Справа № 0417/6390/2012
Провадження № 2/0202/55/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.

при секретарі
Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором № 1/127-МК від 19.03.2008 року у
розмірі 107471,65 дол. США; з ПАТ «Акцент -
банк», ОСОБА_2 солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з
ОСОБА_2 на свою користь заборгованість
у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних
послуг та витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката та інших
фахівців в галузі права. Судові витрати
також просив покласти на ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № 1/127-МК від
19.03.2008 року відповідачка ОСОБА_2
отримала кредит 64800 дол. США, зі сплатою
за користування нею відсотків у
розмірі 16,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 19.03.2023 року. Проте,
в порушення умов договору відповідачка
ОСОБА_2 свої зобов'язання належним
чином не виконала, що стало підставою
для звернення до суду.

Вимоги до відповідачки ОСОБА_2, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
15 листопада 2011 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були
задоволені.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська, від 10 квітня
2012 року заочне рішення від 15 листопада
2011 року було скасовано.

При новому розгляді справи представник
позивача уточнив свої позовні вимоги
та просив стягнути з ОСОБА_2 суму
заборгованості за кредитним договором
1/127-МК від 19.03.2008 року у розмірі 103478, 62
Дол. США, що за курсом НБУ складає 826949,39
грн.; з ПАТ «Акцент - банк», ОСОБА_2
солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з
ОСОБА_2 на свою користь заборгованість
у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних
послуг та витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката та інших
фахівців в галузі права. Судові витрати
також просив покласти на ОСОБА_2.

Представник позивача судові засідання
з'явився, позовні вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
в судове засідання не з'явився. Про час
і місце слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судові засідання з'явився та
заперечував проти задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»,
оскільки предмет застави, а саме
нерухоме майно, було реалізовано, кошти
від його реалізації надійшли на
рахунок погашення боргу, отже позовні
вимоги банку є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до №
1/127-МК від 19.03.2008 року відповідачка
ОСОБА_2 отримала кредит 64800 дол. США, зі
сплатою за користування нею відсотків
у розмірі 16,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 19.03.2023 року. Кредит
надавався на придбання жилої
нерухомості (а.с.13).

В забезпечення виконання зобов'язання
про кредитному договору між сторонами
було укладено договір іпотеки, згідно з
умовами якого відповідачка надала в
іпотеку належне їй нерухоме
майно-трикімнатну квартиру загальною
площею 67,5 кв.м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 27
липня 2010 року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 1/127-МК від 19.03.2008 року в сумі 72447,60 дол.
США, що еквівалентно 557846,50 грн. звернуто
стягнення на предмет іпотеки:
трикімнатну квартиру загальною площею
67,5 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
Приватбанк всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу
(а.с.65).

01 листопада 2011 року ОСОБА_2 з ОСОБА_3
уклала договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 Продаж зазначено
квартири здійснений за ціною 180000,00 грн.,
які були сплачені в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 1/127-МК від 19.03.2008 року (а.с. 75-76).

Надалі відповідач ОСОБА_2 перестала
сплачувати платежі в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки вважала, що позивач
скористався своїм правом вибору
способу судового захисту шляхом
звернення на предмет іпотеки та
виселення, а тому кредитні зобов'язання
виконані нею в повному обсязі, на що
посилався в свої запереченнях відносно
позову представник відповідачки.

Позивач вказує, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
ОСОБА_2 умов договору № 1/127-МК від 19.03.2008
року заборгованість за ним станом на
22.05.2012 р. склала 103478,62 дол. США, що
еквівалентно 826949,39 грн., в тому числі
58983,67 дол. США - заборгованість за
кредитом; 36787,94 дол. США - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
сальдо прострочки - 1074,49 дол. США, 6632,52
дол. США - пеня та комісія за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором.

Зобов'язання Позичальника, що
випливали зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, відповідно
до якого розмір відповідальності
поручителя перед кредитором становить
200 грн.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до змісту ст. 3 Закону «Про
іпотеку», іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із
форм відповідальності за порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Таким чином, оцінюючи всі докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню
частково, оскільки позивачкою не
належним чином виконувались
зобов'язання за кредитним договором №
1/127-МК від 19.03.2008 року, строк виконання
якого встановлено до 19.03.2023 року,
внаслідок чого утворилася
заборгованість станом на 22.05.2012 року в
сумі 102404,13 доларів США, що за курсом НБУ
№251/42 від 22.05.2012 року (7,9915) становить
818362,60 грн., яка складається з
наступного: тіло кредиту 58983,67 доларів
США; заборгованість по процентам за
користування кредитом 36787,94 доларів
США; пеня 6632,52 доларів США. Суд не може
прийняти до уваги посилання
представника відповідачки про те, що
ПАТ КБ «ПриватБанк» втратив підстави
звернення з даним позовом до суду, в
зв'язку зі зверненням стягнення
предмета застави, оскільки договір
іпотеки дійсний до повного виконання
ОСОБА_2 своїх зобов'язань за основним
договором, за яким утворилася
заборгованість, реалізація предмета
застави не звільняє відповідачку від
виконання своїх обов'язків за
кредитним договором, отже позовні
вимогу банку є обґрунтованими.

Щодо стягнення з ПАТ «Акцент - банк»,
ОСОБА_2 солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 200,00 грн., то
суд, приймаючи до уваги ті обставини, що
договір поруки № 167 від 20.10.2010 року,
яким передбачено стягнення з
відповідачів суму 200 грн. не є
багатостороннім договором, вважає, що у
цій частині позовних вимог слід
відмовити.

Згідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони. Склад та розмір витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги,
входить до предмета доказування у
справі. На підтвердження цих обстави
суду повинні бути надані договір про
надання правової допомоги, договір про
оплату гонорару. Позивачем при новому
розгляді справи не надавалися належні
докази на підтвердження даної вимоги,
отже вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачем судовий збір,
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на його
користь у розмірі 1820,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.
ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №1/127-МК від 19
березня 2008 року, а саме заборгованість
за кредитом станом на 22.05.2012 року в сумі
102404,13 доларів США, що за курсом НБУ №251/42
від 22.05.2012 року ( 7,9915) становить 818362,60
грн. ( Вісімсот вісімнадцять тисяч
триста шістдесят дві гривні 60 коп.), яка
складається з наступного: тіло кредиту
58983,67 доларів США; заборгованість по
процентам за користування кредитом
36787,94 доларів США; пеня 6632,52 доларів США .

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» - судові витрати по справі
в розмірі 1820 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.П. Слюсар