АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/7286/12 22-ц/774/1464/К/14
Справа - 408/7286/12-ц
№ 22ц/774/1464/к/14
Доповідач Соколан Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого - судді: Соколан Н. О.

суддів: Бондар Я.М. Зубакової
В.П.

при секретарі: Бевзі М.О.

за участю: представників
позивача ОСОБА_2,

ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Арселор Міттал Кривий Ріг» на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 29 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_6, треті особи
на стороні позивача ОСОБА_7, ОСОБА_8, до
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя
особа без самостійних вимог Виконавчий
комітет Дзержинської районної у місті
ради, про визнання недійсним рішення
про зняття з квартирного обліку,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року позивач ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом до
відповідача ПАТ «Арселор Міттал
Кривий Ріг» про визнання недійсним
рішення про зняття з квартирного
обліку, стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 29
листопада 2013 року частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_6 до ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» про
визнання недійсним рішення про зняття
з квартирного обліку, стягнення
матеріальної та моральної шкоди.
Визнано недійсним рішення спільного
засідання ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг» та президії профспілкового
комітету ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг» від 13.02.2012 року за № 107 про зняття
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 з квартирного
обліку та відновлено на квартирному
обліку ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 в черзі
станом на 13.02.2012 року; стягнуто на
користь ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 у
відшкодування заподіяної їм моральної
шкоди 21000 гривень.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, оскільки рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального права, оскільки судом не
взято до уваги положення ст., ст.. 37, 40
Житлового Кодексу України, п.26, п.29
Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень в Українській РСР».

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_2 просить
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6
працювала у відповідача вихователем у
дитячому садочку з 20.08.1982 року та була
звільнена 12.03.1986 року за ст. 40 п.2 КпЗП
УРСР «невідповідність виконуваній
роботі за станом здоров`я». Після
звільнення не працювала, оскільки її
визнано інвалідом ІІ групи та
призначено пенсію. В березні 2000 року
позивач звернулась з заявою про
постановку її на квартирний облік, до
якої додала акт обстеження житлових
умов від 06.03.2000 року, з якого вбачається,
що позивач з сім`єю з трьох чоловік
проживає в однокімнатній квартирі
площею 19,8 кв.м. Згідно акту обстеження
її житлових умов від 12.08.2011 року -
квартира однокімнатна, площею 15,5 кв. м,
проживає сім`я з трьох чоловік.

Згідно Протоколу спільного засідання
адміністрації та профспілкового
комітету Новокриворізького
гірничо-збагачувального комбінату ім.
Ленінського комсомолу від 11.04.2000 року
вона, позивачка, як інвалід ІІ групи,
пенсіонер, поставлена на квартирний
облік на підставі висновку ЛКК та її
заяви для отримання житла на загальних
підставах за №712, на пільгових
підставах за № 205.

В період часу з 11.04.2000 року по 13.02.2012 року
ОСОБА_6 перебувала на обліку як особа,
яка потребує покращення житлових умов,
відповідно до положень Житлового
кодексу України, Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР ,
Конституції України.

13.02.2012 року відповідачем, згідно
рішення спільного засідання ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та президії
профспілкового комітету ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг», прийнято
рішення про зняття позивачки з
квартирного обліку на підставі п.п.5 п.26
«Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР».

На думку колегії суддів, при вирішенні
спору, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо
незаконності дій відповідача у зв'язку
зі зняттям позивача та членів її сім'ї з
квартирного обліку.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.25 Інструкції «Про
порядок ведення трудових книжок на
підприємствах, установах та
організаціях», затвердженої
постановою № 162 Держкомпраці СРСР від
20.06.1974р.(далі - Інструкція), записи про
причини звільнення мають робитися у
трудовій книжці у точній відповідності
з формулюваннями чинного
законодавства і з посиланням на
відповідну статтю, пункт закону.

12.03.1986року позивачу встановлено другу
групу інвалідності та в неї виникло
право звільнитися по одній з двох
підстав, а саме: звільнитися за власним
бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП
України в зв'язку з виходом на пенсію,
зазначивши причину - по інвалідності,
або звільнитися в зв'язку з
невідповідністю виконуваній роботі за
станом здоров'я у відповідності до п.2
ст. 40 КЗпП України та отримати
відповідні компенсації. Позивач
скористалася другою підставою, і тому в
її трудовій книжці мається запис від
12.03.1986р., що вона звільнена по п.2 статті
40 КЗпПУ (невідповідність виконуваній
роботі за станом здоров'я). Пункт 2
статті 40 КЗпПУ на час звільнення
позивача не передбачає звільнення
працівника за ініціативою роботодавця,
тоді коли звільнення у в зв'язку з
виходом на пенсію відбувається з
ініціативи працівника.

На думку колегії суддів, судом не
надана належна оцінка цьому запису в
трудовій книжці позивача, оскільки
тільки при наявності запису в трудовій
книжці позивача, про те що вона
звільняється у зв'язку з виходом на
пенсію, позивач мала підставу для
отримання відповідних гарантій
працівнику в питаннях забезпечення
житлом.

Відповідно до п. 10 Постанови Ради
Міністрів УРСР від 11.12.1984 №47С «Про
затвердження Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов і надання їм жилих приміщень в
УРСР» (Далі - «Правила обліку...»), яка
діяла на момент взяття позивача на
квартирний облік, громадяни, які
залишили роботу на підприємствах, що
здійснюють квартирний облік, у зв'язку
з виходом на пенсію, беруться на облік
нарівні з робітниками даного
підприємства. Така ж сама норма
міститься в ст. 37 Житлового Кодексу
України, тобто, право взяття на
квартирний облік у працівника виникає,
якщо працівник звільнений у зв'язку з
виходом на пенсію, тоді як в
оспорюваній ситуації позивач був
звільнений за п.2 ст. 40 КЗпПУ

Статтею 40 Житлового Кодексу України та
п. 26 «Правил обліку...» передбачається,
що громадяни знімаються з квартирного
обліку у випадках припинення трудових
відносин з підприємством особи, яка
перебуває на обліку за місцем роботи.
Виключенням з цього правила є випадки,
передбачені законодавством СРСР,
Житловим Кодексом УРСР, пунктом 29 цих
правил.

Статтею 37 Житлового Кодексу України та
п. 29 «Правил обліку...» передбачалось, що
право громадян перебувати на
квартирному обліку за місцем
попередньої роботи зберігається у
випадку, коли працівник виходить на
пенсію. Цей випадок не підлягає
тлумаченню і названі нормативні норми,
передбачають вичерпний перелік
підстав залишення на квартирному
обліку.

Відповідно до ст. 40 ЖК України та п. 27
«Правил обліку...», громадяни
виключаються із списку осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень, якщо вони
були необґрунтовано включені до цих
списків. Зважаючи на те, що позивач був
звільнений з підприємства за п. 2 ст. 40
КЗпП України, а не в зв'язку з виходом на
пенсію, то позивача обґрунтовано було
виключено з квартирного обліку
рішенням спільного засідання ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та президії
профспілкового комітету ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» від 13.02.2012
року за № 107, так як підстав,
передбачених законодавством, для
взяття позивача на квартирний облік
23.03.2000р. не було.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
свої позовних вимог, тому вони не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню на підставі п.3, п.4 ст. 309 ЦПК
України в зв'язку з невідповідністю
рішення суду першої інстанції
обставинам справи, порушенням норм
матеріального права з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, 4ч 1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Арселор
Міттал Кривий Ріг» задовольнити .

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 29 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6,
треті особи на стороні позивача ОСОБА_7,
ОСОБА_8, до Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
третя особа без самостійних вимог
Виконавчий комітет Дзержинської
районної у місті ради, про визнання
недійсним рішення про зняття з
квартирного обліку, стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: