Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2935/14
Головуючий у 1 інстанції Пода Н.М.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Чернігівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства» на рішення
Чернігівського районного суду
Запорізької області від 20 травня 2014
року у справі за позовом Комунального
підприємства «Чернігівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи: Токмацька об'єднана державна
фінансова інспекція в Запорізькій
області, Чернігівська селищна рада
Чернігівського району Запорізької
області про відшкодування шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Комунального підприємства
«Чернігівське виробниче управління
житлово-комунального господарства»,
треті особи: Токмацька об'єднана
державна фінансова інспекція в
Запорізькій області, Чернігівська
селищна рада Чернігівського району
Запорізької області про визнання
договорів оренди транспортного засобу
дійсним

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року КП «Чернігівське
виробниче управління
житлово-комунального господарства»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: Токмацька
об'єднана державна фінансова інспекція
в Запорізькій області, Чернігівська
селищна рада Чернігівського району
Запорізької області про відшкодування
шкоди.

В позові зазначало, що Токмацькою ОДФІ
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
«Чернігівське ВУЖКГ», за період з
01.01.2010р. по 31.12.2012р. Відповідно до акту
перевірки №004-21/2 від 15.03.2013р.
встановлено, що підприємство
користувалось автомобілем марки
ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_1, орендованим у
фізичної особи, ОСОБА_4, на підставі не
посвідчених нотаріально договорів
оренди транспортного засобу, що
призвело до безпідставних витрат на
загальну суму 40 542,74 грн., у т.ч. бензин - 36
292,74 грн., орендна плата - 4 250 грн. Сторони
договорів оренди транспортних засобів,
б/н від 26.08.2001р. та 03.01.2012р. - начальник КП
«Чернігівське ВУЖКГ» ОСОБА_3 та фізична
особа, власник автомобіля, ОСОБА_4 За
умовами вказаних договорів, орендна
плата - 500 грн. на місяць. Заправку
паливно-мастильних матеріалів в період
використання автомобіля здійснювало
підприємство.

16.04.2013р. до КП «Чернігівське ВУЖКГ» від
Токмацької ОДФІ надійшла обов'язкова
до виконання вимога, щодо усунення
порушень фінансової дисципліни,
виявлених ревізію
фінансово-господарської діяльності, та
зобов'язано підприємство в повному
обсязі відшкодувати витрати на
заправку пальним орендованого авто та
зайво виплачену орендну плату
внаслідок здійснення їх по нікчемним
договорам, у тому числі за рахунок
винних осіб, винних у взятті
зобов'язань по нікчемним договорам та
проведених по ним витрат. Посилаючись
на викладені обставини, просило суд
стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь КП «Чернігівське ВУЖКГ» зайво
витрачені кошти на загальну суму 40 542,74
грн., судовий збір в розмірі 405,43 грн., та
витрати на поліграфічні послуги в
розмірі 22,50 грн.

У квітні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з зустрічним
позовом до КП «Чернігівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства», треті особи: Токмацька
об'єднана державна фінансова інспекція
в Запорізькій області, Чернігівська
селищна рада Чернігівського району
Запорізької області про визнання
договорів оренди транспортного засобу
дійсним.

В зустрічному позові зазначали, що по
договорам оренди транспортного засобу,
автомобілю марки ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_1,
сторонами досягнуто згоди по всім
істотним умовам та відбулося повне
його виконання. Нотаріальне
посвідчення договорів не вчинено у
зв'язку з категоричною відмовою КП
«Чернігівське ВУЖКГ» посвідчити
договори оренди нотаріально з причин
відсутності коштів на оплату
нотаріальних послуг. Вважають, що
вчинені правочини є дійсними.

Просили суд визнати договори оренди
транспортного засобу, автомобіля марки
ВАЗ-21099 д/н НОМЕР_1, укладеного між ними
та КП «Чернігівське ВУЖКГ» дійсним.

Рішенням Чернігівського районного
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року позовну заяву КП «Чернігівське
виробниче управління
житлово-комунального господарства»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь КП «Чернігівське ВУЖКГ»
отримані кошти за нікчемними
договорами оренди транспортного
засобу - 4 250 грн., та судовий збір в сумі
243,60 грн., а всього 4 493,60 грн. У задоволені
зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, КП
«Чернігівське виробниче управління
житлово-комунального господарства»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги КП «Чернігівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства» задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Стаття 308 ЦПК України передбачає
підстави для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення без змін. За
її змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, що
згідно договорів оренди від 26.08.2011 року
та від 03.01.2012р. ОСОБА_4 передав у
користування КП «Чернігівське ВУЖКГ»
свій власний автомобіль ВАЗ 21099 д.н.
НОМЕР_1, який КП «Чернігівське ВУЖКГ»
використовувало на власні нужди
заправляючи його паливом. Списання
бензину по нормам технічної
експлуатації даного автомобіля
проводилось водієм, який є працівником
КП ВУЖКГ.

В березні 2013 року Токмацькою
державною інспекцією була проведена
перевірка і було встановлено, що
договори оренди автомобіля ВАЗ 21099 д.
н. НОМЕР_1, які не посвідчені
нотаріально, суперечать ч. 1 ст. 220 ЦК
України та є нікчемними, а тому за
наслідками недійсності правочину є
обов'язок кожної сторони повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину.
За результатами перевірки було
встановлено, що за договорами оренди
автомобіля від 26.08.2011 року та від 03.01.2012
року, що належить ОСОБА_4 витрачено на
бензин 36 292,74 грн. та виплачено орендної
плати на суму 4 250,00 грн.

Задовольняючи частково
позовні вимоги суд вказує, що за ч.1 ст.
216 ЦК України наслідками недійсності
правочину є обов'язок кожної сторони
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину .

Відмолюючи в задоволені
позову в частині стягнення витрат на
бензин суд зазначив, що такі витрати
використані на потреби КП ВУЖКГ, а отже
не підлягають задоволенню.

В частині відмови у
зустрічному позові рішення не
оскаржується.

Вирішуючи спір суду першої
інстанції в повному обсязі визначився
з правовим регулюванням спірного
питання та застосував норми
матеріального права, які підлягали
застосуванню, вірно висвітив текст ч. 1
ст. 220 та ч.2 ст. 799 ЦК України, які
визначають, що наслідком недодержання
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору найму
транспортного засобу за участю
фізичної особи є нікчемність договору,
проте наслідки недійсності правочину
передбачені ч.1,2 ст. 216 ЦК України.

За вимогами ч.1,2 ст. 216 ЦК
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного
правочину другій стороні або третій
особі завдано збитків та моральної
шкоди, вони підлягають відшкодуванню
винною стороною.

Оскільки за договорами оренди від
26.08.2011 року та від 03.01.2012 року ОСОБА_4
отримав в якості орендної плати 4 250,00
грн. саме він за правилами ст. 216 ЦК
України, зобов'язаний повернути
отриману ним орендну плату на
зазначену суму, а відповідач ОСОБА_3 в
цих правовідносинах виступав як
представник КП ВУЖКГ, при виконанні
трудових обов'язків.

Доводи апеляційної скарги
проте, що діями відповідачів завдана
матеріальна шкода у вигляді витрат на
пальне у сумі 36 292,74 грн. є хибними з
точки зору правового регулювання, бо
правовідносини регулюються ч.1,2 ст. 216
ЦК України, витрати на бензин були
використані саме на нужди КП ВУЖКГ,
отже не є збитками у розумінні ч.2 ст. 216
ЦК України, як і не містять в собі вини
відповідачів, оскільки експлуатація
даного автомобіля проводилася водієм,
який є працівником КП ВУЖКГ.

Посилання апелянта на постанови
Запорізького окружного
адміністративного суду у справі
№808/4670/13-а від 17.03.2013р. та у справі
№808/5944/13-а від 17.09.2013р. як на
правомірність своїх вимог щодо
відшкодування відповідачами витрат на
пальне, безпідставні, оскільки
зазначені постанови містять лише
констатацію факту заподіяння КП ВУЖКГ
збитків внаслідок нікчемності
договорів оренди автомобіля і не
визначають винних осіб в заподіянні
шкоди та обсяг їх відповідальності.

Суд при ухвалені рішення дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлених обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б свідчили про порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313- 315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Чернігівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства» - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Запорізької області від 20 травня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: