Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/3053/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Мельнику
З.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що відповідно до укладеного
договору №б/н від 29.08.2006 року
відповідач отримав кредит у розмірі 6000
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір, що підтверджується підписом у
заяві.

У порушення умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 31.07.2013 року
виникла заборгованість у сумі 30409,92
грн., яка складається з наступного: 5831,71
грн. - заборгованість за кредитом, 22653,93
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1424,28 грн. - штраф
(процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини,
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 30409,92 грн. за
кредитним договором №б/н від 29.08.2006
року та судові витрати.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 13
травня 2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 витрати
за проведення судової почеркознавчої
експертизи в сумі 900,48 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалено з порушенням
судом норм матеріального та
процесуального права, оскільки
порушено порядок призначення та
проведення почеркознавчої експертизи,
а тому висновок судової-почеркознавчої
експертизи не може вважатися
допустимим доказом у справі. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що висновком судової
почеркознавчої експертизи № 11 від
21.01.2014 року встановлено, що підпис від
імені ОСОБА_3 у заяві, укладеній між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 б/н від 29.08.2006
року виконаний не ОСОБА_3 а іншою
особою. Записи від імені ОСОБА_3 у заяві,
укладеній між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_3 б/н від 29.08.2006 року, виконані
ймовірно, не ОСОБА_3, а іншою особою.
Відповісти на питання в категоричній
формі не виявилося можливим через
відсутність достатньої кількості
зразків почерку ОСОБА_3 Вказаний
висновок є належним та допустимим
доказом, який не спростований
належними та допустимими доказами, а
тому оцінений у сукупності з іншими
доками.

Судова колегія вважає, що висновок суду
є вірним. Розглядаючи спір, суд, у
відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК
України повно та всебічно з'ясував
обставини справи на які посилалися
сторони, дослідив надані ними докази і
відповідно їх оцінив, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
свої вимоги обґрунтовував тим, що 28
серпня 2006 року між ним та ОСОБА_3
укладений кредитний договір за яким
ОСОБА_3 отримав 6000 грн., однак у
визначені в договорі строки кредит не
повернув, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, тому просив стягнути
заборгованість у сумі 30409,92 грн.

Відповідач заперечував проти позову
посилаючись на те, що він не укладав із
банком кредитний договір,
заяву-договір від 29.08.2006 року не
підписував та грошові кошти у сумі 6000
грн. не отримував.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції
у відповідності до вимог ч.4 ст.10 ЦПК
України, ст. 143,144 ЦПК України призначив
у справі почеркознавчу експертизу, за
результатами проведення якої
експертом зроблений висновок про те, що
підпис від імені ОСОБА_3 у заяві,
укладеній між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_3 б/н від 29.08.2006 року виконаний не
ОСОБА_3 а іншою особою. Записи від імені
ОСОБА_3 у заяві, укладеній між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 б/н від 29.08.2006
року, виконані ймовірно, не ОСОБА_3, а
іншою особою. Відповісти на питання в
категоричній формі не виявилося
можливим через відсутність достатньої
кількості зразків почерку ОСОБА_3 (а.с.
59-73).

Висновок експерта є належним і
допустимим доказом у розумінні ст. 57-60
ЦПК України, який правомірно прийнятий
судом першої інстанції, повно, всебічно
і об'єктивно оцінений як окремо так і в
сукупності з іншими доказами, оскільки
містить відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Вказаний висновок відповідачем не
оскаржений, належними і допустимими
доказами не спростований. При розгляді
справи у суді першої інстанції
сумнівів у його правильності у сторін
не викликав, оскільки клопотання про
призначення повторної почеркознавчої
експертизи не заявлялося.

В силу ч. 2 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Апелянтом не наведено обставин, з яких
би вбачалося, що судом першої інстанції
були досліджені докази з порушенням
встановленого порядку або в їх
дослідженні було неправомірно
відмовлено або існували поважні
причини, які перешкоджали своєчасному
поданню доказів.

Будь-яких належних та допустимих
доказів, у розумінні ст. 57-60 ЦПК України
на спростування вказаного висновку
експерта, апелянтом не надано ні до
суду першої інстанції, ні апеляційному
суду.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову є законним та обґрунтованим.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3
здійснювалося часткове погашення
боргу не є належним та допустимим
доказом того, що ним отримувався кредит
в банку. При вирішення спору судом
першої інстанції досліджені й інші
докази, які мають значення для справи,
зокрема постанова прокурора
Шевченківського району м. Запоріжжя
від 06.05.2009 року про скасування
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи та про порушення
кримінальної справи, зі змісту якої
вбачається, що за фактом підробки та
використання підроблених документів
вчиненого відносно ОСОБА_3 порушено
кримінальну справу № 6120904 за ч.1,3 ст. 358
КК України (а.с.23).

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: