Справа №592/8079/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/1615/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 59
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Маслова В. О. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України»

на ухвалу Ковпаківського районного
суду м. Суми від 07 серпня 2014 року

у справі за скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Сумське обласне управління акціонерне
товариство «Ощадбанк»

на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції

при виконанні рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 28 листопада
2011 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Сумське обласне управління ПАТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: товариство з обмеженою
відповідальністю «Оргтехсервіс і К»,
про стягнення заборгованості,

в с т а н о
в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м. Суми від 07 серпня 2014 року у
задоволенні скарги ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Сумське обласне управління АТ
«Ощадбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати ухвалу та
постановити нову ухвалу, якою
зобов'язати начальника відділу ДВС
Сумського міського управління юстиції
подати до реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
заяву про скасування запису від 28
вересня 2009 року в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на нежиле
приміщення, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, підставою
виникнення якого є рішення
господарського суду Сумської області
від 29 грудня 2008 року, а також вжити інші
дії та заходи з приводу повернення
вказаного майна та скасування
відповідного запису від 28 вересня 2009
року.

Вказує, зокрема, що АТ «Ощадбанк»
звертався до відділу ДВС Сумського
міського управління юстиції з заявою
про проведення відділом ДВС заходів,
пов'язаних з поверненням майна
боржника ОСОБА_3 з чужого незаконного
володіння її доньки ОСОБА_5, а не з
заявою про виконання рішення
Харківського апеляційного
господарського суду від 08 липня 2013
року, як вказав суд першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника ПАТ «Державний
ощадний банк України», яка підтримала
скаргу з викладених в ній мотивів,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

28 липня 2014 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі філії Сумське
обласне управління АТ «Ощадбанк»
звернулось до суду з скаргою на дії
державного виконавця відділу ДВС
Сумського міського управління юстиції,
мотивуючи її тим, що 28 листопада 2011
року Ковпаківським районним судом м.
Суми постановлене рішення у справі
№1806/2-2647/11 за позовом ПАТ «Ощадбанк» в
особі філії Сумське обласне управління
АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

04 січня 2012 року на підставі виконавчого
листа №1806/2-2647/11, виданого
Ковпаківським районним судом м. Суми,
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_3, ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором в сумі 159 561,71 грн.
та судових витрат.

З метою виконання рішення суду 23 липня
2013 року філія - Сумське обласне
управління АТ «Ощадбанк» звернулась до
відділу ДВС Сумського міського
управління юстиції з заявою, в якій
просила вжити заходи по проведенню
опису, оцінки та реалізації майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
52,4 кв. м.

При проведенні виконавчих дій по
розшуку майна боржника виконавчою
службою було встановлено, що
вищезазначене нерухоме майно не
належить боржниці ОСОБА_3, хоча на
момент укладення кредитного договору
належало їй на праві власності, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу, витягу з реєстру прав
власності, та відносно вказаного майна
був підписаний договір іпотеки від 06
листопада 2007 року.

ОСОБА_3 від належного посвідчення
іпотечного договору ухилилася, що дало
їй можливість приховати своє майно
шляхом укладення договору
купівлі-продажу спірного майна зі
своєю дочкою ОСОБА_5 та визнання цього
договору дійсним на підставі рішення
господарського суду Сумської області
від 29 грудня 2008 року та реєстрації
майна за ОСОБА_5 в Державному реєстрі
прав власності на підставі цього
рішення суду.

На даний час ОСОБА_5 є власником
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 08 липня 2013 року
скасоване рішення господарського суду
Сумської області від 29 грудня 2008 року
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна.

Оскільки рішення господарського суду
Сумської області від 29 грудня 2008 року,
на підставі якого було зареєстроване
право власності за ОСОБА_5 та внесені
відомості до Державного реєстру прав
власності, було скасоване судом
апеляційної інстанції, відповідно, і
відомості, які на даний час внесені в
реєстр права власності на нерухоме
майно, є неактуальними та
недостовірними, оскільки на даний час
відсутня правова підстава внесення
таких відомостей.

07 липня 2014 року філія Сумське обласне
управління АТ «Ощадбанк» звернулась з
заявою до начальника відділу ДВС
Сумського міського управління юстиції,
в якій просила звернутися до
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції з
відповідною заявою про скасування
запису від 28 вересня 2009 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на нежиле приміщення, яке
розташоване по АДРЕСА_1, за ОСОБА_5

Відділ ДВС не вжив будь-яких заходів
та відмовився від подання заяви до
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції. 09 липня
2014 року начальником відділу ДВС був
надісланий банку лист, в якому вказані
незрозумілі причини відмови та
посилання на Закон України «Про
судоустрій та статус суддів»,
положення якого не відносяться до
виконання судових рішень.

Посилаючись на те, що частиною 6 ст. 52
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження, банк зазначав, що відділ
ДВС Сумського міського управління
юстиції не вжив будь-яких заходів щодо
повернення майна боржника з чужого
незаконного володіння для здійснення
державним виконавцем в подальшому
опису та арешту майна боржника для
належного виконання рішення суду про
стягнення заборгованості, а лише
надана відповідь начальника відділу
ДВС про відмову в проведенні будь-яких
дій.

В бездіяльності відділу ДВС банк
вбачав порушення вимог ст. ст. 7, 11
вказаного Закону, які встановлюють
обов'язок державного виконавця
сумлінно виконувати службові
обов'язки, не допускати в своїй
діяльності порушення прав громадян та
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України; вживати
передбачені цим Законом заходи
примусового виконання рішень;
передбачають право державного
виконавця у процесі здійснення
виконавчого провадження здійснювати
інші повноваження, передбачені цим
Законом та іншими законами.

Зазначав, що, відповідно до ч. 2 ст. 28-2
Закону України «Про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень»,
державний виконавець під час
примусового виконання рішень
відповідно до закону подає до органу
державної реєстрації прав заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій або електронній
формі.

Посилаючись на п. 1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», згідно
якої рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду, банк просив зобов'язати
начальника відділу ДВС Сумського
міського управління юстиції подати до
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції заяву про
скасування запису від 28 вересня 2009
року в Державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно про реєстрацію права
власності на нежиле приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_5, підставою виникнення якого є
рішення господарського суду Сумської
області від 29 грудня 2008 року, або вжити
інші необхідні дії та заходи з приводу
повернення вказаного майна та
скасування відповідного запису від 28
вересня 2009 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що
банк не надав суду доказів вчинення ним
належних дій по реалізації рішення
Харківського апеляційного
господарського суду від 08 липня 2013
року та наявності обов'язку начальника
відділу ДВС вчиняти дії по відновленню
права власності боржника на підставі
рішення господарського суду в іншій
справі в межах виконавчого провадження
по примусовому виконанню рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 28 листопада 2011 року, чи наявності
обмеження можливості самого банку
звернутися до реєстраційної служби з
рішенням Харківського апеляційного
господарського суду для вчинення дій
по проведенню реєстраційних записів
відповідно до рішення суду.

Такі висновки суду відповідають вірно
встановленим судом обставинам справи
та вимогам матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору купівлі-продажу
нежилого приміщення від 22 липня 2004 року
ОСОБА_3 купила нежиле приміщення по
АДРЕСА_1, площею 52,4 кв. (а.с.14-16).

Рішенням господарського суду
Сумської області від 29 грудня 2008 року
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 визнаний
дійсним договір купівлі-продажу від 1
вересня 2008 року, укладений між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, м. Суми,
визнане за фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_5 право власності на нежиле
приміщення площею 52,4 кв. м, розташоване
в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 28 листопада
2011 року стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Сумське обласне управління
ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 159561,71 грн.
(а.с.6).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 08 липня 2013 року
за апеляційною скаргою ПАТ «Державний
ощадний банк України» рішення
господарського суду Сумської області
від 29 грудня 2008 року скасоване,
ухвалене нове рішення, яким в
задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відмовлено
(а.с.10-12).

23 липня 2013 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернулось до начальника
відділу ДВС Сумського міського
управління юстиції і, посилаючись на
скасування рішення господарського
суду Сумської області від 29 грудня 2008
року, на підставі якого було
зареєстроване право власності ОСОБА_5
на спірне майно, і на те, що спірне майно
повернуте у власність ОСОБА_3, просило
з метою виконання рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 28 листопада 2011 року, вжити заходів
щодо проведення опису, оцінки та
реалізації майна, що знаходиться по
АДРЕСА_1 (а.с.8).

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 9 вересня 2013 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
06 листопада 2013 року, відмовлено в
задоволенні позову ПАТ «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3, треті
особи - ТОВ «Оргтехсервіс і К», ОСОБА_3,
про визнання дійсним договору іпотеки
нерухомого майна.

Згідно довідки управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради від 2 квітня 2014 року,
наданої на запит відділу ДВС Сумського
міського управління юстиції, за
ОСОБА_5 зареєстроване нежитлове
приміщення по АДРЕСА_1 на підставі
рішення господарського суду Сумської
області від 29 грудня 2008 року (а.с.19).

Рішенням Сумського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року, залишеним без зміни ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року, відмовлено у задоволенні позову
банку до реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5, про
скасування рішення про реєстрацію
права власності на нерухоме майно за
ОСОБА_5 та зобов'язання внести запис до
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно за ОСОБА_3

При цьому суд послався на те, що
позивач не звертався до реєстратора із
заявою про внесення запису про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно у
встановленому законом порядку.

27 червня 2014 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернулось до начальника
відділу ДВС Сумського міського
управління юстиції і просило повернути
майно боржника ОСОБА_3 з чужого
незаконного володіння, для чого
звернутися до реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
з відповідною заявою про скасування
запису від 28 вересня 2009 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на нежиле приміщення, яке
розташоване в АДРЕСА_1, за ОСОБА_5,
підставою виникнення якого є рішення
господарського суду Сумської області
від 29 грудня 2008 року, скасоване
постановою Харківського апеляційного
господарського суду, а також здійснити
інші заходи, необхідні для повернення
майна з чужого незаконного володіння
ОСОБА_5 для належного виконання рішення
суду.

В листі банк посилався на те, що
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру здійснюється відповідно до
Порядку прийняття і розгляду заяв про
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно шляхом подання
заяви та документів, визначених
Порядком, до органу державної
реєстрації прав, вважаючи, що дії по
скасуванню запису повинен здійснити
відділ ДВС (а.с.20-21).

Згідно відповіді відділу ДВС Сумського
міського управління юстиції від 09
липня 2014 року №44/4993, для задоволення
заяви ПАТ «Державний ощадний банк
України» про вжиття заходів до
повернення майна боржника з чужого
незаконного володіння саме відділом
ДВС законні підстави відсутні.

При цьому відділ ДВС послався на те, що
державним виконавцем направлено запит
до Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради з
метою виявлення нерухомого майна, яке
належить боржникові на праві
власності. Згідно довідки від 30 січня
2014 року, боржнику ОСОБА_3 належить
наступне майно: квартира за адресою:
АДРЕСА_2; нежитлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_3. Іншого нерухомого
майна, належного боржникові на праві
власності, не зареєстровано (а.с.22).

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено,
що рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Згідно ст. ст. 7, 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний сумлінно
виконувати службові обов'язки, не
допускати в своїй діяльності порушення
прав громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України;
вживати передбачені цим Законом
заходи примусового виконання рішень;
у процесі здійснення виконавчого
провадження має право здійснювати
інші повноваження, передбачені цим
Законом та іншими законами.

Частиною 6 ст. 52, ч. 1 ст. 55 вказаного
Закону передбачено, що стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження; державний
виконавець має право звернути
стягнення на майно боржника, що
перебуває в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 28-2 Закону України
«Про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень», державний виконавець під
час примусового виконання рішень
відповідно до закону подає до органу
державної реєстрації прав заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій або електронній
формі.

Відповідно до п. 32 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 року № 1141, яка набрала
чинності з 1 січня 2012 року, із змінами,
внесеними згідно з Постановами
Кабінету Міністрів України № 1156 від 21
листопада 2012 року і № 50 від 05 лютого 2014
року:

Під час проведення державної
реєстрації припинення права власності,
інших речових прав на нерухоме майно
або обтяжень таких прав державний
реєстратор вносить до відповідного
запису Державного реєстру прав такі
відомості: 1) підстава для припинення
речових прав, їх обтяжень: назва
документа; дата видачі документа;
номер документа; ким виданий
(оформлений) документ; додаткові
відомості про документ; 2) підстава для
внесення запису про припинення речових
прав, їх обтяжень: назва рішення; дата
формування рішення; індексний номер
рішення; 3) реєстраційний номер, дата і
час реєстрації заяви, на підставі якої
проводиться державна реєстрація прав;
4) прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора; 5)
найменування органу державної
реєстрації прав або найменування
нотаріальної контори, назва
нотаріального округу.

Згідно Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до записів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 12 грудня 2011 року №
3502/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 грудня 2011 року за №
1429/20167:

I. Загальні положення.

1.1. Цей Порядок визначає процедуру
прийняття і розгляду заяв щодо
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав) та скасування записів
(далі - заява) Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав), перелік
документів, необхідних для внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав, права та обов'язки
суб'єктів, що є учасниками зазначеної
процедури.

1.2. Терміни, що вживаються у цьому
Порядку, мають такі значення:

заінтересована особа:

у разі внесення змін до записів
Державного реєстру прав - особа,
відомості про яку містяться у
відповідному записі Державного
реєстру прав;

у разі внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів .Державного реєстру прав -
особа, в інтересах якої на підставі
рішення суду скасовано рішення
державного реєстратора прав.

1.3. Рішення щодо внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав приймає державний
реєстратор прав на нерухоме майно (далі
- державний реєстратор), яке оформлює за
допомогою Державного реєстру прав у
двох примірниках.

2.1. Для внесення змін до записів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав та
скасування записів Державного реєстру
прав заявник подає органу державної
реєстрації прав, державним
реєстратором якого було проведено
державну реєстрацію прав, або
нотаріусу, яким проведено державну
реєстрацію прав, заяву та документи,
визначені цим Порядком.

Заява подається щодо кожного об'єкта
нерухомого майна окремо.

2.6. Для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до ст. ст. 4, 9 ч. 2, 16, 26 Закону
України»Про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень»:

1. Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме:

1) право власності на нерухоме майно (ст.
4).

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми
правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом);

відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або
договір (угода) пов'язує можливість
проведення державної реєстрації
виникнення, переходу, припинення прав
на нерухоме майно або обтяження таких
прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав (ч. 2 ст. 9).

Заява про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом (ст. 16).

Записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав (ст. 26).

З огляду на зазначене є
необгрунтованими доводи скарги банку
про те, що відділом ДВС Сумського
міського управління юстиції в
розумінні вищезазначених положень
Закону не було вжито будь-яких заходів
щодо повернення майна боржника ОСОБА_3
з чужого незаконного володіння, а саме -
ОСОБА_5, для здійснення державним
виконавцем в подальшому опису та
арешту майна боржника для належного
виконання рішення суду про стягнення
заборгованості. Закон зобов'язує
державного виконавця діяти лише в
межах закону та наданих йому
повноважень.

Обов'язки і права державних
виконавців, визначені ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
положення законів та нормативних
актів, що регулюють порядок внесення та
скасування записів у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
не містять обов'язку державного
виконавця вчиняти дії, направлені на
доведення належності боржнику на праві
власності певного майна за відсутності
на нього правовстановлюючих
документів чи відновлення права
власності боржника на таке майно.

Посилання банку на те, що саме відділ
ДВС повинен вжити заходів до
повернення спірного майна боржника з
чужого незаконного володіння ОСОБА_5, є
безпідставними, оскільки воно юридично
знаходиться не у її володінні, а у
власності, а у боржника ОСОБА_3
правовстановлюючий документ про право
власності на вказане майно відсутній.

Апеляційна скарга не містить посилань
на факти чи обставини, які б могли були
підставою для скасування ухвали суду,
її доводи не спростовують висновків
суду, не дають підстав для висновку про
невірність застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до невірного вирішення
справи.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін;

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м. Суми від 07 серпня 2014 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -