АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/4400/2014
19 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
Головуючої судді -
Суддів - Костенко Т.М.,
За участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 17 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія Укренерго», директора
Північної енергетичної системи ОСОБА_3
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення суми за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди,-
в грудні 2013 року у суд звернулась
позивачка з вищевказаними позовними
вимогами. В обґрунтування позову
посилалась на те, що з 2002 року працювала
у відповідача на посаді начальника
відділу Північної енергетичної
системи «Укренерго». Наказом №-209 від
04.07.2013 року її було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності за
порушення процедури відправлення
документів кур'єрською службою та
передачу печаток з порушенням
встановленого порядку. Усно їй
пояснили, що її звинувачують у
зникненні документів, які необхідно
було направити на адресу ДП «НЕК
«Укренерго» м. Київ, вул. С. Петлюри,25.
Але документи були знайдені, про що
офіційно було повідомлено. Наказ про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності скасований не був.
02.09.2013 року видано наказ №-701 про
надання щорічної основної відпустки з
23 вересня до 06.10. 2013 року включно.
11 вересня 2013 року позивачку
запросили на бесіду до начальника
відділу кадрів і соціальних питань
Луньової Н.Л. , яка запропонувала
написати заяву про переведення на
посаду комірника Харківських МЕМ, яка
на той час була тимчасовою. У зв'язку із
хворобою з 12.09.2013 року знаходилась на
лікарняному до 20.09.2013 року. Лікарняний
нею був направлений поштою і вручений
відповідачу 23 вересня 2013 року, але на
сайті « Укрпошти», щодо вручення листа,
було вказано про його не отримання.
Останні пояснили, що лист був
повернутий з тих підстав, що директор
знаходився у відрядженні. Тому 28
вересня 2013 року на адресу відповідача
направлено повторне повідомлення. У
зв'язку із погіршенням стану здоров'я з
03 жовтня 2013 року позивачці було
відкрито лікарняний та призначено
лікування. 08 жовтня 2013 року до неї
додому прийшла комісія у складі
працівників відповідача, які
повідомили, що наказ №-701 від 02.09.2013
року, про надання основної частини
відпустки, скасований. Після закриття
лікарняного 04. 11.2013 року позивачка
вийшла на роботу але приступити до
виконання посадових обов'язків не
змогла, оскільки її усно повідомили про
відсторонення від обов'язків та
ознайомили з актом перевірки роботи
загального відділу Північної ЕС від
06.09.13р., а пізніше з актом від 31.10.13 р.
Вважає наказ №-386 від 04.11.13 р.
незаконним з наступних підстав. В
наказі зазначено про порушення п.3.4.3
Інструкції з діловодства Північної ЕС,
але не конкретизовані які самі
порушення допущені. Щодо порушення п.
4.10.1 інструкції, то даний акт передбачає
видачу та оформлення копій документів
для сторонніх організацій. Надання
копій наказів до ДП НЕК Укпенерго»
регламентує п 4.9.12 інструкції.
Враховуючи відсутність порушень
вказаних норм, вважає, що
необґрунтовано в наказі зазначено про
порушення п.4.4 Посадової інструкції
щодо перевищення повноважень. Вже
після перевірок роботи загального
відділу, які засвідчені актами від 06.09.13
та 31.10.13р.видано новий наказ №-388 про
створення комісії про перевірку
відділу за період з 01.01.2013 року по 31.10.2013
року, тобто повторну перевірку за той
самий період і 07.11.2013 року виданий наказ
№-233-к про припинення трудового
договору, в якому фактично зазначені
порушення викладені в акті від 06.11.13р.
Вважає наказ про звільнення
незаконним так як він передбачає
звільнення за систематичне
невиконання своїх обов'язків, а таке
встановлено не було, так як наказ від
04.07.2013 року №-209 є незаконним, як і наказ
№-386 від 04.11.13 року. В наказах не
зазначені конкретні порушення та в
чому полягала протиправність діянь і
її вина, та яка підприємству завдана
Крім того, вважає, що в результаті
досить тривалого характеру
переслідувань з боку директора
Північної ЕС ОСОБА_3 у неї змінились
життєві обставини та уклад життя, вона
постійно перебувала у напрузі і чекала
неприємностей, що негативно вплинуло
на стан її здоров'я, а тому просила
стягнути з нього суму моральної шкоди,
Представник відповідача проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що звільнення проведено у
відповідності із нормами трудового
законодавства. Порядок притягнення до
дисциплінарної відповідальності був
належним чином витриманий, узяті
пояснення та витримані строки.
Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 17 квітня
2014 року в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_2 й
у апеляційній скарзі просить його
скасувати як необґрунтоване і
незаконне.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши сторони, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка
систематично не виконувала свої
посадові обов'язки. Дисциплінарні
стягнення були застосовані з
дотримання правил ст. 148 КЗпрП.

Судова колегія не може погодитися
з висновками суду з наступних підстав.

Згідно з наказом №-233-к від 07.11.2013
року ОСОБА_2 була звільнена з посади
начальника загального відділу
Північної електроенергетичної системи
ДП Національна енергетична компанія «
Укренерго» з 07 листопада 2013 року за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на неї
трудовим договором( а.с.99).

З наказу вбачається, що підставою
для звільнення став наказ №-388 від
06.11.2013 року « Про створення комісії щодо
перевірки відповідності наказів та
розпоряджень Північної ЕС в період з
01.01.2013 року по 31.10.13р.» Комісія була
наділена повноваженнями щодо
перевірки відповідності наказів та
розпоряджень Північної ЕС Інструкції з
діловодства та розпорядчим документам
Північної ЕС від 07.11.2013 року( а.с.98). Крім
того в наказі зазначено про попередні
накази про притягнення до
дисциплінарної відповідальності за
наказом №-209 від 04.07.2013р. та наказом №-386
від 04.11.13 року).

З матеріалів справи вбачається за
наказом №-209 від 04.07.2013 року позивачку
було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за порушення
процедури відправлення документів
кур'єрською поштою та передачу печаток
13.06.2013 року.

Накладаючи дисциплінарне
стягнення за даним наказом відповідач
виходив з Положення про загальний
відділ Північної ЕС, з яким позивачку
було ознайомлено.

Основною задачею загального
відділу, начальником якого була
позивачка була організація єдиної
системи діловодства та контролю за
виконанням організаційно - виконавчих
документів.

Відповідно до п.2.11 Положення,
загальний відділ організовує
відправлення кореспонденції засобами
поштового зв'язку та кур'єрскою
доставкою.

В своїх поясненнях ОСОБА_2
підтвердила те, що нею були допущені
помилки при оформленні процедури
відправлення документів кур'єрскою
поштою та зазначила, що вона не повинна
була відправляти в одному пакеті
документи, які адресовані різним
отримувачам і працюють на одному
підприємстві, а також не повинна
залишати документи охороннику на
прохідній.( а.с. 76). Крім того, за наказом
від 28.12.2011 року №-514 « про введення в дію
печатки» ОСОБА_2 є відповідальною
особою за зберігання та використання
печатки. Але остання в порушення наказу
13.06.2013 року передала печатки іншому
працівнику без реєстрації у журналі
приймання - передавання печаток( а.с. 48).

Згідно з п.24 Типових правил
внутрішнього трудового розпорядку для
робочих і службовців підприємств,
установ, організацій, затв. Постановою
Державного Комітету СРСР по праці та
соціальним питанням №-213 від 20.07.84
порушення трудової дисципліни
визначається як невиконання або
неналежне виконання з вини працівника,
покладених на нього обов'язків.

Судова колегія вважає, що
підстави для скасування наказу №-209 від
04 липня 2014 року відсутні, так як
дисциплінарне стягнення застосовано
до позивачки згідно з вимогами закону
та у встановлені строки.

Між тим, судова колегія вважає, що
безпідставними є доводи представника
відповідача щодо обгрунтованості
накладення дисциплінарного стягнення
за наказом №-386 та звільнення за
наказом №-233 від 07.11.2013 року.

За наказом №-386 від 04 листопада 2013
року ОСОБА_2 була притягнута до
дисциплінарної відповідальності за те,
що вона направила до ДП «НЕК
«Укренерго» звернення щодо правової
оцінки п.1 наказу Північної ЕС від 04.07.13
року №-209 та в наказі зазначено про
перевищення нею повноважень.

Дійсно, ОСОБА_2 зверталась до
начальника юридичного відділу
Панаріна А.В., в.о.директора ДП НЕК
«Укренерго» Омеляновського П.І. з
заявою щодо правової оцінки накладення
на неї дисциплінарних стягнень і
направляла на їх адресу копії
документів, які відносяться особисто
її справи ( а.с.164-171,174).

Судова колегія вважає, що наказ
№-386 від 04.11.2013 року необхідно визнати
незаконним, так як він виданий з
порушенням ст. 147 КЗпП. Підставою для
притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності стало те, що вона 04
липня 2013 року направила до ДП «НЕК
Укренерго» звернення щодо правової
оцінки п.1 наказу Північної ЕС від 04.07.2013
року №-209 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності».
Суть порушення зводилась до того, що
вона разом із зверненням направила
копію наказу про притягнення її до
дисциплінарної відповідальності, яка
не була належним чином завірена.

Згідно із вищевказаною нормою
закону для притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності
досить, щоб був зафіксований сам факт
порушення. Водночас наслідки порушення
враховуються при визначенні тяжкості
дисциплінарного проступку та виборі
дисциплінарного стягнення. А тому, якщо
при виборі заходів дисциплінарного
стягнення враховуються наслідки
порушення, власник повинен довести при
розгляді трудового спору наявність
шкідливих наслідків та їх причинний
зв'язок з допущенним працівником
порушення.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачка не погодившись з
наказом №-209 від 04.07.2013 року про
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності, звернулася до
вищестоящої організації і направила
разом з листом копію наказу, який мав
відношення тільки до її дій. Тобто у
такий спосіб вона мала намір захистити
себе, на що має право кожна людина.

Крім того, в наказі вказано на
порушення позивачкою п. 4.10.1 Інструкції,
але даний пункт передбачає видачу та
оформлення копій документів для
сторонніх організацій. Надання копій
наказів до ДП НЕК «Укренерго»
регламентує п 4.9.12 Інструкції та цей
пункт в наказі не зазначений.

Судова колегія вважає, що
підстави притягнення до
дисциплінарної відповідальності за
наказом №-386 від 04.11.13 року є
необгрутованими.

Крім того, відповідачем був
пропущений місячний строк для
застосування дисциплінарного
стягнення, передбачений ст. 148 КЗпП.

З протоколу №-41 від 07.11.2013 року
засідання профспілкового комітету
Північної ЕС вбачається, що згода на
звільнення за п.3 ст.40 КЗпП була надана.
З протоколу вбачається, що на засіданні
обговорювались питання відносно того,
що ОСОБА_2 не може знайти спільного
взаєморозуміння з директором
підприємства, а також те, що вона не
повідомила керівництво про її хворобу
та оформлення лікарняного. Щодо інших
порушень, за які було звільнено
позивачку в протоколі не зазначено.(
а.с. 95-97).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП,
підставою для розірвання трудового
договору за п.3 ст.40 КЗпП є систематичне
невиконання працівником трудових
обов'язків. Такими, що систематично
порушують трудову дисципліну визнані
працівники, які мають дисциплінарне
або громадське стягнення за порушення
трудової дисципліни та порушили її
знову протягом року з дня застосування
стягнення за перше порушення.

Звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП
допускається тільки за наявності вини
працівника.

Підставою для звільнення за п.3 ст.
40 КЗпП України стали висновки комісії
створеної наказом №-388 від 06.11.2013 року
за складеними комісією актами за
період з 01.01.2013 року по 31.10.2013 року.

Між тим, як вбачається з
матеріалів справи, за актом службового
розслідування від 01 липня 2013 року
позивачці об,явлена догана за наказом
від 04.07.2013 року №-209( а.с.80). за актом
службового розслідування від 31 жовтня
2013 року, також ОСОБА_2 було притягнено
до дисциплінарної відповідальності за
наказом №-386 від 04.11.2013 року.

В день звільнення складено акт
від 07 листопада 2013 року в якому
зазначені порушення при оформленні
наказів в період червень - вересень 2013
року та вказано про порушення
Інструкції з діловодства Північної ЕС(
а.с.90). В пояснювальній записці ОСОБА_2
07.11.2013 року надала пояснення по
зазначеним в акті порушенням, згідно з
цими поясненнями, у тих порушеннях, які
були виявлені при складанні деяких
наказів, у рівній мірі за п.4.1.7 несуть
відповідальність керівники
підрозділів, які готують ці документи. (
а.с. 93,94), крім того, в акті вказані
накази, як такі, що виконані з
порушенням з вини позивачки, які
видавались та реєструвалися у той час,
коли позивач була у відпустці.

Частиною другою ст. 149 КЗпП
передбачено, що власнику надано право
вибирати вид стягнення, але забов'язує
його враховувати ступінь тяжкості
вчиненного проступку, вину працівника,
заподіяну порушенням шкоду, обставини,
за яких вчинено проступок.
Відповідачем не було обгрунтовано
застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення,
відповідно до положень ст. 149 КЗпП. І суд
першої інстанції ці обставини також не
з'ясував. Наказ №-386 від 04.11 2003 року
судова колегія вважає незаконним, а
порушення зазначені в акті перевірки
від 07.11.2013 року такими, що не є
безумовною підставою для застосування
такого виду дисциплінарного стягнення,
як звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП. Крім
того, в акті були зазначені накази, які
видавалися і червні-вересні 2013 року. У
строки, встановлені ст. 149 КЗпП поясненя
у позивачки не запитували. Крім того не
зазначена ступінь тяжкості проступків,
та яка заподіяна шкода.

При таких обставинах, судова
колегія вважає, що рішення суду не
можна визнати законним і обгрунтованим
і воно підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 235 КЗпП, у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спрі, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

У випадку стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв,язку з
незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи, невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи із заробітку за останні два
календарних місяців роботи. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№-100( зі змінами, внесеними постановою
КМУ від 16 травня 1995 року №- 348).

З довідки про середню заробітну
плату ОСОБА_2 вбачається, що за період з
08.11.2013 року по 19 серпня 2014 року сума
середнього втраченого заробітку за
мінусом утримань за вказаний період
склала 68275,34 грн.

Саме зазначена сума підлягає
стягненню на користь позивачки.

Судова колегія погоджується з
рішенням в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення у відшкодування моральної
шкоди 10000 грн. Позивачка просила
стягнути моральну шкоду безпосередньо
з ОСОБА_3, але не надала доказів, що саме
його діями їй завдано моральну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалене рішення, звільнено від сплати
судових витрат, судові витрати
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

Позивачка згідно із Законом
України « Про судові витрати»
звільнена від сплати судового збору
при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 303,304,307, 309,313,317,319
ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш
и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Змінити рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 17 квітня 2014 року,
скасувавши його в частині відмови в
задоволені позовних вимог про визнання
незаконними наказів Північної ЕС №-386
від 04.11.2013 року та №-233-к від 07.11 2013 року
та в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про поновлення на
роботі на стягненні середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати незаконними накази
Північної Електроенергетичної
системи Державного підприємства»
Національна Енергетична компанія
«Укренерго» №-386 від 04 .11.2013 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» та наказ №-233-к від
07.11 2013 року «Про припинення трудового
договору.

Поновити ОСОБА_2 на посаді
начальника загального відділу
Північної Електроенергитичної
системи Державного підприємства»
Національна Енергетична компанія
«Укренерго» з 08 листопада 2013 року.

Стягнути з Державного
підприємства « Національна
Енергетична компанія «Укренерго» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 68 275 грн. 34
коп.( шістдесят вісім двісті сімдесят
п'ять грн.) 34 коп.

Стягнути з Державного
підприємства « Національна
Енергетична компанія «Укренерго» на
користь держави судовий збір в сумі 682
грн.00 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
після його проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -