не приймаючи такі рахунки, та
замовляючи висновок спеціаліста, діяв
правомірно.

Також колегія суддів не приймає доводи
скарги з приводу дослідження питання
конструктивної загибелі автомобіля
позивача, тому, що враховуючи заявлені
позивачем вимоги, про стягнення
різниці між рахунками, наданими СТО та
сплаченою страховиком сумою,
дослідження цього питання не має
правового значення, для вирішення
заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують .

Суд першої інстанції повно встановив
обставини, що мають значення для її
вирішення. Висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Суд при винесенні рішення правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом`янського районного суду
м. Києва від 27 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: