Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/52/13
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Північазовбуд» про
перегляд рішення апеляційного суду
Запорізької області від 27 серпня 2013
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Північазовбуд» до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року ТОВ «Пвнічазовбуд»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
власністю.

Заочним рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 серпня 2011 року позовні
вимоги задоволено.

Усунено перешкоди для ТОВ
«Північазовбуд» у здійсненні права
користування та розпорядження гаражем
літ. «Б», що розташований за адресою
АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_2
звільнити від свого майна гараж літ.
«Б», що розташований за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 27 серпня 2013
року апеляційна скарга представника
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, задоволена,
заочне рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 серпня 2011 року скасовано
та ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

21 листопада 2013 року ТОВ
«Північазовбуд» звернулося до суду з
заявою про перегляд рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 27 серпня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

В заяві зазначено, що нововиявленою
обставиною є ухвала Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 09
жовтня 2013 року, якою ухвалу Ленінського
районного суду м. Полтави від 25 березня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 22 травня 2013
року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції,
тобто судові рішення, якими керувався
апеляційний суд, як підставою
незаконності набуття права власності,
скасовані, тому рішення суду
апеляційної інстанції від 27 серпня 2013
року підлягає скасуванню.

В судове засідання не з'явилися
сторони, належним чином повідомленні
про час та місце слухання справи
(зокрема - відповідачка повідомлена
через свого представника ОСОБА_4). У
відповідності до ч.1 ст. 365 ЦПК України
справа розглянута за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, дослідивши
заяву про перегляд рішення
апеляційного суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами, обставини
справи та доводи апеляційної скарги ,
колегія суддів вважає, що заява про
перегляд рішення апеляційного суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами
підлягає задоволенню за таких
обставин.

Згідно з ч.2 ст. 365 ЦПК України розгляд
заяви про перегляд рішення суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами
здійснюється судом за правилами,
встановленими цим Кодексом для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює перегляд. Розглянувши заяву,
суд може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 2-1) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як установлено судом першої інстанції,
рішенням постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Український
правовий союз»по справі № 40/29 від
23.01.2007р., та ухвалою цього суду по справі
№ 40/29 від 13.02.2007р., визнано право
власності за ТОВ «Північазовбуд» на
недобудоване нерухоме майно -
мансардний житловий поверх в осях І-ІП
над прийнятим до експлуатації
квартирами житлового будинку АДРЕСА_1,
вбудовано - прибудоване приміщення
охорони здоров'я першого поверху в осях
І-ІП житлового будинку АДРЕСА_1,
приміщення електрощитової на 1-му
поверху в осях Б-В и 4-ІІІ житлового
будинку АДРЕСА_1, прибудовані гаражі в
осях І-ІП житлового будинку АДРЕСА_1:
літ. «Б»площею 43,8 кв.м., літ «В»площею
118,6 кв.м, прибудовані приміщення
охорони: літ. «а»площею 10,4 кв.м., літ
«а1»площею 10,6 кв.м., фундамент житлового
будинку АДРЕСА_1 в осях IV-VI, фундамент
гаражів житлового будинку АДРЕСА_1 з
розмірами в осях 6м. х 28,8м. Згідно з
витягом «Про реєстрацію права
власності на нерухоме майно»№ 20009567 від
26.08.2008р. право власності на об'єкт
незавершеного будівництва за адресою:
АДРЕСА_1, було зареєстровано за ТОВ
«Північазовбуд»(т. 1 а.с. 9-11,12, 13).

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, які, зокрема, означають
можливість належним чином
використовувати річ для своїх потреб
за її призначенням.

У силу ст. ст. 386, 391 ЦК України власник,
права якого порушені, має право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би вони й не були
пов'язані з порушенням права володіння.

Задовольняючи вимоги позивача про
усунення перешкод у користуванні
власністю, суд першої інстанції
виходив із того, що відповідачка
порушує право позивача - власника
зазначеного гаражу, користуватись ним,
оскільки вона зайняла цей гараж,
зберігає у ньому своє майно,
добровільно звільнити гараж
відмовляється.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог та ухвалюючи нове рішення про
відмову у задоволенні позову суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що існувало рішення Ленінського
районного сулу м. Полтави від 25 березня
2013 року й ухвала Апеляційного Суду
Полтавської області від 22 травня 2013
року про скасування згаданого рішення
Третейського суду, яким визнавалося
право власності позивача на спірний
гараж.

Проте, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 жовтня 2013 року ухвала
(рішення) Ленінського районного сулу м.
Полтави від 25 березня 2013 року й ухвала
апеляційного суду Полтавської області
від 22 травня 2013 року про скасовані і
справа направлена на новий розгляд до
суду першої інстанції (т. 2 а.с. 5-7).

Останньою ухвалою Ленінського
районного сулу м. Полтави від 25 червня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного Суду Полтавської області
від 28 серпня 2014 року, заява про
скасування рішення третейського суду
залишена без розгляду(т. 2 а.с. 73-75, 76-79).

У зв'язку зі скасуванням зазначених
судових рішень, рішення третейського
суду про визнання права власності
позивача на спірний гараж є чинним, а
тому позивач є власником цього гаражу,
як і було встановлено судом першої
інстанції.

За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідачкою не надано суду доказів
того, що вона має право користуватися
спірним гаражем, оскільки рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 05 січня 2006
року, яким визнавалося за нею право
власності на спірний гараж, скасоване
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 27 травня 2008 року (т.1 а.с. 6,
7-8).

Враховуючи, що утриманням у своєму
користуванні спірного гаражу для
зберігання свого майна відповідачка
створює перешкоди в користуванні
позивачем цим гаражем, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позов у повному обсязі.

Тому, на підставі п. 3 ч.2 ст. 361 ЦПК
України заява ТОВ «Північазовбуд» про
перегляд рішення апеляційного суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами
підлягає задоволенню, рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 27 серпня 2013 року підлягає
скасуванню.

З огляду на зазначене, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
апеляційна скарга у відповідності до
вимог ст. 308 ЦПК України підлягає
відхиленню, а оскаржуване рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 361, 363, 365 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Північазовбуд» про
перегляд рішення апеляційного суду
Запорізької області від 27 серпня 2013
року у цій справі у зв'язку з
нововиявленими обставинами
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 27 серпня 2013 року у цій
справі скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника
відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 серпня 2011 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: