Єдиний унікальний номер 205/5377/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивач 23 червня 2014 року звернулася до
суду з позовом, в якому вказала, що вона
з відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 1998
року. Від сумісного подружнього життя
спільних дітей не мають. Просить
розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що
шлюбно-сімейні відносини припинені з
квітня 2006 року.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надійшла письмова заява з
проханням про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання позову відповідачем суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
по наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 10 квітня 1998 року. Шлюб
зареєстрований Відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Красногвардійської районної ради,
актовий запис за № 98 /а.с.4/

Відповідно до приписів ст.113
Сімейного Кодексу України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Встановлено, що при одруженні
позивачка змінила своє прізвище з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» і після
розірвання шлюбу бажає залишити дане
прізвище.

Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як передбачене ч.4 вказаної
статті. Сімя розпалася остаточно і
зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї
немає взаєморозуміння, почуття кохання
втрачено. Фактично шлюбно-сімейні
відносини та ведення спільного
домашнього господарства припинені з
квітня 2006 року. Подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливо.
Майновий спір відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
судовий збір в розмірі 243,60 грн.
необхідно стягнути з відповідача в
дохід держави, оскільки позивач
відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» звільнена
від сплати.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК
України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60,174, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 10 квітня 1998 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Красногвардійської районної ради,
актовий запис за № 98. Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. Після
розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник