Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі
Ксєломєнос О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивачка звернулась до
суду із даним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого
відкрилася спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 зі всіма
надвірними господарськими прибудовами
та спорудами, який належав померлому на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки, що був посвідчений
нотаріально, однак не пройшов державну
реєстрацію. Спадкодавець заповіту не
залишив, спадкоємцями першої черги за
законом є позивачка, як дружина, та
донька померлого - ОСОБА_2 Вказала, що
проживала разом із спадкодавцем, від
спадщини не відмовилась, а тому
вважається такою, що її прийняла.

Також зазначила, що через те, що
спадковий будинок був збудований до
прийняття Цивільного кодексу України
та Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», у ОСОБА_4 виникло
право власності незалежно від
наявності державної реєстрації цього
права. З метою оформлення права
власності на спадщину вона звернулась
до нотаріальної контори, однак, у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом їй було відмовлено, у зв'язку
із відсутністю правовстановлюючих
документів на вказаний вище житловий
будинок з усіма надвірними
прибудовами, через що позивачка була
змушена звернутися до суду. Просила
визнати право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після чоловіка
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, надала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги визнала у повному
обсязі, не заперечувала проти їх
задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилась, надала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги визнала у повному
обсязі, не заперечувала проти їх
задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що 24 червня 1962 року ОСОБА_4
уклав шлюб із ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від 24.06.1962 р., виданим
Полтавським Міським бюро РАЦС, після
чого дружині присвоєно прізвище
«ОСОБА_1».

Згідно свідоцтва про народження від
12.12.1968р., виданого Іллічівським
районним бюро РАЦС м. Жданова Донецької
області, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4.

У відповідності до свідоцтва про
смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1
Іллічівським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого
будинку на право особистої власності
від 05 травня 1969 року, що зареєстрований
в Першій Жданівській Державній
нотаріальній конторі за № 3416,
вбачається, що ОСОБА_4 на праві
безстрокового користування виділена
земельна ділянка по АДРЕСА_2.

12.05.1969р. ОСОБА_4 було надано дозвіл №312
на виробництво будівельних робіт та
дозволено зведення індивідуального
житлового будинку з надвірними
забудовами на земельній ділянці
АДРЕСА_1.

За даними технічної інвентаризації,
проведеної 06.02.2014 року Маріупольським
бюро технічної інвентаризації,
встановлено, що на земельній ділянці
знаходяться житловий будинок літ. А-1,
житловою площею 48,00 кв.м., погріб під
частиною будівлі літ. а/п площею 4 кв.м.,
сіни літ а-1 площею 16,10 кв.м., нежитлова
прибудова літ. А1-1 площею 24,00 кв.м., сарай
літ. Б-1 площею 8,10 кв.м., убиральня літ. В-1
площею 1,10 кв.м., гараж літ Г-1 площею 21,60
кв.м., сарай літ Д-1 плошею 6,20 кв.м., навіс
літ. Е-1 площею 14,30 кв.м., ганок літ.а1,
вимощення літ. І, огорожа №1, огорожа №2,
ворота №3, огорожа №4. Всі забудови були
зведені до 1995 року.

Відповідно до інформації, наданої
Третьою Маріупольською державною
нотаріальною конторою, із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори звернулась ОСОБА_1 Крім неї
спадкоємцями до майна ОСОБА_4 є ОСОБА_3
та ОСОБА_2

Постановою державного нотаріусу
Третьої Маріупольської державної
нотаріальної контори № 929/02-31 від 05.05.2014
року позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок з усіма
надвірними прибудовами, що
розташований у АДРЕСА_1, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, у разі відсутності
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, створене та
оформлене у передбаченому законом
порядку до набрання чинності ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли
спадщину, мають право на оформлення
спадкових прав шляхом звернення до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину, а
виникнення права власності на житлові
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації цього права.

З наведеного слідує, що оскільки
договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого
будинку на право особистої власності
від 05 травня 1969 року був укладений до
01.07.2004р., а спірне домоволодіння
збудоване до набрання чинності ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року, виникнення права власності
у ОСОБА_4 за цим договором на житловий
будинок з усіма надвірними
прибудовами, що розташований у АДРЕСА_1,
не залежало від його реєстрації.

Отже, ОСОБА_4 за життя набув право
власності на зазначене майно, і воно
увійшло до складу спадщини, що
відкрилась після його смерті.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного
кодексу України, передбачено право
спадкоємця за заповітом чи за законом
прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на час відкриття
спадщини разом із спадкодавцем
проживала його дружина - позивачка
ОСОБА_1, що підтверджується її
паспортом із відміткою про реєстрацію
та домовою книгою для прописки
громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 1273 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом або за законом може
відмовитись від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого ст. 1270
цього Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. Відомостей про відмову
ОСОБА_1 від прийняття спадщини у суду не
має. За таких обставин позивачка
вважається такою, що прийняла спадщину,
оскільки на час відкриття спадщини
була зареєстрована та проживала разом
із спадкодавцем та не відмовилась від
спадщини.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7
передбачено, що свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду з правилами
позовного провадження.

Із урахуванням всіх обставин, суд
вважає вимоги позивачки законними та
можливим їх задовольнити, визнавши за
нею право власності після чоловіка в
порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 197, 209, 214, 215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1268, 1273 ЦК
України, ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 року, Постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008р. № 7, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 48,00 кв.м., погрібу під частиною
будівлі літ. а/п, площею 4 кв.м., сіни літ
а-1, площею 16,10 кв.м., нежитлової
прибудови літ. А1-1, площею 24,00 кв.м.,
сараю літ. Б-1 площею 8,10 кв.м., убиральні
літ. В-1, площею 1,10 кв.м., гаражу літ Г-1,
площею 21,60 кв.м., сараю літ Д-1, плошею 6,20
кв.м., навісу літ. Е-1, площею 14,30 кв.м.,
ганку літ.а1, вимощення літ. І, огорожі
№1, №2, №4, воріт №3, у порядку
спадкування за законом після чоловіка
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
Н. В. Литвиненко