Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/65/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Льон
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

21.08.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Суржика М.М., Франко В.А.

із
секретарем - Гончар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом приватного
підприємства "Наукова
селекційно-насінницька фірма "Соєвий
вік" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої залиттям квартири, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 21 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року приватне підприємство
"Наукова селекційно-насінницька фірма
"Соєвий вік" (надалі по тексту ПП "НСНФ
"Соєвий вік") звернулося в суд з позовом
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди завданої залиттям
квартири в сумі 7858 грн. В обґрунтування
позову зазначено, що ПП "НСНФ "Соєвий
вік" є власником квартири АДРЕСА_2,
відповідачі - проживають поверхом вище
у квартирі № 22 цього ж будинку. 23.11.2012
року належну позивачу квартиру було
затоплено внаслідок протікання сифону
під ванною у квартирі № 22. Відповідно
до експертного висновку вартість
ремонтно-відновлювальних робіт та
матеріалів, що необхідні для
відновлення та ремонту квартири після
затоплення складає 7108 грн., вартість
експертизи - 750 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 21.10.2013 року позов
задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на корись ПП "НСНФ "Соєвий вік"
матеріальну шкоду в сумі 7858 грн., та
судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення з підстав неправильного
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права
і ухвалення нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Зазначив, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та доказам висновків суду щодо
наявності шкоди, її розміру та його,
відповідача, вини в залитті приміщення.

Зокрема, судом не враховано його
доводів про звернення до
аварійно-диспетчерської служби, не
дано оцінки довідці, якою підтверджено
причину залиття - забиття
каналізаційного стояка, що свідчить
про несправність внутрішньо
будинкових систем загального
користування, а тому відповідати за
залиття квартири має ЖЕК № 12.

Відповідач вважає, що акт залиття
квартири не відповідає Додатку № 4
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, не
затверджений начальником ЖЕК № 12 і
складений без його участі, а тому факти,
викладені у ньому, викликають сумніви.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
пояснення представника позивача, який
згодний із судовим рішенням, пояснення
відповідача, який підтримав доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ПП "НСНФ "Соєвий
вік" на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 25.12.2010
року являється власником квартири
АДРЕСА_2 (а.с.11-13).

Відповідно до довідки виданої ЖЕК № 12
за № 9/2 від 23.04.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживають у належній їм на праві
власності квартирі АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно копії акту від 23.11.2012 року
складеного о 13 год. 20 хв. комісією у
складі: головного інженера ЖЕК № 12
ОСОБА_6, майстра ОСОБА_7,
слюсаря-сантехніка ОСОБА_8, причиною
затоплення квартири № 19 є протікання
сифону під ванною у квартирі АДРЕСА_1
(а.с.5). Зі змісту вказаного акту
вбачається, що в результаті затоплення
в квартирі № 19 наявні наступні
пошкодження: у ванній кімнаті
затоплена стеля, виконана з
пластикової вагонки, затоплені стіни,
виконані лицювальною керамічною
плиткою, спостерігаються темні плями,
що виникли через вологу; у коридорі
частково затоплена стеля, виконана з
пластикової вагонки, затоплено стіну
суміжну з ванною, клеєну
високоякісними шпалерами; у кухні
затоплено пройом арки, виконаний
шпаклюванням, та фарбований
водоемульсійною фарбою. Крім того,
через замокання замкнуло
електропроводку в квартирі, яка
потребує перевірки спеціаліста.

Допитані в суді першої інстанції
свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_9, які підписали
вищевказаний акт, підтвердили
викладені в ньому обставини причин та
наслідків залиття квартири позивача.

Згідно листа КП «Кіровоградська
аварійно-диспетчерська служба» від
13.09.2013 року за вих. № 7 (а.с.100), та
відповіді на запит суду від 10.12.2013 року
за вих. № 104 (а.с.152-154), на диспетчерський
пункт 23.11.2012 року надійшов телефонний
виклик від ОСОБА_2, проживаючого
АДРЕСА_1, про те, що квартиру топить
каналізація зверху, згідно виклику
працівником аварійної служби було
встановлено, що відбулося забиття
каналізаційного стояка загального
користування, та було прочищено стояк.

Відповідно до копії акта від 23.11.2012 року
складеного комісією у складі головного
інженера ЖЕК № 12 ОСОБА_6, інженера з
організації експлуатації та ремонту
ОСОБА_10 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_8,
працівниками ЖЕК № 12 проведено ревізію
стояка водовідведення загального
користування у зазначеному будинку,
засмічення не виявлено (а.с.111).

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Тобто цивільне законодавство в
деліктних зобовязаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов"язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, що завдала шкоду майну,
відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки в повному
обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи, або виконаних робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» утримання
приватизованих квартир (будинків)
здійснюється за рахунок коштів їх
власників згідно з Правилами
користування приміщеннями жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджуються Кабінетом
Міністрів України, незалежно від форм
власності на них. Власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що у разі, якщо санітарно-технічні
прилади і пристрої, обладнання вийшли
з ладу з вини власника квартири, на
нього покладається обовязок щодо їх
ремонту та заміни, а також
відповідальність на підставі норм ст.
1166 ЦК України за обставин, якщо
внаслідок такої бездіяльності завдано
шкоди іншій особі.

Судом першої інстанції було
встановлено вину відповідачів щодо
залиття квартири АДРЕСА_2, власником
якої є позивач.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги ПП "НСНФ "Соєвий вік" про
відшкодування матеріальної шкоди є
обґрунтованими, оскільки саме йому
заподіяна матеріальна шкода, яка
підтверджується висновком судової
будівельно-технічної експертизи.

Згідно звіту про визначення вартості
матеріального збитку - витрат на
відновлення та ремонт квартири після
затоплення, складеного 27.02.2013 року ТОВ
«Експертне бюро», ринкова вартість
ремонтно-відновлювальних робіт та
матеріалів, що необхідні для
відновлення та ремонту квартири після
затоплення (матеріальний збиток)
складає 7108 грн. Вартість проведення
експертизи - 750 грн., що підтверджено
платіжним дорученням № 385 від 28.02.2013
року (а.с.18-49).

Відповідачами не було надано доказів
того, що квартира позивача була
затоплена не з їх вини, а внаслідок дій
або бездіяльності інших осіб.

Посилання на те, що залиття квартири
позивача сталося внаслідок засмічення
(забиття) стояка водовідведення
загального користування, не знайшло
свого підтвердження. З наданих
відповідачами доказів: довідки КП
"Кіровоградська
аварійно-диспетчерська служба" (а.с.100,
152, витягів з журналу (а.с.153, 154),
вбачається лише про усунення причин
забиття стояка, але не підтверджуються
обставини залиття квартир сторін.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№1903,1904 від 30.05.2014 року ймовірною
можливістю спричинення залиття
квартири АДРЕСА_2 - забиття (засмічення)
стояка водовідведення загального
користування через тривалу
понаднормативну експлуатацію, який
проходить через квартиру № 19 та № 22, з
урахуванням тих пошкоджень, що були
виявлені в квартирі № 19 та зафіксовані
ЖЕК № 12 від 23.11.2012 року. Більш ймовірна
можливість спричинення залиття
квартири № 19 - протікання сифону ванни,
встановленої у ванній кімнаті квартири
№ 22 цього ж будинку (а.с.179).

Суд врахував вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, ст.1166 ЦК України щодо
доведення відповідачами відсутності
своєї вини в завданні шкоди позивачу і
з дотриманням ст. ст. 57, 59 ЦПК України
вважав акт від 23.11.2012 р. (а.с.5)
допустимим та належним доказом причин
та наслідків пошкодження квартири
позивача через її залиття з квартири,
що належить відповідачам.

Відповідачами не було спростовано цей
акт та не доведено протилежне, у тому
числі і в результаті проведення
експертизи.

Судом першої інстанції відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційних скарг і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 21 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: