Справа № 226/1894/14-ц
Справа № 2/226/799/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Пікало К.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказала, що 19 грудня 2011 року між
нею і ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за
30000 грн., які відповідач повинна була
передати їй до 19 грудня 2012 року. Також 19
грудня 2011 року між нею і відповідачем
був укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0828 га, яка
знаходиться за вищевказаною адресою.
Продаж земельної ділянки був вчинений
за 6000 грн., які відповідачка також
зобов'язалася передати їй до 19 грудня
2012 року. Таким чином відповідач ОСОБА_2
повинна була за договорами
купівлі-продажу домоволодіння та
земельної ділянки, які були укладені
19.12.2011 року, передати їй до 19.12.2012 року
всього 36000 грн. Починаючи з грудня 2011
року відповідачка щомісячно
сплачувала їй певні суми і станом на
лютий місяць 2013 року їй було передано в
рахунок виконання зобов'язань за
договорами купівлі-продажу
домоволодіння та земельної ділянки 28410
грн. Залишилася невиплачена сума в
розмірі 7590 грн. Відповідачка з березня
2013 року безпідставно користується її
грошовими коштами. Відповідно до
ст.ст.536, 1048 ЦК України відповідачка
повинна сплачувати проценти з 1 березня
2013 року, тому що останній платіж був
здійснений в лютому 2013 року. Облікова
ставка НБУ складає: з 23.03.2012 р. - 7,5%; з
10.06.2013 р. - 7,0%; з 13.08.2013 р. - 6,5%; з 15.04.2014 р. -
9,5% ; з 17.07.2014 р. - 12,5%. Всього сума
процентів складає 742,98 грн. Інфляція за
період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. склала 111,6%.
Інфляційна сума, яка підлягає
стягненню з відповідача відповідно до
ст.625 ЦК України, складає 880,44 грн. Три
проценти річних від простроченої суми,
які також підлягають стягненню з
відповідача відповідно до ст.625 ЦК
України, за період з 01.03.2013 року по 31.07.2014
року складають 323,15 грн. Всього підлягає
стягненню з відповідачки на її користь:
7590грн. + 742,98грн. + 880,44грн. + 323,15грн. = 9536,57
грн. Просить суд стягнути з відповідача
на її користь: суму основного боргу в
розмірі 7590 грн., проценти за
користування грошима в сумі 742,98 грн.,
інфляційну суму в розмірі 880,44 грн., 3%
річних в розмірі 323,15 грн., а всього 9536,57
грн., а також судові витрати в розмірі
243,60 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами. Також
пояснила, що вони з відповідачем в
жовтні 2011 року первісно домовилися про
купівлю-продаж будинку з земельною
ділянкою, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, за 40000 грн. Відповідачка їй
заплатила до укладення договорів 4000
грн. Потім в грудні 2011 року вони уклали
договори купівлі-продажу будинку за 30000
грн. та земельної ділянки під будинком
за 6000 грн., всього на суму 36000 грн. Також
вони домовились про виплату вказаної
суми відповідачкою протягом року після
укладення договорів. До теперішнього
часу відповідачка сплатила їй 28410 грн.,
оплату здійснювала частково
перерахуванням по банківській
карточці, а 6500 грн. передала готівкою.
Залишок боргу на даний час становить 7590
грн.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та суду
пояснила, що 19 грудня 2011 року вона з
позивачем офіційно уклала договір
купівлі-продажу земельної ділянки і
будинку, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, за 30000 грн., земельна ділянка і
будинок були оформлені в одному
договорі, а 10000 грн. за їхньою
домовленістю вона повинна була
передати позивачу без письмового
договору. Загалом до теперішнього часу
вона заплатила позивачу 32000 грн., оплату
здійснювала частково готівкою, а
частково перераховувала по
банківській карточці. Розписок про
передачу грошей вона з позивача не
брала. Згідно з укладеним договором
вона з позивачем повністю
розрахувалася. А ті кошти в сумі 8000 грн.,
які вона ще повинна віддати позивачу за
усною домовленістю, вона на даний час
ще не виплатила, оскільки у неї зараз
немає можливості це зробити у зв'язку з
положенням в країні. На теперішній час
до неї приїхали родичі з зони бойових
дій, тому склалося важке матеріальне
становище. Але вона не відмовляється
віддати позивачу ці кошти в сумі 8000 грн.
коли зміниться ситуація. В неї немає
документальних підтверджень виплати
позивачу грошових коштів за договором
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки. Після ознайомлення з
договорами купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки, відповідач
підтвердила, що вона підписувала у
нотаріуса обидва договори, але вона їх
не читала, вважала що це один договір.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2011 року
між сторонами було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: місто
Димитров Донецької області, вулиця
Челюскіна, 142, який був посвідчений
приватним нотаріусом Димитровського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_3 за реєстром №
4548, згідно якого ОСОБА_1 продала, а
ОСОБА_2 купила зазначений житловий
будинок. Продаж будинку вчинено за 30000
грн., які покупець зобов'язалася
сплатити продавцю до 19.12.2012 року (а.с.4).

19.12.2011 року між сторонами було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0828 гектарів,
розташованої за адресою: місто
Димитров Донецької області, вулиця
Челюскіна, 142, який був посвідчений
приватним нотаріусом Димитровського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_3 за реєстром №
4549, згідно якого ОСОБА_1 продала, а
ОСОБА_2 купила зазначену земельну
ділянку. Продаж земельної ділянки
вчинено за 6000 грн., які покупець
зобов'язалася сплатити продавцю до
19.12.2012 року (а.с.5).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1048 ЦК України,
якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно пояснень позивача за
укладеними між сторонами 19.12.2011 року
договорами купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки на даний
час відповідач виплатила їй 28410 грн.,
заборгованість становить 7590 грн.
Оскільки відповідачем не надано суду
будь-яких доказів виплати нею
позивачці коштів за вказаними
договорами купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки, суд
вважає, що заборгованість в розмірі 7590
грн. підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Також відповідно до ст.ст. 536, 1048, 625
ЦК України, враховуючи, що відповідачем
своєчасно не виконані грошові
зобов'язання за договорами
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки, з відповідача на
користь позивача підлягають стягнення
проценти за користування чужими
грошовими коштами на рівні облікової
ставки Національного банку України,
грошова сума втрат від інфляції та три
проценти річних від простроченої суми,
які згідно наданого позивачем
розрахунку становлять: проценти за
користування грошима - 742,98 грн., сума
втрат від інфляції - 880,44 грн., три
проценти річних - 323,15 грн. (а.с.2-3).

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.536, 625, 655, 1048 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договорами
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки від 19.12.2011 року в
розмірі 7590 (сім тисяч п'ятсот
дев'яносто) грн., проценти за
користування грошима в розмірі 742
(сімсот сорок дві) грн. 98 коп., суму втрат
від інфляції в розмірі 880 (вісімсот
вісімдесят) грн. 44 коп., три проценти
річних в розмірі 323 (триста двадцять
три) грн. 15 коп., судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а всього
9780 (дев'ять тисяч сімсот вісімдесят)
грн. 17 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя