Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/337/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ПАТ «Житомиргаз» на рішення
Брусилівського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства
ОСОБА_2, ПАТ «Житомиргаз» про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом, в якому
зазначила, що є споживачем послуг, які
надаються ПАТ «Житомиргаз». З метою
запобігання витоку газу з
централізованої мережі за місцем свого
проживання, вона здійснила виклик
працівників аварійної служби
Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства,
які обстежили газове обладнання та не
виявили витоку газу. Після перевірки їй
було запропоновано сплатити кошти за
безпідставний виклик аварійної служби.
Вважаючи такі дії неправомірними, вона
3 березня 2014 року звернулась до
начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства
ОСОБА_2 із заявою, в якій просила
зазначити підстави стягнення плати за
виклик аварійної служби, здійснити
перевірку викладеного факту та
повідомити про її результати.

Листом від 24 березня 2014 року
ОСОБА_2 повідомив про правомірність
стягнення коштів за безпідставний
виклик працівників газового
господарства, пославшись при цьому на
норми Закону України «Про ціни та
ціноутворення» від 3 грудня 1990 року,
який витратив чинність.

На думку позивачки, такі дії
начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства
свідчать про порушення її прав,
оскільки він, керуючись нормою права,
яка втратила чинність, безпідставно
поклав на неї обов'язок сплатити кошти.
Окрім того, в порушення вимог Закону
України «Про звернення громадян», їй не
був роз'яснений порядок оскарження
прийнятого з даного питання рішення.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1,
уточнивши позовні вимоги, просила
визнати неправомірними дії начальника
Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства
ОСОБА_2, визнати її право на отримання
обгрунтованої відповіді на звернення
від 3 березня 2014 року та зобов'язати
начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства
ОСОБА_2 надати відповідь.

Ухвалою суду від 31 липня 2014 року
до участі у справі в якості
співвідповідача притягнуто ПАТ
«Житомиргаз».

Рішенням Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 31 липня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії
начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз»
ОСОБА_2 щодо незазначення порядку
оскарження прийнятого ним рішення у
відповіді від 24 березня 2014 року за №14.

Суд також зобов'язав ОСОБА_2 надати
позивачці відповідь згідно з вимогами
ст. 19 Закону України « Про звернення
громадян».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з начальника Брусилівської
дільниці Попільнянського УЕГГ ПАТ
«Житомиргаз» ОСОБА_2, ПАТ «Житомиргаз»
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
132 грн. 55 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Житомиргаз»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення в частині
задоволених позовних вимог та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, зазначає, що
звернення ОСОБА_1 відбулось у формі
запиту, будь-яких рішень з даного
приводу посадовими особами товариства
не приймалось, отже, при наданні їй
відповіді начальник дільниці не
зобов'язаний був роз'яснювати порядок
оскарження.

Окрім того, при вирішенні питання щодо
розподілу судових витрат між
сторонами, суд першої інстанції
неправомірно стягнув на користь
позивачки 10 грн. 75 коп., сплачених нею за
зняття копій з документів.

Дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Статтею 1 Закону України «Про
звернення громадян», зокрема,
передбачене право громадян України, а
також осіб, які не є громадянами
України і законно перебувають на її
території, звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із заявами або клопотаннями
щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів , а
також скаргами про їх порушення.

За правилами ст. 19 вказаного
Закону органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень, зокрема, зобов'язані у
разі визнання заяви чи скарги
необгрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення.

Судом встановлено, що позивачкою
був здійснений виклик працівників
аварійної служби Брусилівської
дільниці Попільнянського управління
експлуатації газового господарства.
Після необхідних обстежень газового
обладнання ними не було виявлено
витоку газу, у зв'язку з чим ОСОБА_1
пред'явлено вимогу сплатити кошти в
сумі 42 грн. 52 коп. за безпідставний
виклик бригади.

3 березня 2014 року позивачка звернулась
до начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського управління
експлуатації газового господарства
ОСОБА_2 із заявою, в якій просила
зазначити підстави стягнення плати за
виклик аварійної служби, здійснити
перевірку викладеного факту та
повідомити про її результати.

Листом від 24 березня 2014 року за №14
ОСОБА_2 повідомив позивачку, що кошти в
сумі 42 грн. 52 коп. підлягають стягненню
на підставі наказу ПАТ «Житомиргаз»,
яким затверджені тарифи у
відповідності до вимог Закону України
«Про ціни та ціноутворення» від 3
грудня 1990 року. Окрім того, начальником
Брусилівської дільниці зазначено, що у
діях працівників відсутні будь-які
порушення вимог законодавства.

Вирішуючи спір, суд обгрунтовано
виходив з того, що при розгляді заяви
ОСОБА_1 не були дотримані вимоги ст. 19
Закону України «Про звернення
громадян», оскільки висновок
начальника дільниці про правомірність
дій працівників газового господарства
свідчить про визнання ним зазначеної
заяви необгрунтованою. За таких
обставин, відповідь на заяву ОСОБА_1
мала обов'язково містити порядок
оскарження прийнятого рішення за
результатами її розгляду.

Проте, при вирішенні питання про
розподіл судових витрат між сторонами,
суд першої інстанції, всупереч
положенням ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України,
стягнув на користь позивачки 10 грн. 75
коп., сплачених нею за зняття копій з
документів.

З огляду на вищезазначене, рішення суду
в частині стягнення судового збору в
сумі 132 грн. 55 коп. необхідно змінити,
зменшивши суму зі 132 грн. 55 коп. до 121 грн.
80 коп.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог рішення не
оскаржується, а тому й не є предметом
апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,309,313,314,
316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Житомиргаз»
задовольнити частково.

Рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року в частині стягнення на користь
ОСОБА_1 судового збору змінити,
зменшивши суму зі 132 грн. 55 коп. до 121 грн.
80 коп.

В частині визнання неправомірними дій
начальника Брусилівської дільниці
Попільнянського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз»
рішення залишити без змін .

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
Судді