Справа № 468/2139/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(зачоне )

24.11.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого по справі судді
Копейка Т.О.

при секретарі
Медведєву Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в міста Баштанка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулися до суду з позовом
в якому зазначив, що він є власником
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
що розташований на території
Лоцкинської сільської ради
Баштанського району на підставі
договору купівлі-продажу від 14 жовтня
2010 року.

Вказаний будинок входив до складу
об'єкту Комплексу будівель та споруд
№1, влас ником якого є фермерське
господарство «Каспій». В подальшому
рішенням виконав чого комітету
Лоцкинської сільської ради від 10
вересня 2010 року №2 житловий бу динок
було виділено в самостійний об'єкт та
присвоєно окрему поштову адресу.

Ще до виділення житлового будинку в
окремий об'єкт з 6 квітня 2010 року у ньо
му був зареєстрований та почав
проживати відповідач, який працював у
фермерському господарстві «Каспій».
Також позивач вказує, що відповідач не
був членом його сім'ї і з ним не
укладався договір найму житла. У
березні 2012 року відповідач виїхав і
зараз місце його проживання невідоме
та вважає, що відповідач втратив право
на користування житлом у його будинку,
тому що не проживає у ньому понад 6
місяців без поважних причин, доказом
чого є складений акт депутата
сільської ради.

За такого просив визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в належному йому
житловому будинку.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав. Просив про
його задоволення. Суду пояснив, що
відповідач в спірному житловому
будинку не проживає з березня 2012 року.
Фактичне місце перебування
(знаходження) відповідача не відоме.
Житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1
залишив добровільно.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про причини неявки суд не
повідомив. Про день, час та місце
розгляду справи вважається
повідомленим належним чином..

Вислухав пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази а
саме: копію будинкової книги та довідку
Баштанського РС УДМС України в
Миколаївській області від 06.11.2014 року, з
яких встановлено, що дійсно відповідач
зареєстрований у житловому будинку
АДРЕСА_1; копію рішення Лоцкинської
сільської ради №2 від 10.09.2010 року,
згідно якого було надано дозвіл на
виділення з об'єкту Комплекс будівель
та споруд №1, який належить
фермерському господарству «Каспій»
ОСОБА_1 на підставі рішення
Баштанського районного суду від 03.05.2006
року №2-265, житлового будинку літ. А-2,
столової літ. М-1 та сарая літ. Н-1 в
окремий об'єкт з присвоєнням поштової
адреси Комплекс будівель та споруд
АДРЕСА_1; копію договору
купівлі-продажу від 14.10.2010 року,
укладеного між ФГ «Каспій» в особі
голови правління Гасанова К.Г. та
ОСОБА_3, згідно якого було встановлено,
що позивач придбав у ФГ «Каспій» за 100000
грн. житловий будинок, загальною площею
216 кв.м., що розташований в
Миколаївській області Баштанському
районі на території Лоцкинської
сільської ради по АДРЕСА_1, який належав
продавцю на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого 07.10.2010 року Лоцкинською
сільською радою Баштанського району
Миколаївської області на підставі
рішення виконкому Лоцкинської
сільської ради №4 від 30.09.2010 року,
зареєстрованого Баштанським районним
бюро технічної інвентаризації 07.10.2010
року за номером 71 в книзі 2,
реєстраційним номером 31701533; копією
витягу про державну реєстрацію прав
Баштанського районного бюро технічної
інвентаризації №27660381 від 15.10.2010 року,
згідно якого було встановлено, що
позивач набув права приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу на житловий будинок, що
розташований на території Лоцкинської
сільської ради Баштанського району
Миколаївської області по АДРЕСА_1;
копію витягу з Державного реєстру
правочинів №9113513 від 14.10.2010 року, згідно
якого 14.10.2014 року було зареєстровано
правочин, предметом якого є житловий
будинок, що розташований в
Миколаївській області Баштанському
районі на території Лоцкинської
сільської ради по АДРЕСА_1,
відчужувачем є ФК «Каспій» в особі
голови правління ОСОБА_1, а набувач
ОСОБА_3 - позивач по справі, суд вважає
заявлені позовні вимоги доведеними та
такими, що підлягають частковому
задоволенню за наступних обставин:

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є власником житлового будинку
розташованого в АДРЕСА_1

В спірному житловому будинку
зареєстрований, але не проживає з 2012
року відповідач.

Не проживання відповідача за місцем
реєстрації з березня 2012 року
підтверджується актом про
встановлення факту не проживання від
24.09.2014 року, згідно якого було
встановлено, що ОСОБА_2 - відповідач по
справі, дійсно зареєстрований та
проживав за адресою: АДРЕСА_1, що
розташований на території Лоцкинської
сільської ради Баштанського району
Миколаївської області до 01 березня 2012
року.

Відповідач ОСОБА_2 залишив місце
реєстрації добровільно та не є членом
сім'ї власника будинку - позивача по
справі.

Будь-яких домовленостей щодо
користування спірним житловим
приміщенням між позивачем і
відповідачем не укладалось.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Тобто, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, у тому числі
шляхом звернення до суду за захистом
свого майнового права, зокрема, із
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника визначені ст. 383 ЦК
України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.158 ЖК України
наймач користується жилим приміщенням
у будинку, що належить громадянинові на
праві приватної власності відповідно
до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення
укладається в письмовій формі з
наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої ради народних
депутатів.

При цьому відповідно до ст.391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні
угода про користування спірним
житловим приміщенням між сторонами не
укладалась.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Зі змісту вказаної статті
слідує, що власник майна може вимагати
усунення будь-яких порушень права
власності (права володіння,
користування та розпорядження), у тому
числі, і шляхом визнання особи такою, що
втратила право користування спірним
житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зареєстрований в спірному
житловому будинку, але не проживає в
ньому з 2012 року. При цьому відповідачі
не є членом сім'ї позивача та не
перебуває з останнім у будь-яких
договірних відносинах з приводу
користування спірним будинком.

Відповідач добровільно залишив
житловий будинок, та не проживає в
ньому без поважних причин понад один
рік.

За такого суд вважає, що позов в
частині визнання відповідача особою,
яка втратила право на користування
житловим будинком підлягає
задоволенню шляхом усунення перешкод у
здійсненні позивачу права
користування та розпорядження його
власністю, шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - житловим
будинком АДРЕСА_1

Позовні вимоги щодо зняття
відповідача з реєстраційного обліку,
суд вважає такими, що не підлягають
окремому вирішенню, оскільки згідно ст.
7 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється органом
реєстрації самостійно на підставі:
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

Керуючись ст.ст. 10,11,30, 60, 62, 212, 214 - 218, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Баштанський районний суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено
відповідачем в апеляційному порядку,
шляхом подання в десятиденний строк з
дня постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення, апеляційної скарги.

Суддя: