АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5889/14
Головуючий 1 інстанції Караченцев
Справа № 635/5299/14-ц
Доповідач: Коровін С.Г.
Категорія: захист честі та гідності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Овсяннікової А.І.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 15 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Виконкому Васищівської селищної ради
Харківського району Харківської
області про спростування
недостовірної інформації в документах
наданих юридичним особам та захист
честі та гідності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про захист
честі, гідності та стягнення моральної
і матеріальної шкоди.

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зустрічними позовними вимогами
до ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації в документах,
наданих юридичними особами та захист
честі і гідності.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 19 вересня 2012
року ці позови об'єднанні в одне
провадження.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 11 грудня 2012
року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без
розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207
ЦПК України.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1
(надалі позивач) обґрунтовує свої
позовні вимоги з урахуванням чисельних
уточнень, тим, що на його думку 23 грудня
2005 року ОСОБА_2 неправомірно
встановлено статус ветеран війни
учасник війни за роботу в колгоспі ім.
Кірова Васищевської селищної ради
Харківського району Харківської
області за період з 1943 по 1946 роки, але на
думку позивача колгоспу в роки війни,
як організації з 1941 по 1947 роки не
існувало в селищі Васищеве, а сам
колгосп Кірова поновив свою діяльність
лише у 1947 році та діяв до 06 березня 1959
року.

ОСОБА_1 стверджує, що для збільшення
стажу роботи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
надали недостовірні відомості, та
отримали довідки про роботу в колгоспі
ім. Кірова з 1939 по 1941 роки та з 1943 по 1964
роки, що стало підґрунтям для отримання
пенсії, а з 12 червня 1996 року отриманням
пільгового посвідчення та пільг, як
учасника війни за роботу з 1943 по 1946 роки
в колгоспі ім. Кірова, який у роки війни
не діяв. Також на думку позивача, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 надали неправдиві свідчення
комісії Харківського УПСЗН про сумісну
роботу останніх на тракторі ОСОБА_2

Також на думку позивача, Васищевська
селищна рада з порушенням закону
видала Державний акт на землю рішенням
№ 202 від 13 жовтня 1998 року, і таким чином
порушені майнові права позивача на
нерухоме майно, а саме земельну ділянку
площею 690кв.м. та житловий будинок. Дане
порушення проявилося у видачі
Васищевською селищною радою ОСОБА_2
подвійного рішення виконкому про
тимчасове використання земельної
ділянки позивача.

В зв'язку з вищевикладеним позивач
ОСОБА_1 просить суд визнати недійсними
довідки про роботу у колгоспі ім.
Кірова за період війни з 1943 по 1946 роки
наданих виконкомом Васищевською
селищною радою; зобов'язати комісію
Харківського УПСЗН переглянути своє
рішення по встановленню статусу
учасник війни за роботу в колгоспі ім.
Кірова за період з 1943 по 1946 роки;
зобов'язати пенсійний фонд
Харківського району переглянути
призначені пенсії, як учасникам війни
за роботу в колгоспі ім. Кірова за
період з 1943 по 1946 роки; стягнути
матеріальні (немайнові) та моральні
збитки солідарно з виконкому
Васищевської селищної ради та ОСОБА_2 у
розмірі 0,1% розміру від суми нанесених
збитків державі - визначених судом.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 15 липня 2014 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати,та вирішити
спір по суті. Він вважає, що суд першої
інстанції не дав належної оцінки його
доказам, ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального і процесуального
закону. На думку апелянта рішення суду
не відповідає наданим ним доказам.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Комісії по розгляду питань
пов'язаних із встановленням статусу
учасників війни відповідно до ст.9 п.2
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантій їх соціального
захисту» від 23 грудня 2005 року ОСОБА_2
було встановлено статус учасника війни
(а.с.5). Зазначені обставини та
правомірність отримання ОСОБА_2
статусу учасника війни
підтверджуються довідкою Харківської
обласної державної адміністрації від
20.06.2012 року (а.с.98,99) та постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 02.09.2011 року (а.с.103).

Позивач ОСОБА_1 не навів жодних
обґрунтованих доказів, які б
спростовували або ставили під сумнів
рішення про встановлення відповідачу
статусу учасника війни.

Посилання позивача на те, що
Васищевська селищна рада з порушенням
норм процесуального права та норм
матеріального права видала державний
акт на землю рішенням від 13.10.1998 року
чим порушено йог право на нерухоме
майно, є тільки посиланнями позивача на
ці обставини. Позовних вимог з цих
підстав не заявлено, а також не надано
відповідних доказів щодо цих обставин
позивачем. З тексту усіх позивних заяв
ОСОБА_1 вбачається, що він фактично не
згодний і оспорює встановлення
відповідачу статусу учасника війни.

Суд першої інстанції і суд апеляційної
інстанції розглядають справу в межах
позовних вимог і наданих до позову
доказів.

Оскільки позивачем не доведено, що
ОСОБА_2 неправомірно надано статус
учасника війни, а інших вимог він
фактично не заявляв то суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову в цій частині, оскільки відсутня
недостовірна інформація яку необхідно
спростовувати.

Позивачем не доведено, що
відповідачами порушені честь та
гідність позивача.

У відповідності до ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4)у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

З огляду на наведені позивачем докази
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
відповідачами не завдано ОСОБА_1
моральної шкоди. Суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив і в цій частині
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Колегія
погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст 303, 304, 307, 308, 313, 314, 317. 319 ЦПК
України колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 15 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -