Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3785/14
Головуючий у 1 інстанції Омельчук В.Є.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Пологівського
районного суду Запорізької області
від 16 липня 2014 року, за позовом
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що відповідно до укладеного
договору б/н від 07.03.2007 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_4, останній
отримав кредит у розмірі 3600 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 34.80% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана Заява разом з Умовами та
правилами надання банківських послуг
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
відсотків, комісії за користування
кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання
за договором та угодою виконав в
повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

Відповідно до п. п.6.5, 6.6 Умов та правил
надання банківських послуг,
позичальник зобов'язався погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, оплачувати
комісії, передбачені договором, а у
разі невиконання зобов'язань за
договором , на вимогу банку повернути
кредит.

Відповідно до п.8.6 умов надання
банківських послуг, при порушенні
позичальником строків платежів за
будь-яким з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 30 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, таким
чином порушивши умови кредитного
договору.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 31.01.2014 року має
заборгованість - 22476,20 грн., яка
складається з наступного: 6444.29 грн. -
заборгованість за кредитом, 8794.66 грн. -
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом; 5690.76 грн. -
заборгованість по комісіям за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1046,49 грн. -
штраф (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, просив
стягнути з відповідача на їх користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 22476.20 грн. та судові витрати по
справі.

Заочним рішенням Пологівського
районного суду Запорізької області від
16 липня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що позивачем пропущено строк
позовної давності без поважних причин.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає встановленим обставинам
справи та положенням матеріального і
процесуального права.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції, що
07.03.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_4, був укладений кредитний
договір № б/н, який складають разом
Заява позичальника, Умови надання
банківських послуг, Правила
користування платіжною карткою, згідно
з умовами якого відповідачу був
наданий кредит в розмірі 3600 грн., у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків у розмірі 34.80% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
(а/с 10-17).

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов кредитного договору
станом на 31.01.2014 року має
заборгованість - 22476,20 грн., яка
складається з наступного: 6444.29 грн. -
заборгованість за кредитом, 8794.66 грн. -
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом; 5690.76 грн. -
заборгованість по комісіям за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1046,49 грн. -
штраф (процентна складова) (а/с 6-9).

До суду з позовом ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» звернувся 23.04.2014року(а/с2).

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_4, не виконав взятих на себе
зобов*язань, щодо погашення кредитної
заборгованості, і після отримання
кредиту в 2007році фактично платежів на
погашення кредиту не здійснював.

Належні та допустимі докази,
відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України, які
б з достовірністю підтвердили визнання
ОСОБА_4, свого боргу чи проплату
заборгованості, в матеріалах справи
відсутні.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, питання застосування
строку позовної давності, про що прохав
ОСОБА_4, (а/с 55), відповідно до ст. 256 ЦК
України, ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, ч. 4 ст.
267 ЦК України, з урахуванням цих
обставин та факту пред'явлення позову
тільки у квітні 2014 року, правильно
вирішено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, про те,
що позовна давність не сплинула,
оскільки строк договору не закінчився,
так як дія Карти та строк Кредитного
договору поновлювалися зі сплином
терміну дії Карти, не ґрунтується на
умовах договору та обставинах справи.

Відповідна правова позиція
викладена у постанові Верховного Суду
України від 18 червня 2014 року у справі №
6-61цс14.

За таких обставин колегія суддів
дійшла думки, що доводи апеляційної не
є суттєвими та такими, що дають
підстави для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції, яке
ухвалене з дотриманням положень
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Заочне рішення Пологівського
районного суду Запорізької області
від 16 липня 2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: