Справа № 1016/338/12 Головуючий у І
інстанції Устимчук М.Ю.Провадження №
22-ц/780/4904/14 Доповідач у 2 інстанції
ФінагєєвКатегорія 46
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Макарівського
районного суду Київської області від
01 квітня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області, треті особи - Макарівський
районний відділ земельних ресурсів,
державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру" у
Макарівському районі Київської
області про визнання незаконним
рішення сільської ради, визнання
недійсними державних актів та визнання
права користування 1/4 частиною
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом та просила усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою площею 0,250 га по АДРЕСА_1
шляхом заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_3
користуватися вказаною земельною
ділянкою.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що ОСОБА_2 на праві власності належить
земельна ділянка площею 0,250 га, що
розташована по АДРЕСА_1. 18 травня 2011
року відповідачі незаконно без її
згоди зорали належну їй земельну
ділянку та почали використовувати її в
особистих цілях. У листопаді 2011 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повторно використали
земельну ділянку позивача. Відповідачі
протиправно користуються її земельною
ділянкою, порушують права ОСОБА_2 як
власника.

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з зустрічним позовом та просив
визнати незаконним рішення
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області від 18 жовтня 2005 року про
надання у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,25 га; визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,25 га, виданий
ОСОБА_4 на підставі рішення
Колонщинської сільської ради від 18.10.2005
року; визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,25 га, виданий ОСОБА_2;
зобов'язати ДП Макарівський районний
відділ земельних ресурсів, державне
підприємство "Центр державного
земельного кадастру" скасувати записи
в Книзі записів реєстрації державних
актів; визнати за ОСОБА_1 право
користування ? частиною земельної
ділянки, що становить площу 0,15 га, яка
знаходиться по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що після смерті його матері ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась
спадщина за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, як діти померлої, успадкували
зазначений будинок. У зв'язку з цим у їх
користування перейшла земельна
ділянка площею 0,60 га, якою при житті
користувалась їх мати. Він є власником
1/4 частини спадкового домоволодіння
та користується 1/4 частиною земельної
ділянки, яка становить 0,15 га.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 01 квітня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено. Усунено
ОСОБА_2 перешкоди у користуванні
земельною ділянкою площею 0,250 га по
АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 користуватись земельною
ділянкою площею 0,250 га по АДРЕСА_1.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 13 січня 2014 року Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 01 квітня 2013
року в частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області, треті особи - Макарівський
районний відділ земельних ресурсів,
державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру" у
Макарівському районі Київської
області про визнання незаконним
рішення сільської ради, визнання
недійсними державних актів та визнання
права користування 1/4 частиною
земельної ділянки задоволено частково.
Визнано незаконним рішення
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області № 167-19-IV від 18 жовтня 2005 року про
надання у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,25 га. Визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,25 га, серії ЯД
№ 909935, кадастровий номер :03:010:0009,
виданий ОСОБА_4, на підставі рішення
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області № 167-19-IV від 18 жовтня 2005 року,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації Державних актів за № 352. У
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
рішення Апеляційного суду Київської
області від 13 січня 2014 року скасовано в
частині вирішення зустрічного позову
та справу в цій частині направлено на
новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи та ухвалити
нове рішення, яким зустрічний позов
задовольнити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що
позивач є власником ? частини житлового
будинку, а тому має право на ? частину
земельної ділянки. Про те, що земельна
ділянка біля будинку приватизована
ОСОБА_1 дізнався у грудні 2010 року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5. Після її смерті
відкрилась спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Діти померлої (ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_6), як спадкоємці першої черги за
законом успадкували по 1/4 частині
житлового будинку № 24 з надвірними
будівлями за вищезазначеною адресою.

З виписки з погосподарської книги
Колонщинської сільської ради № 666 від 22
грудня 2010 вбачається, що за головою
двору ОСОБА_5 рахувалась земельна
ділянка розміром 0,60 га з 1986 по 1995 роки
(а.с.52).

Згідно рішення Колонщинської
сільської ради № 167-19-І від 18 жовтня 2005
року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали у
власність земельні ділянки розміром по
0,25 га кожна, цільове призначення -
будівництво та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд. Земельні ділянки розташовані
по АДРЕСА_1.

25 квітня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4
отримали державні акти на право
власності на вказані земельні ділянки.

З довідки Колонщицької сільської радм
від 24.10.2012 року вбачається, що будинок
АДРЕСА_1 перебуває на земельній ділянці
площею 0.25 га, що передана у власність
ОСОБА_4. Зазначені обставини визнаються
сторонами.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні зустрічного позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 не надав доказів, що рішення
ради є незаконним і порушують його
права.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в
редакції 1990 року, що діяла на час
набуття ОСОБА_1 права власності на 1/4
частину вказаного будинку, при
переході права власності на будівлю
або споруду разом з цими об'єктами
переходить і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення.

За правилами положень ст. 120 ЗК України,
якщо житловий будинок, будівля або
споруда, розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є власником ? частини житлового
будинку, який розташований на
земельній ділянці, яка належить
відповідачу ОСОБА_4. Таким чином, при
передачі у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки було порушено право позивача
на користування частиною земельної
ділянки, що відповідає його частці в
будинку.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України
передбачено, що у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» в редакції чинній на момент
подачі позовної заяви, - записи до
Державного реєстру прав вносяться на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Записи скасовуються, якщо
підстави, за яких вони були внесені,
визнані судом недійсними.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду про
визнання недійсним державного акту є
самостійною підставою для скасування
запису про державну реєстрацію.

Заперечуючи проти зустрічного позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазначають, що ОСОБА_1
пропустив строк позовної давності при
зверненні до суду, так як він міг раніше
дізнатися про існування оскаржуваних
рішень та державного акту.

Обґрунтовуючи свою заяву про пропуск
ОСОБА_1 строку позовної давності,
представник ОСОБА_2 суду пояснив, що ще
в 2005 році його довірителька
пропонувала ОСОБА_1 приватизувати
спільну земельну ділянку. Проте ОСОБА_1
відмовився.

В зв'язку з цим позивачі вважають, що
ОСОБА_1, знаючи про пропозицію ОСОБА_2
про приватизацію земельної ділянки,
повинен був цікавитися цим питанням та
перевіряти, чи не приватизована його
частина земельної ділянки. Оскільки
він цього не зробив, позивачі вважають,
що ОСОБА_1 пропустив строк позовної
давності, оскільки міг дізнатися про
приватизацію своєї частини земельної
ділянки раніше.

Однак колегія суддів не може прийняти
зазначені доводи позивачів, щодо
строку позовної давності, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1
зазначає, що 01 грудня 2010 року дізнався
про те, що земельна ділянка
приватизована відповідачами. До жовтня
2010 року спору щодо користування
земельною ділянкою між сторонами не
виникало.

Зазначені обставини визнані ОСОБА_4,
яка в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції пояснила, що
жодних перешкод в користуванні
частиною земельної ділянки ОСОБА_1 не
чинилось.

З позовом про визнання незаконним
рішення сільської ради, визнання
недійсними державних актів та визнання
права користування 1/4 частиною
земельної ділянки позивач звернувся 16
жовтня 2012 року, тобто в межах строку
позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч вимогам зазначеної статті
закону ОСОБА_2 та ОСОБА_4, стверджуючи
про пропуск ОСОБА_1 строку позовної
давності не надали суду жодного доказу
про обізнаність останнього з
порушеннями своїх прав раніше ніж
01.12.2010 року.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представником
ОСОБА_2 заявлено клопотання про
закриття провадження у справі,
оскільки, на його думку заявлені
зустрічні позовні вимоги, слід
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи, щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року
зазначено, що спори, що виникають із
земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК
України, розглядаються в порядку
цивільного судочинства.

Таким чином, доводи представника
ОСОБА_2, що позовна заява ОСОБА_1
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства є
безпідставними.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
підлягає скасуванню через неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 01 квітня 2013
року в частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області, треті особи - Макарівський
районний відділ земельних ресурсів,
державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру" у
Макарівському районі Київської
області про визнання незаконним
рішення сільської ради, визнання
недійсними державних актів та визнання
права користування 1/4 частиною
земельної ділянки задовольнити
частково.

Визнати незаконним рішення
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області № 167-19-IV від 18 жовтня 2005 року про
надання у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,25 га.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,25 га, серії ЯД № 909935,
кадастровий номер :03:010:0009, виданий
ОСОБА_4, на підставі рішення
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області № 167-19-IV від 18 жовтня 2005 року,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації Державних актів за № 352.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні клопотання представника
ОСОБА_2 про закриття провадження у
справі відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.