АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції: Вовк С.В.
Доповідач: Корчевний
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного
Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу представника
Управління Державної казначейської
служби України у Шевченківському
районі м. Києва - Новіцької Лесі
Олегівни на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 29 липня 2014
року у справі за заявою адвоката
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поворот
виконання вироку Печерського
районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011
року в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України»
грошових коштів за рахунок реалізації
належного їй на праві власності майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного
суду міста Києва від 29 липня 2014 року
заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3мирівни про поворот виконання
вироку Печерського районного суду м.
Києва від 11 жовтня 2011 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» грошових коштів за
рахунок реалізації належного їй на
праві власності майна - задоволено
частково.

Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» () на користь
ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
відшкодування вартості нерухомого
майна - квартири під АДРЕСА_1, в розмірі
грошових коштів, одержаних від його
реалізації - 437 364,90 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс»
() на користь ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) грошові
кошти, одержаних як гарантійний внесок
та додаткова сума винагороди, - 25039,00
грн.

Стягнуто з Управління Державної
казначейської служби України у
Шевченківському районі м. Києва () на користь ОСОБА_3
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) грошові
кошти, одержаних як виконавчий збір, -
48596,10 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду
представник Управління Державної
казначейської служби України у
Шевченківському районі м. Києва -
Новіцька Л.О. подала апеляційну скаргу,
в якій просить суд апеляційної
інстанції ухвалу Печерського
районного суду міста Києва від 29 липня
2014 року змінити в частині щодо
стягнення з УДКСУ у Шевченківському
р-ні. м. Києві на користь ОСОБА_3
грошових коштів, одержаних як
виконавчий збір, - 48 596,10 грн.

Вказує, що УДКСУ у
Шевченківському р-ні. м. Києва не
являється набувачем виконавчого збору,
дані кошти зараховувались не на
особові рахунки УДКСУ у
Шевченківському р-ні. м. Києві, а на
рахунки, які відкриті в УДКСУ у
Шевченківському р-ні. м. Києва на ім'я
органів Державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 45 Закону
України «Про виконавче провадження»
грошові суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Крім того, згідно з Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 р. у разі
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку із скасуванням рішення, що
підлягало виконанню на підставі
виконавчого документа, виконавчий збір
повертається боржникові органами
державної виконавчої служби.
Повернення коштів здійснюється в
порядку, визначеному Міністерством
юстиції України.

Вважає, що стягнення коштів повинно
відбуватися з Головного управління
юстиції у м. Києві, оскільки УДКСУ у
Шевченківському р-ні. м. Києві та його
посадові особи права охоронювані
законом інтереси Заявника не
порушували, і Заявник таких порушень не
наводить.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга представника
Управління Державної казначейської
служби України у Шевченківському
районі м. Києва - Новіцької Л.О. не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.10.2011р. Печерським районним судом м.
Києва винесено вирок, яким ОСОБА_3 було
визнано винною у скоєнні злочину,
передбаченого ч. З ст. 365 КК України, та
призначено їй покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 7 років з
позбавленням права обіймати посади в
органах державної влади, пов'язані з
виконанням організаційно- розпорядчих
та адміністративно-господарських
обов'язків на строк 3 роки. Цим же
вироком постановлено стягнути з ОСОБА_3
на користь публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» 1 516 365 234
гривні 94 копійки (Один мільярд п'ятсот
шістнадцять мільйонів триста
шістдесят п'ять тисяч двісті тридцять
чотири грн. 94 коп.) на відшкодування
матеріальної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
23.12.2011р. вирок Печерського районного
суду Києва від 11.10.2011 р. відносно ОСОБА_3
залишено без змін.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ увалою колегії суддів Судової
палати у кримінальних справах від
29.08.2012р. зазначені рішення судів нижчих
інстанцій залишив без змін.

На виконання вироку Печерського
районного суду м. Києва від 11.10.2011р. в
частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Національна ціонерна компанія
«Нафтогаз України» грошових коштів у
розмірі 1 516 365 234 гривні 94 іпійки (один
мільярд п'ятсот шістнадцять мільйонів
триста шістдесят п'ять тисяч двісті
тридцять чотири грн. 94 коп.) відділом
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було відкрито виконавче провадження за
№ 31007924.

В ході здійснення виконавчого
провадження було реалізовано майно, що
належить вмошенко Ю.В. на праві
приватної власності на суму 511 000,00 грн.,
а саме: квартира під АДРЕСА_1.

Постановою Верховного Суду України
від 14.04.2014 року вирок Печерського
районного суду м. Києва від 11.10.2011 р.,
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від
23.12.2011 р. та ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29.08.2012 р. скасовано, а
кримінальну справу щодо ОСОБА_3 закрито
на підставі п.1 ст.6 КПК України (в ред. 1960
року) у зв'язку з відсутністю події
злочину.

Ухвалою Печерського районного
суду міста Києва від 29 липня 2014 року
заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3мирівни про поворот виконання
вироку Печерського районного суду м.
Києва від 11 жовтня 2011 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» грошових коштів за
рахунок реалізації належного їй на
праві власності майна - задоволено
частково.

Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» () на користь
ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
відшкодування вартості нерухомого
майна - квартири під АДРЕСА_1, в розмірі
грошових коштів, одержаних від його
реалізації - 437 364,90 грн.

Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД «Еліт
Сервіс» () на користь
ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
грошові кошти, одержаних як
гарантійний внесок та додаткова сума
винагороди, - 25039,00 грн.

Стягнуто з Управління Державної
казначейської служби України у
Шевченківському районі м. Києва () на користь ОСОБА_3
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) грошові
кошти, одержаних як виконавчий збір, -
48596,10 грн.

Колегія суддів з ухвалою суду
першої інстанції погоджується
повністю, в тому числі в частині щодо
стягнення з УДКСУ у Шевченківському
р-ні. м. Києві на користь ОСОБА_3
грошових коштів, одержаних як
виконавчий збір, - 48 596,10 грн. з огляду на
таке.

У разі закінчення виконавчого
провадження у зв'язку із скасуванням
рішення, що підлягало виконанню на
основі виконавчого документа,
виконавчий збір повертається
боржникові.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
виконавче провадження» грошові суми,
стягнуті з боржника, зараховуються
державним виконавцем на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби.

У разі якщо стягнуті з боржника грошові
суми не витребувані стягувачем
протягом одного року з дня їх
зарахування на відповідний рахунок
органу державної виконавчої служби, ці
суми зараховуються до Державного
бюджету України в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Відповідно до п.п. 4.1.7 Наказу
Міністерства юстиції України від
02.04.2012, № 512/5 "Про затвердження
Інструкції з організації примусового
виконання рішень" суми, які підлягають
перерахуванню на користь держави, при
відсутності витрат на організацію та
проведення виконавчих дій та інших
стягнень перераховуються до
Державного бюджету України або
місцевих бюджетів у порядку,
встановленому Державною казначейською
службою України, а виконавчий збір - на
відповідний рахунок органу ДВС.
Відповідна квитанція банку про
отримання коштів приєднується до акта
вилучення готівки та підшивається
разом з актом до матеріалів
виконавчого провадження.

А згідно з Інструкцією про проведення
виконавчих дій, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 15.12.1999
р. у разі закінчення виконавчого
провадженняу зв'язку із скасуванням
рішення, що підлягало виконанню на
підставі виконавчого документа,
виконавчий збір повертається
боржникові органами державної
виконавчої служби. Повернення коштів
здійснюється в порядку, визначеному
Міністерством юстиції України.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників»
(надалі - Порядок), встановлено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів.

Відповідно до п. 17 Порядку стягувачі,
на користь яких прийняті судові
рішення про стягнення надходжень
бюджету, подають до органу
Казначейства, на рахунки в якому
зараховані надходження бюджету,
документи зазначені у пункті 6 цього
Порядку.

Пунктом 6 Порядку зазначено, що у разі
прийняття рішення про стягнення коштів
стягувач подає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб:

- заяву про виконання такого рішення
із зазначенням реквізитів
банківського рахунка, на який слід
перерахувати кошти, або даних про
перерахування коштів у готівковій
формі через банки або підприємства
поштового зв'язку, якщо зазначений
рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів
(у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

До заяви можуть додаватися інші
документи, які містять відомості, що
сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо).

Водночас п. 19 Порядку встановлено, що
безспірне списання коштів державного
та місцевого бюджетів і їх
перерахування на рахунок, зазначений у
виконавчому документі про стягнення
надходжень бюджету, здійснюються
органами Казначейства з відповідного
рахунка, на який такі кошти зараховані,
шляхом оформлення розрахункових
документів.

Відповідно до Положення про
територіальні органи Міністерства
юстиції України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 23.06.2011
№ 1707/5 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за N
759/19497 (підпункти, 5.5.,5.8., 5.9. пункту 5),
Головне управління юстиції з метою
організації своєї діяльності здійснює
організаційне та матеріально-технічне
забезпечення діяльності районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції,
здійснює бухгалтерський облік витрат
на утримання Головного управління
юстиції, структурних підрозділів, що
забезпечують реалізацію повноважень
ДВС та забезпечує використання
бюджетних асигнувань за цільовим
призначенням, складає та подає в
установленому порядку фінансову
звітність; здійснює централізований
бухгалтерський облік витрат на
утримання районних, районних у містах,
міських (міст обласного значення),
міськрайонних, міжрайонних управлінь
юстиції, структурних підрозділів, що
забезпечують реалізацію повноважень
ДВС, тощо.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апеляційної скарги, та вважає,
що суд першої інстанції обгрунтовано
ухвалив стягнути суму виконавчого
збору 48596,10 грн. з УДКСУ у
Шевченківському р-ні м. Києва з огляду
на таке.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв
до уваги, що УДКСУ у Шевченківському
р-ні м. Києва відповідно до Положення
затвердженого наказом Державної
казначейської служби України від 21.11.2011
№ 104 є юридичною особою публічного
права, має печатку із зображенням
Державного герба України та своїм
найменуванням, власні бланки, рахунки в
установах Державної казначейської
служби України. Згідно з ч. 1 ст. 96
Цивільного кодексу України самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.

03 вересня 2014 року УДКСУ у
Шевченківському р-ні м. Києва на
виконання вимог ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 07.08.2014 р. надало копію
виписки по рахунку 0011 від 11.04.2013 р.,
з якої вбачається, що кошти у сумі 48 596,10
грн. в рамках виконавчого провадження
№31007924, які надійшли 11.04.2013 р. на рахунок
0011 (УК у Шевченківському р-ні м.
Києва/22070000), платник Державна виконавча
служба України (),
зараховані 11.04.2013 р. на рахунок
Державного бюджету України, відкритий
в Управлінні Казначейства.

Колегія суддів вважає, що
відповідно до пункту 3 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845 «Про затвердження Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників»
(надалі - Порядок), яким встановлено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів та
відповідно до п. 17 Порядку, яким
встановлено, що стягувачі, на користь
яких прийняті судові рішення про
стягнення надходжень бюджету, подають
до органу Казначейства, на рахунки в
якому зараховані надходження бюджету,
документи зазначені у пункті 6 цього
Порядку, вказана виписка є належним
доказом надходження на рахунок УДКСУ у
Шевченківському р-ні м. Києва коштів у
сумі 48 596,10 грн. в рамках виконавчого
провадження №31007924.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів погоджується з рішенням суду
першої інстанції про стягнення
вказаної суми виконавчого збору з
органу Казначейства, на рахунки в якому
зараховані надходження бюджету.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Враховуючи викладене та
оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для часткового задоволення
заяви адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 про поворот виконання вироку
Печерського районного суду м. Києва від
11 жовтня 2011 року в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» грошових коштів за рахунок
реалізації належного їй на праві
власності майна.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Управління Державної казначейської
служби України у Шевченківському
районі м. Києва - Новіцької Лесі
Олегівни - відхилити.

Ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 29 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: