Справа № 666/5498/14-ц
04.09.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності ,
Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом в якому посилається на ті
обставини, що 23.02.1980р. між нею та ОСОБА_2
В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився
До укладання шлюбу ОСОБА_2 14.08.1979р. купив
51/100 частину житлового будинку за
В указаному будинку вони проживали
разом з сім'єю до 1983 року. В зазначений
час відповідач ОСОБА_2 знявся з обліку
та виїхав до Росії в Якутію на
В 1984 році вона разом з дитиною поїхала
до чоловіка, однак сімейні стосунки між
ними не склалися і в 1986 році шлюбні
відносини між ними припинилися, шлюб
Після чого чоловік залишився проживати
в Якутії, а вона повернулася до м.
Херсона, де стала проживати разом з
сином в будинку АДРЕСА_1 належного
відповідачу. Свідоцтво про розірвання
шлюбу оформила 14.05. 1996 року в ВДРАЦС
Дніпровського РУЮ м. Херсона.
Між нею та колишнім чоловіком
відбулася домовленість, що вона
відмовляється від аліментних вимог, а
відповідач надає їй у власність
спірний житловий будинок, що
підтверджується довіреністю виданого
ОСОБА_2 на її ім.,я про оформлення прав
власності на вказаний будинок. Однак до
теперішнього часу вона не переоформила
вказаний будинок на своє ім.,я,
проживаючи в ньому біля 20-ти років,
оплачуючи комунальні послуги, роблячи
За вказаний час співвласники будинку
отримали свідоцтва про право власності
зі змінами в частках домоволодіння. На
даний час частка домоволодіння в якому
вона проживає становить 20/200 частин.
Вважає себе добросовісним набувачем
спірного майна, оскільки відкрито
заволоділа нерухомим майном та
продовжує відкрито безперервно
володіти ним більше 10-ти років, в даному
випадку ст. 344 ЦК України передбачено,
що вона має право вимоги визнання за
нею право власності на спірне майно за
набувальною давністю.
В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали заявлені
вимоги, просили позов задовольнити у
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа
ОСОБА_3, в судове засіданні не
з'явилися причину неявки суд не
сповістили, про день та час слухання
справи повідомлялися належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Третя особа ОСОБА_5,надав до суду заяву
в якій просив слухати справу без його
участі, позовні вимоги визнав у
Третя особа ОСОБА_6, яка діє в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_4, позовні
вимоги визнала, не заперечує проти
задоволення позову, підтвердивши той
факт, що позивач з 1986р. мешкає у спірній
частині будинку безперервно і
відноситься до неї як до своєї
Вислухавши пояснення позивача, третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступного.
Відповідно до ст. 344 ч.1 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 14.08.1979р. відповідач
ОСОБА_2 являється власником 51/100 частини
домоволодіння з надвірними спорудами
Відповідно до Витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб ОСОБА_2 08.02.2011р.
зареєстрував шлюб з позивачем даного
Від даного шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1. у
подружжя народився син - ОСОБА_5
Вказана сім'я мешкала у
вищезазначеному житловому будинку.
В 1983 році відповідач виїхав до Росії в
Якутію на заробітки, знявшись з
реєстрації за місцем проживання.
З 1986 року подружжя припинили шлюбні
відносини, і офіційно розлучилися,
відповідач залишився проживати в
Якутії, а позивач з дитиною в м.Херсоні
за вказаною адресою.
З вище вказаного часу, а саме з 1986 року
позивач постійно проживає у спірній
частині будинку, сплачує комунальні
послуги, що підтверджується наданими
до суду для огляду квитанціями, за свій
рахунок утримує його в належному стані,
робить поточні ремонти, зареєстрована
на спірній житловій площі, що
підтверджується довідкою голови
квартального комітету №12 за №37 від
04.05.2014р., згідно якої в будинку АДРЕСА_1
значаться прописаними ОСОБА_1 та ОСОБА_5
Також, в судовому засіданні
встановлено, що між позивачем та
відповідачем відбулася домовленість,
що позивач відмовляється від стягнення
на її користь з відповідача аліменти, а
відповідач в свою чергу не
заперечуватиме про перехід у
власність належного йому будинку
позивачці, про що свідчить довіреність
видана відповідачем на ім.,я позивачки
27.03.2002р., де зазначено, що остання має
право розпорядження будинком на свій
розсуд з правом його відчуження. Однак
протягом дії довіреності позивач не
скористалася правом розпорядитися
будинком на свою користь.
Допитані в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_1 біля 20-ти
років проживає у спірному приміщенні,
яке являється для неї та сина єдиним
житлом. Вона відкрито володіє будинком
та витрачає свої доходи на його
утримання. Протягом зазначеного часу
відповідач не з,являвся в м.Херсоні та
не виявив бажання до теперішнього часу
проживати та користуватися будинком.
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд
вважає доведеним позивачем, що вона
добросовісно заволоділа чужим
нерухомим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти ним протягом 10-ти
років, що дає їй право на підставі ст..344
ч.1ЦК України набути в установленому
законом порядку право власності за
набувальною давністю.
Також, в судовому засіданні
встановлено, що згідно довідки КП ХБТІ
94/01/16 співвласниками домоволодіння був
проведений розподіл домоволодіння,
згідно якого змінилися частки в
домоволодінні. Так на даний час частка
відповідача ОСОБА_2 становить 20/200
частин замість 51/100 частини, яка
складається з : приміщення 2-1 площею 4,9
кв.м.; приміщення 2-2 площею 6,9 кв.м.,
приміщення 2-3 площею 5,8 кв.м., приміщення
2-4 площею 6,3 кв.м., приміщення 2-5 площею
21,7 кв.м.; приміщення 2-6 площею 13,9 кв.м.
приміщення 2-7 площею 4,5 кв.м. з житлового
будинку літ. «А» підвалом під житловим
будинком літ. «А» сараю літ. «Б», 1/2
воріт №2; 1/2 мостіння №1 .
Отже, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач, являючись
власником спірного майна тривалий час
не виявив наміру визнати річ своєю, то
він фактично погодився з її втратою, за
таких обставин суд вважає вимоги
позивача законними та такими, що
підлягають задоволенню і підстав для
відмови у позові суд не находить.
Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214,
215, 224-226,294 ЦПК України, ст. 344 ЦК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
20/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі набувальної давності
належного ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 14.08.1979 року, що
складається з : приміщення 2-1 площею 4,9
кв.м.; приміщення 2-2 площею 6,9 кв.м.,
приміщення 2-3 площею 5,8 кв.м., приміщення
2-4 площею 6,3 кв.м., приміщення 2-5 площею
21,7 кв.м.; приміщення 2-6 площею 13,9 кв.м.
приміщення 2-7 площею 4,5 кв.м. з житлового
будинку літ. «А» підвалом під житловим
будинком літ. «А» сараю літ. «Б», 1/2
воріт №2; 1/2 мостіння №1 .
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею до
апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.О. Ратушна