Справа № 426/726/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Сватівський районний
суд Луганської області в складі
головуючого судді Гашинського М.А., при
секретарі судового засідання
Покотиловій І.М. розглянув у відкритому
судовому засіданні, одноособово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про
відшкодування шкоди заподіяної
неналежним наданням послуг з
електропостачання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» ( далі ТОВ
«Луганське енергетичне об'єднання» )
про відшкодування шкоди заподіяної
неналежним наданням послуг з
електропостачання шляхом стрибкового
підвищення напруги що призвело до
виходу з ладу принтера HPLJM1005 CNEY73VKKO,
ремонт якого йому обійшовся у 350 грн.,
та сітьовий фільтр - вартістю 35 грн..

В підтвердження позовних вимог позивач
суду пояснив, що 30.10. 2013 року він з
відповідачем уклав договір про
користування електричною енергією.
Згідно з п. 3.1.5 вказаного договору,
споживач має право на отримання
електричної енергії, якісні
характеристики якої визначені
державними стандартами. Відповідно до
п.4.2.1 названого договору відповідач
зобов'язується забезпечувати надійне
постачання електричної енергії згідно
умов ліцензії та договору. 10.12.2013 року о
18.40 годин над його подвір'ям обірвався
електричний провід, в результаті чого
від значного перевищення напруги у
нього згорів сітьовий фільтр (
переноска - запобіжник), вийшов із ладу
ТV ресивер (тюнер), принтер HPLJM1005 CNEY73VKKO
та згоріли дві електролампи. Він
заміряв напругу в мережі тестером, вона
перевищувала 400 вольт. Про перевищення
допустимої напруги ним і іншими
споживачами було складено акт. На
другий день він звернувся до РЕМ ТОВ
ЛЕО з проханням скласти акт про
матеріальну шкоду, та відшкодувати
шкоду. Однак йому було відмовлено.
Ремонт принтера HPLJM1005 CNEY73VKKO, у
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 йому
обійшовся у 350 грн., а вартість
сітьового фільтра склала 35 грн..

Представник відповідача позов не
визнав вказавши, що позивач не
звертався до РЕМ ТОВ ЛЕО щодо замірів
напруги у його будинку, а самовільно
провів заміри, і дійшов висновку про
пошкодження електричної апаратури на
підставі акту ФОП ОСОБА_2., який не має
права робити висновки, щодо причин
виходу з ладу такої апаратури, тобто
позивач не надав належних доказів про
причетність відповідача до заподіяної
позивачу шкоди.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
докази, оцінивши їх у сукупності,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, вважає за
необхідне відмовити ОСОБА_1 в
задоволені позовних вимог за
недоведеністю.

Сторонами 30 жовтня 2013 року укладено
договір про користування електричною
енергією побутовим споживачем (а.с. № 2
-3) і даний факт сторонами не
оспорюється.

Відповідно до ст.714 ЦК, ст. 24 Закону "Про
електроенергетику" та п. п. 37, 41, 43, 46
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів від 26.07.99
№1357, споживач має право на отримання
електроенергії, якісні характеристики
якої визначені державними стандартами,
та на відшкодування збитків,
заподіяних унаслідок порушення його
прав, а енергопостачальник
зобов'язаний забезпечувати надійне та
безперервне постачання електричної
енергії згідно з умовами договору, а у
випадку порушення умов договору,
зокрема в разі відпуску
електроенергії, параметри якості якої
знаходяться поза межами показників,
зазначених у договорі, чи надання
послуг, що за якістю не відповідають
вимогам нормативно-технічних
документів, несе відповідальність
згідно із законодавством та договором,
у тому числі й за шкоду, заподіяну
споживачу або його майну, в розмірі й
порядку, визначених законодавством.

Як передбачає ч.1 ст.1187 ЦК України
діяльність пов'язана з використанням
та утриманням ліній електропередач
вважається діяльністю пов'язаною з
використанням та утриманням джерела
підвищеної небезпеки. Частина 2 ст. 1187
ЦК України передбачає, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
об'єктом, використання, зберігання, або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Згідно ст.ст. 10, 11, 57 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом; суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін; доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи; ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

Позивач посилається як на докази у
підтвердження своїх позовних вимог на
акт від 17.12.2013 року ( а.с. № 4), про те, що
10.12.2013 року о 18.40 над його подвір'ям
обірвався електричний провід в
результаті чого різко підвищилась
напруга в мережі. Напруга вимірювалась
окремо позивачем та ОСОБА_3 Напруга
перевищувала 400 вольт. В результаті
перевищення напруги була пошкоджена та
вийшла із ладу різна побутова техніка.
Також позивач посилається на акт
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 № 42
від 17 січня 2014 року про причини
пошкодження електроприборів, (а.с. 9),
які не є допустимими і не розглядаються
судом як докази з наступного.

Ч.1 ст. 58 ЦПК України вказує, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування,
а відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно п.п. 49-51 Правил користування
електричною енергією для населення
затверджених Постановою КМ України №
1357 від 26.07.1999 року ( далі ПКЕЕН), у разі
порушення енергопостачальником умов
договору споживач викликає
представника енергопостачальника для
складання та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються
терміни, види, відхилення показників з
надання послуг тощо. Форма акта -
претензії яка наведена у додатку 2 до
Правил є типовою, тобто обов'язковою.
Позивачем не було дотримано порядку
оформлення порушення умов договору на
постачання електричної енергії,
передбаченого п.п. 49-51 ПКЕЕН, до того ж
як пояснив свідок ОСОБА_4 позивач, у
день обриву лінії електропостачання,
10.12. 2013 року, до Сватівського РЕМ ТОВ ЛЕО
не звертався. Про обрив лінії
повідомили на слідуючий день інші
споживачі. Бригада виїхала та
відремонтувала лінію, провела заміри
напруги електроенергії. Позивач не
надав суду докази у підтвердження того,
що 10.12.2013 року після 18 годин 40 хвилин (
обрив лінії) він звертався до
енергопостачальника з цього приводу та
з приводу складання та підписання
акта-претензії. Також, суд критично
ставиться до показників, які визначені
позивачем із застосуванням тестера,
оскільки він не є сертифікованим
пристроєм вимірювання, та не має
висновку про його відповідність всім
необхідним стандартам, та визначена
позивачем напруга встановлена цим
прибором є сумнівною.

Суд не приймає як доказ акт фізичної
особи підприємця ОСОБА_2 № 42 від 17
січня 2014 року про причини пошкодження
електроприборів, оскільки позивачем не
надано доказів того, що ФОП ОСОБА_2 має
право проводити діяльність з приводу
експертного дослідження щодо причин
пошкодження пошкодженої у позивача
побутової техніки, оскільки відповідно
до свідоцтва платника єдиного податку
( а.с. № 11), витягу з реєстру ЄДР ( а.с. №
49) цей вид діяльності у нього не
передбачено.

Також згідно п. 42 ПКЕЕН споживачі
електричної енергії зобов'язані:
дотримуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору, забезпечувати технічний стан
та безпечну експлуатацію своїх
електроустановок та побутових
електроприладів. До того ж відповідно
до наказів Державного комітету по
будівництву, архітектури та житлової
політики від 14.10.1997 року №7, комітету по
нагляду за охороною праці від 19.10.1997
року №283 та Міністерства енергетики
України від 19.10.1997 року №338, з метою
забезпечення захисту населення від
ураження електричним струмом та
захисту будівель та споруджень від
пожежі і у відповідності до п.1.7.42 ПУЕ
мешканцям будинків необхідно
встановлювати на вводі до будинку
пристрої для обмеження потужності з
диференційним захистом та захистом від
перенапруги. Позивачем не надано
доказів наявності на вводі до його
будинку пристроїв для обмеження
потужності з диференційним захистом та
захистом від перенапруги й доказів про
належний технічний стан
електроустановок та електропроводки.
Отже, позивач самостійно несе
відповідальність за свою
електроустановку, внутрішньо
будинкові мережі та електроприлади.

Отже, відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.
131 ЦПК України сторони зобов'язані
подати свої докази чи повідомити про
них суд до або під час попереднього
судового засідання у справі. Докази
подаються у строк, встановлений судом з
урахуванням часу, необхідного для
подання доказів. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону
«Про захист прав споживачів» споживачі
під час придбання, замовлення або
використання продукції ( продукція -
будь-який виріб, робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
подаються для задоволення суспільних
потреб - п. 19 ст. 1 Закону), яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на: 5) відшкодування шкоди
(збитків), завданих дефектною чи
фальсифікованою продукцією або
продукцією неналежної якості, а також
майнової та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК
України, позивачем не надано належні та
допустимі докази щодо надання
відповідачем електричної енергії
неналежної якості та наявності його
вини у заподіянні матеріальної шкоди.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 714, 1187 ЦК України, ст. 24 Закону
України «Про електроенергетику»,
Правилами користування електричною
енергією для населення затверджених
Постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999
року ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 131, 212 - 215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про
відшкодування шкоди заподіяної
неналежним наданням послуг з
електропостачання відмовити за
недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення складено 05
вересня 2014 року.

С У Д Д Я
М.А. ГАШИНСЬКИЙ