Провадження №2/748/157/14
Єдиний унікальний № 748/485/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої - судді:
Хоменко Л.В.,

при секретарі: Сидор
А.В.,

представника
позивача Кулага О.В.

відповідача ОСОБА_2,
його представника ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду в м. Чернігові справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до
суду з позовом, у якому просить
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у
розмірі 28 411 грн. 94 коп. за кредитним
договором від 01 листопада 2007 року та
судові витрати в розмірі 284 грн. 12 коп.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідно до умов договору банк надав
ОСОБА_2 кредит у розмірі 5 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом та комісії
згідно умов договору, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. У порушення
зазначених умов договору відповідач
своє зобов'язання не виконав належним
чином. Станом на 16 квітня 2013 року
заборгованість відповідача за
кредитним договором становить 28 411 грн.
94 коп., яка складається: із
заборгованості за кредитом в сумі 4 337
грн. 61 коп., із заборгованості по
процентах за користування кредитом в
сумі 14 261 грн. 64 коп., заборгованості по
комісії за користування кредитом в
сумі 7 983 грн 55 коп., а також штрафів в
сумі 1 829 грн. 14 коп.

У судовому засіданні
представник позивача підтримала
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
Також зазначила, що пунктом 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг, які
підписав відповідач, передбачено
щорічне автоматичне лонгування
кредитного договору. У 2012 році році
відповідачу пропонувалось укласти
договір про реструктаризацію боргу,
але він відмовився. Проти застосування
позовної давності заперечувала,
зазначивши, що договір автоматично
пролонгується кожного року. Пояснила,
що з відповідачем було укладено три
кредитних договори, по яких ним
паралельно ішло погашення суми боргу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, зазначив,
що тіло кредиту він погасив повністю,
лише з поважних причин через хворобу
декілька разів були затримки у сплаті
платежів. Пройшло сім років з моменту
останньої сплати і банк жодного разу не
нагадав про заборгованість, хоча він не
змінював місця проживання.

Представник відповідача ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав, просив
застосувати позовну давність до вимог
позивача, оскільки пройшли строки
звернення до суду, які
розповсюджуються і на штрафні санкції.
Крім того, вважав, що банк неналежним
чином зі свого боку виконував умови
договору, жодного разу не направивши
повідомлення відповідачу про
заборгованість.

Судом встановлено, що 11 листопада
2007 року між Приватбанком та
відповідачем ОСОБА_2 укладений
кредитний договір, який складається із
заяви та умов і правил надання
банківських послуг. За цим договором
банк зобов'язувався надати
позичальнику кредит у розмірі 5 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом та комісії
згідно умов договору з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Банк свої
зобов'язання за вказаним кредитним
договором виконав і надав кредитні
кошти позичальнику в повному обсязі.

За розрахунком позивача станом на
16 квітня 2013 року заборгованість
відповідача за кредитним договором
становить 28 411 грн. 94 коп., яка
складається: із заборгованості за
кредитом в сумі 4 337 грн. 61 коп., із
заборгованості по процентах за
користування кредитом в сумі 14 261 грн. 64
коп., заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 7 983 грн 55
коп., а також штрафів в сумі 1 829 грн. 14
коп.

Проте, з наданого розрахунку
вбачається, що відповідач здійснював
останній платіж 20 серпня 2009 року( що
підтверджено також і квитанцією,
наданою відповідачем ( а.с. 120-121),
позивач в свою чергу звернувся до суду
про стягнення заборгованості 03 грудня
2013 року.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом дванадцяти місяців з моменту
підписання.

Представник позивача
зазначила, що кредитна картка була
перевипущена на новий строк згідно
умов договору зі строком до жовтня 2013
року. Відповідач зазначене
заперечував, а банк не надав
відповідних підтверджень суду.

Статтею 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України
передбачена спеціальна позовна
давність в один рік для вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі згідно
положень ч.1 ст.259 ЦК України.

Відповідно до приписів частин 3, 4
статті 267 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що сторони при
укладенні кредитного договору не
передбачили у письмовому вигляді
збільшення позовної давності, тому в
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитом,
заборгованості по відсоткам, комісії
та штрафу слід відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
враховуючи, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, сплачений
судовий збір у сумі 284 грн. 12 коп.
позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213-215
ЦПК України, ст. ст. 267, 257, 258,1046
Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству КБ «Приватбанк» у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором за пропуском
строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до апеляційного
суду Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які приймали участь у справі,
але не були присутні при його
проголошенні, у той же строк з моменту
отримання копії рішення суду.

Суддя
Л.В.Хоменко