Справа №1807/6901/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Громова Л. В.Номер
провадження 22-ц/788/1400/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 47
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Сибільової Л.
О.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 15 березня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до
Підлипненської сільської ради
Конотопського району Сумської області,
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4,
Реєстраційна служба Конотопського
міськрайонного управління юстиції про
визнання частково недійсним рішення
виконавчого комітету Підлипненської
сільської ради Конотопського району
та недійсним державного акту на землю,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до
місцевого суду і просив суд визнати
недійсним рішення Підлипненської
сільської ради №23 від 27.08.1993 року в
частині передачі у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_3 і визнати
недійсним Державний акт на право
приватної власності на землю серії CM №
11175, виданий Підлипненською сільською
радою 24.12.1993 року на підставі рішення
виконкому Підлипненської сільської
ради від 27.08.1993 року № 24 на ім'я ОСОБА_3
на земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,297
га на території Підлипненської
сільської ради для будівництва та
обслуговування жилого будинку.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 15 березня 2013
року позов задоволено.

Визнано частково недійсним рішення
виконкому Підлипненської сільської
ради №23 від 27 серпня 1993 року в частині
передачі у приватну власність
земельної ділянки площею 0,297 га,
розташованої на території с. Підлипне
Підлипненської сільської ради м.
Конотоп та передачі у власність ОСОБА_3
Визнано недійсним Державний акт на
право приватної власності на землю
серія CM № 11175 від 24 грудня 1993 року,
виданого на ім'я ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1 площею 0,297 га. для будівництва
та обслуговування жилого будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неналежне дослідження обставин справи,
просять рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5

В доводах апеляційної скарги
зазначають, що позивач ОСОБА_5 не довів
своє право на користування суміжною
земельною ділянкою, а тому і не має
права на захист свого права
землекористування як землекористувач.
Також вважають, що позивач пропустив
строк позовної давності для звернення
з позовом до суду, оскільки, починаючи з
жовтня 2006 року міг дізнатись про своє
порушене право. Крім того, спірна
ділянка за адресою АДРЕСА_2 на даний
час на підставі рішення суду належить
на праві власності ОСОБА_4

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи
відповідно до наказу радгоспу
«Червоний жовтень» №57 від 25 травня 1987
року було виділено та закріплено за
ОСОБА_3 земельну ділянку в розмірі 0,15 га
під забудову житлового будинку в
с.Підлипне по вул.Будьонного (з
вільного фонду радгоспу) (а.с.10) .

Рішенням виконкому Підлипненської
сільської Ради народних депутатів
Конотопського району Сумської області
від 29.05.1987 р. було затверджено наказ
директора радгоспу «Червоний жовтень»
№ 57 від 25 травня 1987 року і ОСОБА_3 була
надана земельна ділянка в розмірі 0,15 га
по вул. Будьонного в с.Підлипне,
Конотопського району Сумської області
під забудову житлового будинку (а.с.12).

З архівних матеріалів робочих креслень
земельної ділянки ОСОБА_3 по вул.
Будьонного с. Підлипне, площею 0,15 га.
вбачається, що в кресленні від 3 липня
1987 року розміри даної ділянки
зазначені 20м х 75м, а в другому
кресленні від 30 листопада 1987 року
розміри ділянки зазначені 25м х 60м
(а.с.90-91).

27 липня 1993 року ОСОБА_3 звернувся із
заявою до голови Підлипненської Ради
народних депутатів з проханням
передати у приватну власність
безоплатно земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель площею 0,15 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 (а.с.11).

На підставі заяви ОСОБА_3 та заяв інших
громадян села рішенням виконкому
Підлипненської сільської Ради
народних депутатів м. Конотоп Сумської
області від 27.08.93 р. № 23 було передано у
приватну власність громадян
Підлипненської сільської ради
народних депутатів (231 чол.) земельні
ділянки, які надані їм для будівництва
та обслуговування житлових будинків і
господарських будівель загальною
площею 43,52 га. В тому числі і ОСОБА_7 було
надано земельну ділянку по вул.
Будьонного без зазначення конкретної
адреси розташування даної земельної
ділянки та її площі (а.с.9).

В той же час, згідно Державного акта
право приватної власності на землю
серії CM № 11175, виданого Підлипненською
сільською Радою народних депутатів 24
грудня 1993 року на підставі рішення
виконкому Підлипненської сільської
Ради народних депутатів від 27.08.1993 року
№ 24 на ім'я ОСОБА_3, який мешкає АДРЕСА_1,
йому передається у приватну власність
земельна ділянка площею 0,297 га., в межах
згідно плану на території
Підлипненської сільської Ради м.
Конотоп для будівництва та
обслуговування жилого будинку. На
схемі зовнішніх меж земельної ділянки
вона зазначена як прямокутник
розміром 33м на 90 м.

В повідомленні від 24 грудня 2012 року
Підлипненський сільський голова
Бейгул І.С. зазначив, що на даний час,
акт про встановлення та погодження в
натурі меж земельної ділянки є
невід'ємною частиною технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, але в 1993 році
Державні акти виготовлялися без
технічної документації, тому межі із
суміжними землевласниками та
землекористувачами не погоджувались
(а.с.48).

Конотопською міжрайонною прокуратурою
Сумської області встановлено, що в
архівному відділі Конотопської
міської ради є рішення виконкому
Підлипненської сільської ради №24 від
27.08.1993 року. У вказаному рішенні питання
щодо передачі ОСОБА_3 у власність
земельної ділянки не розглядалося
(а.с.37).

З оглянутої в судовому засіданні
земельно-кадастрової книги № 4
складеної на підставі відомостей
переданих радгоспом «Червоний
жовтень» в 1991 році до Підлипненської
сільради за № 1772 зазначено спочатку
про виділ ОСОБА_3 земельної ділянки
розміром 0,22 га по вул.Будьонного, а
потім дана цифра закреслена і
зазначено 0,15 га.

В земельній шнуровій книзі (яку
називають кадастрова) за ОСОБА_3
записана земельна ділянка площею 0,29 га,
запис розміру площі землі має явні
підчистки та виправлення.

Місцевим судом оглядалась
погосподарська книга № 24, в якій
вносились записи з 1991 по 1995 роки і
ОСОБА_3 зазначений за особовим номером
НОМЕР_1, де за кожний рік окремо вказано,
що земельна ділянка була в 1990 p.- 0,15 га, в
1991 р. - 0,15 га, в 1992 p.- 0,15 га ,в 1993 р.- 0,15 га, в
1994-0,15 га, а вже в 1995 р. - 0,29 га.

Відповідно до договору дарування від 24
лютого 1995 року ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4
прийняла у дар незакінчений
будівництвом житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_2 (а.с.26-27).

З технічного паспорту на домоволодіння
АДРЕСА_2 вбачається, що розмір
земельної ділянки станом на 09.12.2002 року
складав 0,25га (а.с.74).

Після закінчення будівництва
житлового будинку з надвірними
будівлями в АДРЕСА_2 і після оформлення
технічного паспорту та акту державної
технічної комісії про прийняття
закінченого будівництвом об'єкта в
експлуатацію на підставі рішення
виконкому Підлипненської сільради № 10
від 1 травня 2005 року ОСОБА_4 набула право
власності на зазначене нерухоме майно
(а.с.28-35).

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду від 9 вересня 2011 року було визнано
за ОСОБА_4 право власності на земельну
ділянку площею 0,297 га АДРЕСА_2 (а.с.41).

Крім того, місцевим судом встановлено,
що рішенням виконкому Підлипненської
сільської Ради народних депутатів
Конотопського району Сумської області
від 24.11.1989 р. № 61 ОСОБА_9 була надана
земельна ділянка в розмірі 0,15 га по вул.
Будьонного в с. Підлипне Конотопського
району Сумської області під забудову
нового жилого будинку (а.с.87).

27 травня 1997 року позивач по справі
ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_9 на підставі
договору купівлі -продажу незакінчений
будівництвом житловий будинок, що
знаходиться в м. Конотоп с. Підлипне по
вул. Будьонного, будівництво якого
дозволено згідно рішення
Конотопського райвиконкому № 8 від 23
січня 1990 року. На даній ділянці
знаходиться: житловий будинок,
готовність якого складає 49%, гараж Б,
сарай В, літня кухня Г, веранда Д,
огорожа (а.с.14).

При огляді місцевим судом
погосподарської книги № 24, в якій
вносились записи з 1991 по 1995 роки ОСОБА_9
зазначений за особовим рахунком НОМЕР_2
і під кадастровим номером № 1863
знаходиться земельна ділянка площею 0,17
га (0,15 га закреслено) в тому числі під
забудовою 0,01 га (зазначено, що при
контрольному обмірі 10.05.1990 р. виявили 0,17
га).

При огляді погосподарської книги № 25
під особовим номером погосподарського
обліку № 1660/1 за адресою: АДРЕСА_4 з
площею земельної ділянки 0,17 га
зазначений ОСОБА_5

В земельній шнуровій книзі (яку
називають кадастровою) закреслений
ОСОБА_9 і записаний ОСОБА_5 з земельною
ділянкою 0,17 га .

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, всебічно
встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності з ч.1 ст. 212
ЦПК України.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 місцевий
суд прийшов до висновку про порушення
права позивача на користування
земельною ділянкою АДРЕСА_4, у зв'язку з
отриманням відповідачем ОСОБА_3
державного акта на земельну ділянку
АДРЕСА_2

З такими висновками місцевого суду
колегія суддів погоджується в повному
обсязі.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що позивач ОСОБА_5 27 травня
1997 року відповідно до договору
купівлі-продажу придбав у ОСОБА_9
незакінчений будівництвом житловий
будинок АДРЕСА_4 і дозвіл на дане
будівництво було отримано ОСОБА_9 на
підставі рішенням Конотопського
райвиконкому Сумської області № 8 від 23
січня 1990 року на земельній ділянці
виділеній саме для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Земельного
Кодексу України, 1990 року, в редакції яка
діяла на момент укладення договору
купівлі-продажу, при переході прав
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст. 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Не змінюючи цільове призначення
земельної ділянки та продовжуючи
будівництво будинку, з метою
закріплення за ним земельної ділянки
ОСОБА_5 у 2001 році звернувся з
відповідною заявою до Підлипненської
сільської ради м. Конотоп, яка
перевіривши підстави звернення,
закріпила за ОСОБА_5 земельну ділянку
АДРЕСА_4 площею 0,17 га вчинивши про це
запис в погосподарській книзі №22 та
відкривши особовий рахунок на позивача
НОМЕР_3.

Таким чином, колегія суддів вважає
такими, що не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності будь-якого права позивача
на користування земельною ділянкою
АДРЕСА_4

Після придбання позивачем
незакінченого будівництвом будинку
сторони користувалися суміжними
земельними ділянками і спорів щодо
такого користування між ними не
виникало.

Лише у жовтні 2010 року, у зв'язку з
намаганнями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 встановити
межі земельної ділянки в натурі (на
місцевості) згідно виданого 24.12.1993 року
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку АДРЕСА_2,
у зв'язку із незаконним будівництвом на
їх земельній ділянці (на їх думку)
надвірних будівель позивачем у справі
між сторонами у справі і виник спір. І з
цього часу позивач довідався про
існування рішення сільської ради та
Державного акту на земельну ділянку
відповідача у справі.

А тому колегія суддів вважає такими, що
не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо пропуску
позивачем строку позовної давності
для звернення з позовом до суду .

З протоколу № 2 засідання
узгоджувальної комісії по земельних
суперечках Підлипненської сільської
ради від 13.04.2012 року вбачається, що
встановити межі земельної ділянки в
натурі згідно Державного акта не має
можливості, оскільки при встановленні
межі згідно акта земельні ділянки
частково накладаються, чим порушуються
права ОСОБА_5 як землекористувача.
Також комісія вивчивши первісні
землевпорядні документи прийшла до
висновку, що при видачі Державного акта
були допущені порушення (а.с.13).

В судовому засіданні встановлено, що
рішення Підлипненської сільської Ради
народних депутатів м.Конотоп від 27.08.1993
року № 23 не відповідає вимогам Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
приватизацію земельних ділянок" від
26.12.1992 року № 15-92 та ст..ст.6 ч.2, 17 , 67
Земельного Кодексу України, оскільки в
оскаржуваному рішенні не зазначено ні
розмір земельної ділянки, яка
передається у власність відповідачу у
справі ні конкретна адреса її
розташування.

Рішенням місцевого суду було
встановлено, що при видачі
оскаржуваного Державного акта
сільрадою також було порушено вимоги
ст.1 Декрету України від 26 грудня 1992
року № 15-92, якою передбачено, що
передачі у приватну власність громадян
підлягають лише земельні ділянки
раніше надані їм для ведення
особистого підсобного господарства,
будівництва і обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
(присадибна ділянка), садівництва,
дачного і гаражного будівництва, у
межах норм, установлених Земельним
кодексом України.

В той же час, будь-яких доказів на
підтвердження того, що відповідач, на
час звернення із заявою про передачу
йому у приватну власність земельної
ділянки, на законних підставах
користувався земельною ділянкою в
розмірі саме 0, 297 га останнім суду
надано не було.

В порушення вимог передбачених ст.ст.59,
60 ЦПК України відповідачем не було
надано належних та допустимих
доказів на підтвердження своїх доводів
щодо передачі йому в 1992 році дирекцією
радгоспу "Червоний жовтень" відповідно
до Постанови Верховної Ради України
"Про прискорення земельної реформи та
приватизацію землі" від 13 березня 1992
року № 2200-ХІ як працівнику радгоспу
додатково земельної ділянки в розмірі
0,15 га.

Крім того, з оскаржуваного Державного
акту на землю вбачається, що земельна
ділянка розміром 0,297 га передається
відповідачу саме для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

В той же, відповідно до ч.2 ст.67
Земельного Кодексу України (1990 року)
розмір ділянки, яка передається у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у сільських
населених пунктах повинен бути не
більше 0,25 гектара.

Також, в Державному акті є посилання на
рішення сільської ради № 24 від 27.08.1993
року. В той же час, місцевим судом
встановлено і з матеріалів справи
вбачається, що зазначеним рішенням
питання щодо передачі у приватну
власність земельної ділянки
відповідачу у справі не приймалось.

З огляду на вимоги ст.ст.125, 126
Земельного Кодексу України колегія
суддів вважає такими, що не
заслуговують на уваги і доводи
апеляційної скарги щодо
необґрунтованості звернення з
позовними вимогами саме до відповідача
ОСОБА_3, а не до власника домоволодіння
ОСОБА_4

Так відповідно до ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", але
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно відповідно до вимог
передбачених зазначеним законом
ОСОБА_4 суду не надала.

3-тя особа ОСОБА_4 набула право
власності на незакінчений
будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2
на підставі договору дарування
укладеного 24 лютого 1995 року, а тому
відсутні підстави стверджувати, що при
переході до неї права власності саме на
зазначене нерухоме майно до неї
перейшло право власності і на земельну
ділянку розташовану за адресою
АДРЕСА_2.

Наявність рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 20 вересня 2011 року про визнання за
ОСОБА_4 права власності на земельну
ділянку пл..0,297 га, яка розташована за
адресою АДРЕСА_2 є лише підставою для
державної реєстрації її прав на
зазначене нерухоме майно відповідно до
вимог ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, яким у досить
повному обсязі з'ясовані права та
обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені та їм дана
належна оцінка, порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута в межах
позовних вимог і на підставі наданих
сторонами доказів, тому апеляційний
суд приходить до висновку, що рішення
суду є законним і обґрунтованим, і його
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 15 березня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -