Справа № 367/2441/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Резняк
Н,Слободянюк М

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції,3-і особи приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4,приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5,ОСОБА_6 про визнання
правочинів недійсними,за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції,3-і особи
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_4,приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_5,ОСОБА_6 про визнання права
власності та за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції,3-і особи приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4,приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, ОСОБА_1 про витребування
майна та скасування державної
реєстрації

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом,відповідно до якого
зазначила,що 06.07.2012 року між нею та
відповідачем було укладено договір
позики грошей, відповідно до якого
відповідач передав їй гроші у сумі
135830грн., що на день укладення договору
було еквівалентно 17000доларів США.

Відповідно до п.2 зазначеного договору
розрахунок щодо повернення суми позики
мав бути здійсненим не пізніше 01.02.2013
року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики між
сторонами 06.07.2012 року було також
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого вона передала в іпотеку
нерухоме майно, а саме - земельну
ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 0,0600га та розташований
на зазначеній ділянці житловий будинок
загальною площею 188,1кв.м.

27.11.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 на її ім'я поштою було
направлено заяву відповідача ОСОБА_2 з
вимогою сплатити суму боргу з
урахуванням пені та 3% річних, витрати
на послуги нотаріуса та гонорар
адвоката, а всього 162250,55 грн. з
пропозицією не пізніше 28 грудня 2013 року
сплатити вказану суму.

Дану заяву вона отримала її 29.11.2013 року
(ввечері у п'ятницю).

13.12.2013 року Ухвалою Ірпінського
міського суду Київської області по
справі №367/7743/13-ц було накладено арешт
та заборонено відчужувати у будь-який
спосіб будинок АДРЕСА_1.

20.12.2013 року вона на адресу приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 направила
листа, в якому зазначала, що сума,
вказана у вимозі про виконання
зобов'язання не є безспірною, оскільки
до неї включено гонорар адвокату 8000
грн., що не передбачено ані законом, ані
договором.

28.12.2013 року (в суботу ввечері), на
підставі дублікату іпотечного
договору, виданого 27.11.2013 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
Реєстраційною службою Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області було здійснено переоформлення
права власності предмету іпотеки на
ОСОБА_2

При цьому ОСОБА_2 не було здійснено
оцінку майна, яке він як
іпотекодержатель придбавав на свою
користь.

Також при переоформленні права
власності на предмет іпотеки, ОСОБА_2 не
було відшкодовано їй суму перевищення
90% вартості предмета іпотеки над
розміром основного зобов'язання.

Крім того відповідач, продовжуючи дії з
подальшого незаконного виведення
майна з її власності здійснив його
подальше відчуження.

15.03.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договори: позики на суму 1 300
000,00 грн. до 20.03.2014 року, та іпотеки в
якості забезпечення виконання
зобов'язання позики. Відповідно до
договору іпотеки ОСОБА_2 передав в
іпотеку нерухоме майно: земельну
ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1
та житловий будинок розташований на
цій ділянці.

При цьому ОСОБА_2 було здійснено оцінку
переданого в іпотеку ОСОБА_3, майна,
згідно якої вартість земельної ділянки
та будинку за адресою АДРЕСА_1
становить 1 300 000, 00 грн.

В подальшому, 21.03.2014 року, на підставі
договору про задоволення вимог ОСОБА_3
як іпотекодержателя, засвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
було здійснено переоформлення права
власності на земельну ділянку
розташовану за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 0,0600 га та
розташований на зазначеній ділянці
житловий будинок загальною площею 188,1
кв.м.

Позивачка вважає правочин з
переоформлення на ОСОБА_2 права
власності на предмет іпотеки та
реєстрацію цього правочину було
здійснено з цілою низкою порушень
вимог чинного законодавства, а тому
повинен бути визнаний недійсним .

Правочином з оформлення на ОСОБА_2
права власності на земельну ділянку
розташовану за адресою АДРЕСА_1 та
розташований на зазначеній ділянці
житловий будинок було відчужено від
Позивача майно, на яке було накладено
судовий арешт та заборонено
відчужувати у будь-який спосіб, то цей
правочин суперечить вимогам закону, а
тому є нікчемним.

Правочин з переоформлення на ОСОБА_2
права власності на предмет іпотеки
було здійснено з порушенням вимог
ст.ст. 35, 37 ЗУ «Про іпотеку».

Вимогу про виконання грошового
зобов'язання не пізніше 28.12.2013 року,
було направлено позивачу приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 27.11.2013 року
поштою з міста Київ до міста Ірпінь.

Як свідчить відбиток печатки та підпис
листоноші на конверті, зазначену
вимогу вона отримала 29.11.2013 року.

Оскільки вимогу було доставлено їй
29.11.2013 року, перебіг строку починається
з 30.11.2013 року, то закінчується
тридцятиденний строк 29.12.2013 року.

29.12.2013 року (останній день тридцяти
денного строку) є неділя - вихідний
строк, тому днем закінчення строку є
30.12.2013 року.

Таким чином правочин з переоформлення
на ОСОБА_2 права власності на предмет
іпотеки було здійснено з порушенням
вимог спеціального закону - ст.35 ЗУ «Про
іпотеку» - в частині надання
іпотекодавцю тридцятиденного строку
для виконання порушеного зобов'язання
за вимогою.

Зазначене порушення ОСОБА_2 вимог
закону призвело до порушення її права
виконати зобов'язання протягом
тридцяти денного строку, а саме до
30.12.2013 року.

ОСОБА_2 не було здійснено оцінку майна,
переданого в іпотеку, а також не було
відшкодувано їй суму перевищення 90%
вартості предмета іпотеки над розміром
основного зобов'язання.

Таким чином відповідач зареєстрував
право власності за оплатним
правочином, не визначивши його
вартості на момент набуття, що
суперечить вимогам ст.37 ЗУ «Про
іпотеку» та порушує права Позивача.

Оскільки ОСОБА_2 не було дотримано всіх
умов набуття права власності на
предмет іпотеки, то він не набув на
нього права власності, а тому правові
підстави для реєстрації набуття такого
права були відсутні.

Крім того, 20.12.2013 року нею на адресу
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було направлено листа, в якому
воназазначала, що сума, вказана у
вимозі про виконання зобов'язання не є
безспірною, оскільки до неї включено
гонорар адвокату 8000 грн., що не
передбачено ні ЗУ «Про іпотеку», ні
договором іпотеки від 06.07.2013 року.

Тому правочин з переоформлення на
ОСОБА_2 права власності на предмет
іпотеки не відповідає вимогам ЗУ «Про
іпотеку» - в частині розрахунку суми
основного зобов'язання.

Крім того,позивачка зазначила,що
Договір про задоволення вимог
іпоткодержателя від 21.03.2014 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також
підлягає визнанню недійсним з підстав,
зазначених вище, оскільки його було
укладено всупереч Ухвали Ірпінського
міського суду Київської області від
13.12.2013 року по справі №367/7743/13-ц, якою
було накладено арешт та заборонено
відчужувати у будь-який спосіб будинок
АДРЕСА_1, який був предметом іпотеки.

Тому правочин з переоформлення на
ОСОБА_2 права власності на предмет
іпотеки від 28.12.2013 року, а також договір
про задоволення вимог
іпотекодержітеля від 21.03.2014 року, яким
право власності було переоформлено на
ОСОБА_3, є недійсними.

Позивачка просить визнати
недійсним правочин з оформлення на
ОСОБА_2 права власності на предмет
іпотеки: земельну ділянку розташовану
за адресою АДРЕСА_1 та розташований на
зазначеній ділянці житловий
будинок;Скасувати державну реєстрацію
права власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1
та розташований на зазначеній ділянці
житловий будинок;Визнати недійсним
Договір про задоволення вимог
іпоткодержателя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
від 21.03.2014 року;Скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на
земельну ділянку розташовану за
адресою АДРЕСА_1 та розташований на
зазначеній ділянці житловий будинок.

ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну
заяву,відповідно до якої зазначив,що
15.03.2014 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір безпроцентної позики,
згідно якого він передав, а ОСОБА_2
прийняв грошові кошти у розмірі 1 300 000
грн. та зобов'язався повернути позику у
строк до двадцятого березня дві тисячі
чотирнадцятого року.

Зазначений договір укладено в
письмовій формі та нотаріально
засвідчено.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань Боржником за договором
безпроцентної позики між
вищевказаними ними було укладено
договір іпотеки від 15.03.2014 року, в силу
чого Іпотекодержатель (ОСОБА_3.) має
право в разі невиконання Іпотекодавцем
(ОСОБА_2.) зобов'язань, забезпечених
іпотекою, одержати задоволення своїх
вимог за рахунок переданого в іпотеку
Предмету іпотеки переважно перед
іншими кредиторами Іпотекодавця.

Предметом іпотеки є:

Житловий будинок АДРЕСА_1, загальна
площа - 188,1 кв.м., житлова - 67,6 та належить
Іпотекодавцеві на праві власності,
згідно Дублікату іпотечного договору,
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, 27 листопада 2013
року, реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна: 09, номер запису
про право власності 4173694.

Земельна ділянка площею 0,0600 га,
кадастровий номер :01:031:0160, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, та
належить Іпотекодавцеві на праві
власності, згідно Дублікату іпотечного
договору, посвідченого ОСОБА_4
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу, 27
листопада 2013 року, номер запису про
право власності 4173686.

ОСОБА_2 позику в строк до 20.03.2014 року не
повернув.

20.04.2014 року ним було направлено
телеграму ОСОБА_2 про необхідність
повернення суми позики у розмірі 1 300 000
грн. .Однак позику так й не було
повернуто, як пояснив ОСОБА_2, внаслідок
відсутності коштів.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
іпотеку», зважаючи на відсутність
коштів для повернення позики, між ним
та ОСОБА_2 21.03.2014 року було укладено
Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки, згідно якого
Іпотекодавець - ОСОБА_2 передав, а
Іпотекодержатель ОСОБА_3 набув у
власність, в рахунок погашення боргу
Боржника за договором безпроцентної
позики (Основним зобов'язанням) та в
рахунок виконання зобов'язань
Іпотекодавцем за Іпотечним договором
нерухоме майно:Житловий будинок
АДРЕСА_1, загальна площа - 188,1 кв.м.,
житлова - 67,6 та належить Іпотекодавцеві
на праві власності, згідно Дублікату
іпотечного договору, посвідченого
ОСОБА_4 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, 27 листопада 2013 року.Земельну
ділянку площею 0,0600га, кадастровий
номер :01:031:0160, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення:
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, та належить
Іпотекодавцеві на праві власності,
згідно Дублікату іпотечного договору,
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, 27 листопада 2013
року.

Поскільки він набув право власності на
спірний будинок на підставі Договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки від 21.03.2014 року, тобто
за оплатним договором, оскільки
предмет іпотеки було передано йому у
власність в рахунок погашення
грошового зобов'язання, в забезпечення
виконання якого був укладений
іпотечний договір спірне майно не може
бути витребуване у нього.

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених Законом.

ОСОБА_1 не визначено підстав,
передбачених ст.ст. 203.215 ЦК України для
визнання недійсним правочину з
оформлення на ОСОБА_2 права власності
на предмет іпотеки: земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та
розташований за зазначеній ділянці
житловий будинок та Договору про
задоволення вимог іпотеко держателя
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.03.20134 року.

Поскільки позивач за первісним
позовом оспорює його право власності,
шляхом визнання недійсним Договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
між ним та ОСОБА_2 від 21.03.2014 року, який є
підставою виникнення права власності
на спірний будинок за ним, вважає за
необхідним пред'явити зустрічний позов
про визнання права власності на спірне
майно.

Позивач просить визнати за ним ОСОБА_3
право власності на Житловий будинок
АДРЕСА_1, загальна площа - 188,1 кв.м.,
житлова - 67,6 та земельну ділянку площею
0,0600 га, кадастровий номер :01:031:0160,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

ОСОБА_6 подав до суду позовну
заяву,відповідно до якої зазначив ,що з
ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому
шлюбі з 20.02.1998 року по 24.10.2013 року.

В період шлюбу з ОСОБА_1 було набуто у
власність будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка площею 0,0600 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
вказаною адресою.

Вказане нерухоме майно є їхньою
спільною сумісною власністю.

06.07.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір позики грошових
коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2
передав ОСОБА_1 гроші у сумі 135830
гривень, що на день укладання договору
було еквівалентно 17000 доларів США.

Відповідно до п.2 зазначеного договору
розрахунок щодо повернення суми позики
мав бути здійснений не пізніше 01.02.2013
року.

Він, на той період часу як чоловік
ОСОБА_1 надав їй згоду на укладення
даного правочину у формі нотаріально
посвідченої заяви.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання, 06.07.2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено іпотечний
договір, який був посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

Згідно пункту 2.1 Договору іпотеки від
06.07.2012 року в забезпечення виконання
своїх зобов'язань за Договором позики
Іпотекодавець передав в іпотеку
нерухоме майно: земельну ділянку
площею 0,0600 га, кадастровий номер
земельної ділянки: :01:031:0160, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить Іпотекодавню на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 270415 від
17.05.2010 року та житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
21.06.2012 року.

Згідно пункту 6.1 Договору іпотеки від
06.07.2012 року у разі невиконання чи
неналежного виконання Іпотекодавцем
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу ( в тому числі у випадку
прострочення чергових платежів) та/або
Іпотекодавем за цим Договором,
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги шляхом звернення стягнення
на предмет Іпотеки.

Пункт 6.2. Договору іпотеки від 06.07.2012
року передбачає, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на розсуд
Іпотекодержателя на підставі рішення
суду, виконавчого напису нотаріуса або
за домовленістю сторін згідно з
договором про задоволення вимог
Іпотекодержателя, укладеним шляхом
здійснення застереження про
задоволення вимог Іпотекодержателя,
яке викладене в пп. 6.2,1, 6.2.2, та 6.2.3 цього
пункту Договору.

27.11.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_1 поштою
було направлено заяву ОСОБА_2 з вимогою
сплати боргу з урахуванням пені та 3%
річних, витрати на послуги нотаріуса та
гонорар адвоката, а всього 162250. 55 грн. з
пропозицією не пізніше 28 грудня 2013 року
сплатити вказану суму.

13.12.2013 року Ухвалою Ірпінського
міського суду Київської області по
справі № 367/7743/13-ц було накладено арешт
та заборонено відчуджувачу у будь-якій
спосіб відчуджувати земельну ділянку
та будинок АДРЕСА_1.

20.12.2013 року ОСОБА_1, на адресу приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, було
направлено листа, в якому остання
зазначила, що сума, вказана у вимозі про
виконання зобов'язання не є безспірною,
оскільки до неї включено гонорар
адвокату, що не передбачено ані
законом, ані договором.

28.12.2013 року (в суботу), на підставі
дублікату іпотечного договору (06.07.2012),
виданого 27.11.2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Реєстраційною службою Ірпінського
міського управління юстиції було
здійснено переоформлення предмета
іпотеки на ОСОБА_2

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 06.01.2014
року власником домоволодіння АДРЕСА_1
зазначений відповідач - ОСОБА_2,
підстава виникнення права власності:
договір про задоволення вимог іпотеко
держателя, серія та номер 3624, виданий
06.07.2012 року приватнім нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 дата реєстрації: 28.12.2013
року.

Позивач зазначив,що його колишня
дружина - ОСОБА_1 не укладала з ОСОБА_2
договору задоволення вимог
іпотекодержателя, який нібито 06.07.2012
року було посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Згідно листа приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 від 05.06.2014 року, остання
повідомила. що не посвідчувала договір
задоволення вимог іпотекодержателя,
серії та № 3624 від 06.07.2012 року.

Договір фактично не міг бути
посвідчений нотаріусом - 06.07.2012 року,
оскільки 06.07.2012 року було укладено між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір позики грошей
та договір іпотеки.

Крім того, згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
06.01.2014 року власником земельної
ділянки: АДРЕСА_1, площею 0.06 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
вказаний- ОСОБА_2. Підстава виникнення
права власності - Державний акт на
право власності на земельну ділянку,
серія та номер: 86, виданий 18.05.2010
року. Дата реєстрації - 28.12.2013 року.

Однак, згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку від
18.05.2010 року, власником земельної
ділянки АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, а не ОСОБА_2

Реєстраційною службою Ірпінського
міського управління юстиції були
зареєстровані речові права на вказане
нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі не
існуючого договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 06.07.2012 року
та на підставі правоустановлюючого
документу, де власником зазначена
ОСОБА_1 Крім того, вказана служба
незаконно зареєструвала за ОСОБА_2
вказані речові права, оскільки на
момент державної реєстрації -28.12.2013
року, дане майно було арештоване
ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 13.12.2013 року.

Тому позивач вважає, що його та ОСОБА_1
майно- домоволодіння та земельна
ділянка АДРЕСА_1, вибуло з спільного
володіння без їхнього волевиявлення і
незаконно було зареєстроване
реєстраційною службою Ірпінського
міського управління юстиції за
відповідачем - ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 продовжуючи дії з
подальшого незаконного виведення
майна з їхньої спільної власності з
ОСОБА_1 здійснив його подальше
відчудження ОСОБА_3

15.03.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір позики грошових
коштів на суму 13000000 гривень (строком на
5 діб) до 20.03.2014 року та договір іпотеки.
Відповідно до договору іпотеки ОСОБА_2
передав з іпотеку нерухоме майно:
земельну ділянку та житловий будинок
АДРЕСА_1.

21.03.2014 року між відповідачами було
укладено договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, який був посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
Згідно п.1.1 умов даного Договору
іпотеко держатель - ОСОБА_3 набув право
предмет іпотеки. В той самий день,
приватний нотаріус ОСОБА_5
зареєструвала право власності на
предмет іпотеки за відповідачем ОСОБА_3

Хоча, станом на 21.03.2014 року спірне майно
перебувало під обтяженням (арештом),
який був накладений ухвалою
Ірпінського міського суду Київської
області від 13.12.2013 року. Наведені
обставини стверджуються ухвалою
Ірпінського міського суду Київської
області від 13.12.2013 року.

Крім того, на даний час в провадженні
слідчого відділу Ірпінського МВ ГУ МВС
України в Київської області
знаходяться матеріали кримінального
провадження порушеного за фактом
заволодіння майном ОСОБА_1, - будинку та
земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом
обману (шахрайство) в особливо великих
розмірах (ч.4 ст.190 КК України) та
матеріали кримінального провадження
щодо службової недбалості (ст.367 КК
України) службових осіб реєстраційної
служби Ірпінського міського
управління юстиції.

Позивач просить витребувати земельну
ділянку, площею 0,06 га, кадастровий
номер: :01:031:0160, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 із незаконного
володіння ОСОБА_3.Витребувати житловий
будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1
із незаконного володіння
ОСОБА_3.Скасувати державну реєстрацію
права власності ОСОБА_2 на
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,06 га, кадастровий
номер: :01:031:0160, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.Скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,06 га, кадастровий
номер: :01:031:0160, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_12 у судовому засіданні свої
позовні вимоги та позовні вимоги
ОСОБА_6 підтримали,просили їх
задовольнити,зустрічну позовну заяву
не визнали,просили у позові
відмовити,поскільки право власності на
будинок та земельну ділянку
неправомірно вибуло із власності
позивачки та незаконно дане право
власності було переоформлено на
ОСОБА_2Переоформлення права власності
відбулось у той час,коли ухвалою
Ірпінського міського суду на майно
було накладено арешт.Крім того,було
порушено вимоги ст..35,36,37 Закону України
«Про іпотеку»,не було проведено оцінку
майна,не сплачено позивачці різницю
вартості майна та суми боргу,який
підлягав поверненню ОСОБА_2 згідно
договору позики.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з»явився,подав до суду письмові
заперечення на позов ОСОБА_1
,відповідно до яких просив у даному
позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3-
ОСОБА_13 у судовому засіданні позов
ОСОБА_1 та позов ОСОБА_6 не
визнала,просила у позовних вимогах
відмовити,зустрічну позовну заяву
підтримала,просила її задовольнити.

Представник відповідача реєстраційної
служби Ірпінського міського
управління юстиції у судове засідання
не з»явився,про день розгляду справи
повідомлений належним чином.

ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_14
підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 та
позов ОСОБА_6,проти зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 заперечували з тих
підстав,що спірний будинок та земельна
ділянка незаконно вибули із власності
ОСОБА_1,а тому дане нерухоме майно
повинно бути витребувано із чужого
незаконного володіння. Зазначили,що
ОСОБА_2 незаконно переоформив на себе
право власності на будинок та земельну
ділянку,незаконно отримав дублікат
договору іпотеки.

3-і особи по справі приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4,приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 у судове засідання не
з»явились,про день розгляду справи
повідомлялись належним чином.

Суд,заслухавши пояснення
сторін,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов ОСОБА_1 таким ,що не
підлягає до задоволення,позов ОСОБА_3
таким,що не підлягає до
задоволення,позов ОСОБА_6 таким,що не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
«Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України»Кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
«Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було
встановлено,що 06.07.2012 року між ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір позики грошей, відповідно до
якого відповідач передав позивачці
гроші у сумі 135830грн., що на день
укладення договору було еквівалентно
17000доларів США.

Відповідно до п.2 зазначеного договору
розрахунок щодо повернення суми позики
мав бути здійсненим не пізніше 01.02.2013
року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики між
сторонами 06.07.2012 року було також
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого позивачка передала в іпотеку
ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме - земельну
ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 0,0600га та розташований
на зазначеній ділянці житловий будинок
загальною площею 188,1кв.м.Наведені
обставини справи стверджуються копією
договору позики та договору іпотеки
(а.с.7-12)

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що 27.11.2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на ім'я
позивачки поштою було направлено заяву
відповідача ОСОБА_2 з вимогою сплатити
суму боргу з урахуванням пені та 3%
річних, витрати на послуги нотаріуса та
гонорар адвоката, а всього 162250,55 грн. з
пропозицією не пізніше 28 грудня 2013 року
сплатити вказану суму,що стверджується
копією листа (а.с.13-14).

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що на підставі рішення
державного реєстратора Заболотного
А.В реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції від 06.01.2014р
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ,яке було прийнято на підставі
дублікату іпотечного договору №
3024,виданого 27.11.2013р,за відповідачем
ОСОБА_2 було зареєстровано право
власності на земельну ділянку
розташовану за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 0,0600га та житловий
будинок АДРЕСА_1,що стверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав та копією зазначеного рішення
(а.с.35-36,51).

У послідуючому ,15.03.2014 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було укладено договір
безпроцентної позики, згідно якого
ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв
грошові кошти у розмірі 1 300 000 грн. та
зобов'язався повернути позику у строк
до двадцятого березня дві тисячі
чотирнадцятого року,що стверджується
копією договору позики (а.с.169-170)

Зазначений договір було укладено в
письмовій формі та нотаріально
засвідчено.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань Боржником за договором
безпроцентної позики між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки
від 15.03.2014 року, відповідно до умов
якого Іпотекодержатель ОСОБА_3 має
право в разі невиконання Іпотекодавцем
ОСОБА_2 зобов'язань, забезпечених
іпотекою, одержати задоволення своїх
вимог за рахунок переданого в іпотеку
Предмету іпотеки переважно перед
іншими кредиторами Іпотекодавця.

Предметом іпотеки є:

Житловий будинок АДРЕСА_1, загальна
площа - 188,1 кв.м., житлова - 67,6 та належить
Іпотекодавцеві на праві власності,
згідно Дублікату іпотечного договору,
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, 27 листопада 2013
року, реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна: 09, номер запису
про право власності 4173694.

Земельна ділянка площею 0,0600 га,
кадастровий номер :01:031:0160, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, та
належить Іпотекодавцеві на праві
власності, згідно Дублікату іпотечного
договору, посвідченого ОСОБА_4
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу, 27
листопада 2013 року, номер запису про
право власності 4173686.Наведені
обставини справи стверджуються копією
договору іпотеки (а.с.171-174)

21.03.2014р року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки, згідно якого
Іпотекодавець - ОСОБА_2 передав, а
Іпотекодержатель ОСОБА_3 набув у
власність, в рахунок погашення боргу
Боржника за договором безпроцентної
позики (Основним зобов'язанням) та в
рахунок виконання зобов'язань
Іпотекодавцем за Іпотечним договором
нерухоме майно:Житловий будинок
АДРЕСА_1, загальна площа - 188,1 кв.м.,
житлова - 67,6 та належить Іпотекодавцеві
на праві власності, згідно Дублікату
іпотечного договору, посвідченого
ОСОБА_4 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, 27 листопада 2013 року.Земельну
ділянку площею 0,0600га, кадастровий
номер :01:031:0160, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення:
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, та належить
Іпотекодавцеві на праві власності,
згідно Дублікату іпотечного договору,
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, 27 листопада 2013
року.Наведені обставини справи
стверджуються копією зазначеного
договору (а.с.175-178)

Частиною 1 статті 203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншім актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Статтею 215 ЦК України визначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент його вчинення
вимог, встановлених частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього кодексу.

Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено,
що недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Позивачка ОСОБА_1 просить визнати
недійсним правочин з оформлення на
ОСОБА_2 права власності на предмет
іпотеки: земельну ділянку розташовану
за адресою АДРЕСА_1 та розташований на
зазначеній ділянці житловий
будинок.Дані позовні вимоги не
підлягають до задоволення,поскільки у
судовому засіданні було встановлено,що
за ОСОБА_2 право власності на будинок та
земельну ділянку по АДРЕСА_1 було
зареєстровано не на підставі
правочину,а на підставі рішення
державного реєстратора Заболотного
А.В реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції від
06.01.2014р.Дане рішення державного
реєстратора, а також його дії
позивачкою у передбаченому законом
порядку не було оскаржено,рішення від
06.01.2014р не було скасовано.Відповідно не
підлягають до задоволення і вимоги
позивачки в частині скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_2 на земельну ділянку розташовану
за адресою АДРЕСА_1 та розташований на
зазначеній ділянці житловий будинок.
Щодо посилання позивачки на ті
обставини ,що на час перереєстрації
права власності на майно на ОСОБА_2
ухвалою Ірпінського суду від 13.12.2013р
було накладено арешт на будинок та
земельну ділянку,то у судовому
засіданні було встановлено,що ухвалою
Ірпінського міського суду від 13.12.2013р
згідно клопотання ОСОБА_1 було
накладено арешт на будинок АДРЕСА_1
(а.с.17).Однак,суду не було надано доказів
тих обставин,що на час прийняття
реєстратором рішення 06.01.2014р та
переоформлення права власності на
будинок та земельну ділянку на ОСОБА_2
зазначена ухвала суду була прийнята до
виконання реєстраційною службою та
відповідно до Реєстру було внесено
відомості про арешт даного майна.Щодо
посилань позивачки у позовній заяві та
у судовому засіданні на ті обставини,що
при переоформленні права власності на
майно на ОСОБА_2 були порушені вимоги
ст..35,36,37 Закону України «Про
іпотеку»,то суд не приймає до уваги
дані обґрунтування,поскільки даними
нормами передбачений порядок
укладання договору про задоволення
вимог іпотекодержателя.Як уже
зазначалось право власності на будинок
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 було зареєстровано
не на підставі договору про
задоволення вимог іпотекодаржателя,а
на підставі рішення державного
реєстратора від 06.01.2014р та дублікату
договору іпотеки,які у передбаченому
законом порядку оскаржені не були. Тому
суд відмовляє позивачці у позовних
вимогах про визнання недійсним
правочину з оформлення на ОСОБА_2 права
власності на предмет іпотеки: земельну
ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1
та розташований на зазначеній ділянці
житловий будинок та у скасуванні
державної реєстрації права власності
ОСОБА_2 на земельну ділянку розташовану
за адресою АДРЕСА_1 та розташований на
зазначеній ділянці житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 просить визнати
недійсним Договір про задоволення
вимог іпотеко держателя між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 від 21.03.2014 року та скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_3 на земельну ділянку розташовану
за адресою АДРЕСА_1 та розташований на
зазначеній ділянці житловий
будинок.Суд відмовляє позивачці у
даних позовних вимогах,поскільки
Договір про задоволення вимог іпотеко
держателя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
21.03.2014 року був укладений відповідно до
вимог чинного законодавства,а саме
статтею 37 Закону України «Про іпотеку»
визначено порядок передачі іпотеко
держателю права власності на предмет
іпотеки.Так,іпотеко держатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки.Правовою підставою
для реєстрації права власності іпотеко
держателя на нерухоме майно ,яке є
предметом іпотеки,є договір про
задоволення вимог іпотеко держателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі,яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотеко держателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов»язання. Рішення про
реєстрацію права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки, може бути
оскаржено іпотекодавцем у
суді.Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності. У разі
набуття права власності на предмет
іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя.

У судовому засіданні було
встановлено,що 21.03.2014р року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було укладено Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
шляхом передачі іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки,
згідно якого Іпотекодавець - ОСОБА_2
передав, а Іпотекодержатель ОСОБА_3
набув у власність, в рахунок погашення
боргу Боржника за договором
безпроцентної позики (Основним
зобов'язанням) та в рахунок виконання
зобов'язань Іпотекодавцем за Іпотечним
договором нерухоме майно:Житловий
будинок АДРЕСА_1, загальна площа - 188,1
кв.м., житлова - 67,6 та належить
Іпотекодавцеві на праві власності,
згідно Дублікату іпотечного договору,
посвідченого ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, 27 листопада 2013
року.Земельну ділянку площею 0,0600га,
кадастровий номер :01:031:0160, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, та
належить Іпотекодавцеві на праві
власності, згідно Дублікату іпотечного
договору, посвідченого ОСОБА_4
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу, 27
листопада 2013 року.Суд не вбачає підстав
,передбачених ст..203,215,216 ЦК України для
визнання даного договору
недійсним,тому відмовляє позивачці у
вимогах про визнання його недійсним та
про скасування державної реєстрації
права власності ОСОБА_3 на спірний
будинок та земельну ділянку.

Враховуючи викладені обставини
справи,суд відмовляє позивачці ОСОБА_1
у позові у повному обсязі.

Згідно зустрічної позовної заяви
ОСОБА_3 просить визнати за ним право
власності на Житловий будинок АДРЕСА_1,
загальна площа - 188,1 кв.м., житлова - 67,6 та
земельну ділянку площею 0,0600 га,
кадастровий номер :01:031:0160, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Суд відмовляє позивачу у даних
вимогах,поскільки у судовому засіданні
встановлено,що ОСОБА_3 є власником
зазначеного будинку та земельної
ділянки на підставі Договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 21.03.2014р,право власності ОСОБА_3 у
передбаченому законом порядку
зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
(а.с.223-226).Посилання позивача як на
підставу визнання права власності на
підставі ст.. 392 ЦК України на ті
обставини,що позивачкою ОСОБА_1 не
визнається його право власності на
дане майно , суд вважає надуманим та
безпідставним.

ОСОБА_6 згідно поданою ним позовної
заяви просить витребувати земельну
ділянку, площею 0,06 га, кадастровий
номер: :01:031:0160, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 із незаконного
володіння ОСОБА_3.Витребувати житловий
будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1
із незаконного володіння
ОСОБА_3.Скасувати державну реєстрацію
права власності ОСОБА_2 на
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,06 га, кадастровий
номер: :01:031:0160, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.Скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,06 га, кадастровий
номер: :01:031:0160, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Дані позовні вимоги не підлягають до
задоволення виходячи із наступного:

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Частина 1 ст. 388 ЦК України передбачає,
що у випадку, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно: 1) було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння; 2) було викрадене у власника
або особи, якій він передав майно у
володіння; 3) вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом.

У судовому засіданні було
встановлено,що на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 21.06.2012р позивачка ОСОБА_1 була
власником житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с. 183).На підставі державного акту на
право власності на землю від 18.05.2010 р
ОСОБА_1 була власником земельної
ділянки пл.. 0,0600га по АДРЕСА_1 (а.с.
184-185).Дане майно було набуто ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 у період шлюбу,що не
заперечується сторонами по справі.

Як зазначалось раніше,ст.. 388 ЦК України
передбачені підстави витребування
майна його власником із чужого
незаконного володіння.ОСОБА_6 у своїй
позовній заяві посилається на ті
обставини,що житловий будинок і
земельна ділянка по АДРЕСА_1 вибули із
їх з ОСОБА_1 володіння незаконно та без
їх волевиявлення.Однак,як уже
зазначалось раніше,право власності на
зазначений будинок та земельну ділянку
було зареєстровано за відповідачем
ОСОБА_2 на підставі рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 06.01.2014р та дублікату
іпотечного договору №3024.Зазначене
рішення реєстратора,дії нотаріуса по
видачі дублікату іпотечного договору
позивачем у передбаченому законом
порядку оскаржені не були.У
послідуючому 21.03.2014р року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було укладено Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
шляхом передачі іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки,
згідно якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3
набув у власність, в рахунок погашення
боргу Боржника за договором
безпроцентної позики та в рахунок
виконання зобов'язань Іпотекодавцем за
Іпотечним договором нерухоме
майно:Житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельну ділянку пл..0,06га по
АДРЕСА_1.Даний договір також не був
оскаржений у передбаченому законом
порядку.

Враховуючи викладене,суд вважає позов
ОСОБА_6 безпідставним та таким,що не
підлягає до задоволення у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 154 ч 6 ЦПК
України "Якщо у задоволенні позову було
відмовлено,провадження у справі було
закрито або заяву було залишено без
розгляду,вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили .Суд
може одночасно з ухваленням судового
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову".

Суд вважає за необхідне одночасно з
ухваленням даного судового рішення
скасувати заходи забезпечення
позову,які були вжиті ухвалою
Ірпінського міського суду Київської
області від 10.07.2014р та зняти арешт,який
був накладений даною ухвалою суду на
будинок АДРЕСА_1 та на земельну
ділянку,розташовану за адресою
АДРЕСА_1,власником яких є ОСОБА_3.

На підставі ст. 203,215,328,355,388,392 ЦК
України,Закону України «Про іпотеку»
,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 154,213-218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

ОСОБА_3 у позові відмовити.

ОСОБА_6 у позові відмовити.

Скасувати заходи забезпечення
позову,які були вжиті ухвалою
Ірпінського міського суду Київської
області від 10.07.2014р та зняти арешт,який
був накладений даною ухвалою суду на
будинок АДРЕСА_1 та на земельну
ділянку,розташовану за адресою
АДРЕСА_1,власником яких є ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 08.09.2014р.

Суддя: С. І. Оладько