АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А. Д.,
Чупікової В.В.,

секретар Тодоряк Г.Д.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на
постанову державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Кіцманського районного управління
юстиції про відкриття виконавчого
провадження за апеляційною скаргою
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації, правонаступником якого
є Департамент соціального захисту
населення Чернівецької обласної
держаної адміністрації, на ухвалу
Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 19 грудня 2013
року,

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернувся в суд зі скаргою на постанову
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Кіцманського районного управління
юстиції (далі - ВДВС) про відкриття
виконавчого провадження.

Зазначав, що на підставі заяви
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
держаної адміністрації (далі -
Департамент), як правонаступника
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації (далі - Головне
управління), від 19 листопада 2013 року
було відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-143 від 05 липня 2012
року про його зобов'язання повернути
Головному управлінню транспортний
засіб марки «Фольксваген»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 1997 року
випуску.

Посилаючись на порушення Закону
України «Про виконавче провадження» у
редакції, що діяла на момент винесення
постанови, просив визнати протиправною
та скасувати вказану постанову
державного виконавця.

Ухвалою Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 19 грудня 2013
року скаргу задоволено.

В апеляційній скарзі Департамент, як
правонаступник Головного управління,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати.

Посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарг.

З матеріалів справи вбачається, що
Кіцманським районним судом
Чернівецької області на виконання
судового рішення було видано
виконавчий лист № 2-143 від 05 липня 2012
року про зобов'язання ОСОБА_2 повернути
Головному управлінню транспортний
засіб марки «Фольксваген»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, 1997 року
випуску.

20 вересня 2012 року на підставі
вищезазначеного виконавчого листа
державним виконавцем ВДВС винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Постановою від 02 листопада 2012 року
державним виконавцем виконавчий
документ було повернуто стягувачу на
підставі п. 6 ч.1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-XIV від
21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV) у
зв'язку з відсутністю у боржника майна,
яке необхідно передати стягувачу.

На підставі заяви Департаменту від 19
листопада 2013 року державним виконавцем
ВДВС було повторно відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-143 від 05 липня 2012 року.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 та
визнаючи постанову від 19 листопада 2013
року про відкриття виконавчого
провадження неправомірною (суд
помилково вказав про визнання дій
неправомірними), суд першої інстанції
виходив з обґрунтованості скарги.

Такий висновок є правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 606-XIV
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; 2) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 23 Закону України № 606-XIV
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки

або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.

Враховуючи, що постановою державного
виконавця ВДВС 02 листопада 2012 року
виконавчий лист було повернуто
стягувачу у зв'язку з неможливістю
виконання, річний строк для повторного
пред'явлення виконавчого документа до
виконання минув 3 листопада 2013 року.

Представник Департаменту подав
виконавчий лист 19 листопада 2013 року,
тобто після закінчення річного строку.

Згідно ст. 25 Закону № 606-XIV державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

З урахуванням таких фактично
встановлених обставин справи та
наведених норм права, суд першої,
підставно визнав постанову про
відкриття виконавчого провадження
неправомірно.

Апелянт посилається на те, що Головне
управління не отримувало постанови
державного виконавця від 02 листопада
2012 року про повернення виконавчого
листа.

Проте це може бути підставою для
звернення до суду із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання у порядку, встановленому ст.
371 ЦПК України.

Нормами Закону № 606-XIV визначено, що
виконавчий документ повертається
постановою державного виконавця.

Тому, саме з дати винесення такої
постанови і обчислюється річний строк,
впродовж якого стягувач може
пред'явити виконавчий документ до
виконання.

Апелянт посилається на розгляд скарги
ОСОБА_2 на постанову державного
виконавця відділу про відкриття
виконавчого провадження без залучення
та у відсутності представника
Департаменту.

Такі доводи не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду першої
інстанції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 386 ЦПК України
скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Незалучення до участі у справі як
заінтересованої особи Департаменту не
вплинуло на правильність по суті
вирішення скарги.

Доводи та докази на заперечення проти
скарги ОСОБА_2 Департамент виклав в
апеляційній скарзі, однак вони не дають
підстав для скасування правильної по
суті ухвали суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись п. 1
ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації,
правонаступником якого є Департамент
соціального захисту населення
Чернівецької обласної держаної
адміністрації, відхилити.

Ухвалу Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 19 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
В. В. Яремко

Судді:
А. Д. Галичанський

В. В. Чупікова