Справа №295/7686/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014 року
м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД міста ЖИТОМИРА
у складі:

Головуючого -
судді Комісарчук О.В.

З участю
секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Житомира
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування на
земельну ділянку площею 0,0242 га, що
розташована за адресою - АДРЕСА_1. При
цьому посилається на те, що він є єдиним
спадкоємцем після смерті матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Зазначив, що матері на праві власності
належили 10/100 ідеальних частин
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0,0242 га.

11.04.2014 р. приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 видано свідоцтво про
право на спадщину за законом на 10/100
ідеальних частин житлового будинку за
вказаною адресою. Постановою
приватного нотаріуса Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 11.04.2014 року йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку у
зв'язку з тим, що спадкоємець не надав
правовстановлюючий документ на
спадкове майно та витяг з Державного
земельного кадастру. Таким чином,
позивач позбавлений можливості
оформити право власності на земельну в
позасудовому порядку.

В судове засідання 11.08.2014 року сторони
не з'явились.

Від позивача надійшла заява про
розгляд справи без його участі, в якій
він просив позов задоволити, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі з
підстав, наведених в ньому.

Від представника відповідача надійшла
заява про розгляд справи без його
участі (а.с. 18).

Враховуючи, що в матеріалах справи
зібрано достатньо доказів, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності сторін відповідно до норм
ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
оцінивши належність та допустимість
доказів, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
власності належала земельна ділянка
загальною площею 0,0242 га., розташована
за адресою АДРЕСА_1, а саме - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель,
споруд, було передано 0,0140 га, а для
ведення садівництва - 0,0102 га, що
підтверджується змістом Державного
акту на право приватної власності на
землю І-ЖТ №044169, який був виданий на
підставі рішення четвертої сесії
Житомирської міської ради від 18.07.2002
року № 40, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 7724
(а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 5).

Згідно матеріалів спадкової справи №
3/2014, заведеної до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позивач є її єдиним спадкоємцем (а.с.
30-48).

Зі змісту постанови приватного
нотаріуса Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 №55/02-31 від
11.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку загальною площею 0,0242
га., що розташована за адресою АДРЕСА_1,
у зв'язку з тим, що спадкоємець не надав
правовстановлюючий документ на
спадкове майно та витяг з Державного
земельного кадастру (а.с. 47).

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права і інтересу.
Способом захисту цивільних прав і
інтересів може бути визнання права
власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах із
збереженням її цільового призначення.

Частиною 1 статті 126 Земельного Кодексу
України (в редакції, чинній станом на
18.07.2002 року) визначено, що право
власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами. Зі
змісту ст. 125 цього ж кодексу
вбачається, що право власності на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа, що
посвідчує право власності, та його
державної реєстрації.

З огляду на викладене, судом
встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку за життя
набула право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,0242 га, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.
Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відсутність
у нього оригіналу правовстановлюючого
документа на вказану земельну ділянку
позбавляє його можливості оформити
право власності на неї, тобто право
позивача порушене, а тому суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню і визнає за позивачем
право власності на земельну ділянку
загальною площею 0,0242 га, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, в порядку
спадкування.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 158, 169, 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку загальною площею 0,0242
га, а саме - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель, споруд 0,0140 га,
для ведення садівництва - 0,0102 га, що
розташована за адресою АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після смерті його
матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.В. Комісарчук