провадження № 2/361/395/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,при
секретарях:Смірновій І.В., Балабан
І.М.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання будинку спільною сумісною
власністю подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа:
Виконавчий комітет Броварської
міської ради Київської області, про
визнання права власності на будинок,
про поділ будинку, про визначення
порядку користування земельною
ділянкою,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання будинку спільною сумісною
власністю подружжя, в якій позивач
просила визнати житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя.

До початку розгляду справи по суті
відповідач ОСОБА_5 на підставі ст. 123 ЦПК
України звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя
особа: Виконавчий комітет Броварської
міської ради Київської області, про
визнання права власності на будинок,
про поділ будинку та визначення
порядку користування земельною
ділянкою.

В обґрунтування зустрічного позову
зазначав, що він та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі у період з 16
лютого 1974 року по 29 грудня 1998 року.

Шлюб між ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
розірвано 29 грудня 1998 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданим
29 грудня 1998 року Відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Броварської міської ради Київської
області.

Йому на праві власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 101 м2, житловою площею 68,9 м2,
позначений в технічному паспорті
літерою «А1», та який складається з
таких приміщень: веранди - 1-І площею 4,6
м2, коридору - 1-1 площею 3,5 м2, котельної -
1-2 площею 6,0 м2, санвузла - 1-3 площею 4,2 м2,
житлової кімнати - 1-4 площею 12,4 м2,
житлової кімнати - 1-5 площею 10,2 м2,
житлової кімнати - 1-6 площею 10,5 м2,
житлової кімнати - 1-7 площею 12,6 м2,
житлової кімнати - 1-8 площею 23,2 м2, кухні
- 1-9

площею 13,8 м2.

Вказаний житловий будинок він
успадкував після смерті батьків на
підставі мирової угоди, затвердженої
ухвалою Народного суду м.Бровари
Київської області від 14 березня 1974 року
у справі № 2-184. В період шлюбу з ОСОБА_4
будинок було обкладено цеглою,
встановлено новий дах, побудовано два
гаража та огорожу, виконувалося також
інші ремонтно-будівельні роботи.
Позивач за зустрічним позовом вважає,
що вищевказані роботи складають по
своїй вартості не більше ? частини від
вартості домоволодіння, і таким чином
на праві спільної сумісної власності
їм з ОСОБА_4 належить ? частина будинку,
інша ? частина є його особистою
власністю. Враховуючи, що поділити
будинок з надвірними будівлями в
натурі на ? та ? частини технічно
складно, зазначив, що вважає за можливе
просити суд виділити йому у власність
2/3 частини домоволодіння, а відповідачу
за зустрічним позовом -1/3частки, а також
у відповідній пропорції визначити
порядок користування земельною
ділянкою.

Відповідно до ст. 371 ЦК України, майно,
що є у спільній сумісній власності,
може бути поділене між співвласниками
за домовленістю між ними.

Домовленості між ним та відповідачем
ОСОБА_4 про поділ майна не досягнуто, на
його пропозицію щодо виділення
відповідачу 1/3 частки спірного
домоволодіння остання не погоджується.

Вищевказане домоволодіння розташоване
на земельній ділянці, яка не була
приватизована.

На ній крім спірного житлового будинку
знаходяться: гараж з погребом - «Б»,
вбиральня - «В», гараж - «Г», колодязь -
«К1», тротуар - «Т», огорожа - «N».

З урахуванням уточнення позовних вимог
просить: поділити в натурі житловий
будинок загальною площею 101 м2, житловою
площею 68,9 м2 з господарськими будівлями
і спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до висновку
експерта С-4212 судової
будівельно-технічної експертизи від

08 липня 2014 року між ним, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, виділивши йому, ОСОБА_5 у
власність 55/100 частин житлового
будинку, які складаються з житлової
кімнати - 1-6 площею 10,5 м2, житлової
кімнати - 1-7 площею 12,6 м2, житлової
кімнати - 1-8 площею

23,2 м2, кухні - 1-9 площею 13,8 м2, а також
гараж - «Г», колодязь - «К1» та
відповідну частину огорожі - «N», а у
власність ОСОБА_4 виділити 45/100 частин
житлового будинку, які складаються з
веранди - 1-І площею 4,6 м2, коридору - 1-1
площею 3,5 м2, котельної - 1-2 площею 6,0 м2,
санвузла - 1-3 площею 4,2 м2, житлової
кімнати - 1-4 площею 12,4 м2, житлової
кімнати - 1-5 площею 10,2 м2, а також гараж -
«Б» з погребом,

вбиральню - «В», тротуар - «Т» та
відповідну частину огорожі - «N».

Також, просить встановити порядок
користування земельною ділянкою
загальною площею 1244 м2, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, між ним, ОСОБА_5 і
ОСОБА_4, виділивши у користування йому,
ОСОБА_5 земельну ділянку площею 829 м2, а
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 415 м2 за
першим варіантом землекористування
згідно додатку № 2 висновку експерта

С-4212 судової будівельно-технічної
експертизи від 08 липня 2014 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 05 лютого
2014 року об'єднано в одне
провадження вимоги за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя
особа: Виконавчий комітет Броварської
міської ради Київської області про
визнання права власності на будинок,
про поділ будинку, про визначення
порядку користування земельною
ділянкою з первісним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання будинку спільною
сумісною власністю подружжя.

Під час судового розгляду позивач за
первісним позовом ОСОБА_4 подала до
суду заяву про залишення її позову без
розгляду.

20 серпня 2014 року ухвалою Броварського
міськрайонного суду Київської області
позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання будинку спільною сумісною
власністю подружжя залишено без
розгляду.

Представник позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_6 у судовому засіданні
позов підтримала та просила його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_7 у суді зустрічний позов визнали
та не заперечували проти його
задоволення.

Третя особа: Виконавчий комітет
Броварської міської ради Київської
області у судове засідання не з'явився,
направив до суду письмове пояснення, в
якому просив провести розгляд справи
без участі його представника.

У ст. 174 ЦПК України передбачено, що
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
позову відповідачем викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи. У разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі у період з 16
лютого 1974 року по 29 грудня 1998 року.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано 29
грудня 1998 року, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданим 29 грудня 1998 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Броварської міської ради Київської
області.

Із даних технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1, де його
власником вказаний ОСОБА_5, вбачається,
що на земельній ділянці за вказаною
адресою знаходяться: житловий будинок,
позначений на схематичному плані -
«А-1», гараж з погребом - «Б», вбиральня -
«В», гараж - «Г»,

колодязь - «К1», тротуар - «Т», огорожа -
«N».

У експлікації приміщень до плану
спірного жилого будинку зазначено, що
цей житловий будинок складається із:
веранди - 1-І площею 4,6 м2, коридору - 1-1

площею 3,5 м2, котельної - 1-2 площею 6,0 м2,
санвузла - 1-3 площею 4,2 м2, житлової
кімнати - 1-4 площею 12,4 м2, житлової
кімнати - 1-5 площею 10,2 м2, житлової

кімнати - 1-6 площею 10,5 м2, житлової
кімнати - 1-7 площею 12,6 м2, житлової

кімнати - 1-8 площею 23,2 м2, кухні - 1-9
площею 13,8 м2.

Відповідно до висновку експерта С-4212
судової будівельно-технічної
експертизи від 08 липня 2014 року,
проведеної експертом Експертної фірми
«Еталон»

ОСОБА_8, запропоновано наступний
варіант поділу житлового будинку:
першій стороні частину домоволодіння,
вартістю 233166 грн., що складає від
загальної вартості 55 %, або 55/100 часток,
які складаються з таких приміщень
будинку: житлової кімнати - 1-6 площею 10,5
м2, житлової кімнати - 1-7 площею 12,6 м2,
житлової кімнати - 1-8 площею 23,2 м2, кухні
- 1-9 площею 13,8 м2, а також гаража - «Г»,
колодязя - «К», погреба - «а», ? частини
огорожі - «N», а другій стороні - частину
домоволодіння, вартістю 187382 грн., що
складає від загальної вартості 45 %, або
45/100 часток, які складаються з таких
приміщень будинку : веранди - 1-І площею
4,6 м2, коридору - 1-1 площею 3,5 м2, котельної
- 1-2 площею 6,0 м2, санвузла - 1-3 площею 4,2 м2,
житлової кімнати - 1-4 площею 12,4 м2,
житлової кімнати - 1-5 площею 10,2 м2, а
також гаража - «Б», погреба - «б»,
вбиральні - «В», тротуару - «Т»,

? частини огорожі - «N».

У цьому ж висновку експерта також
запропоновано два варіанта
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, при цьому одній
стороні пропонується земельна ділянка
площею 829 м2, а другій стороні площею - 415
м2 та наведено варіанти її поділу в
додатках № 2 та № 3.

До правовідносин, які склалися між
сторонами по справі з приводу права на
спірний будинок з надвірними
будівлями, суд вважає необхідним
застосувати положення Кодексу про шлюб
та сім'ю України, що був чинним на час
реєстрації ними шлюбу та розірвання
шлюбу, а також на час набуття ОСОБА_5
права власності на будинок у порядку
його спадкування, та проведення ОСОБА_5
і ОСОБА_4 ремонтно-будівельних робіт в
успадкованому будинку у період їх
шлюбу.

Відповідно до ст. 25 Кодексу про шлюб та
сім'ю України якщо майно, що було
власністю одного з подружжя, за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
цінності внаслідок трудових або
грошових затрат другого з подружжя або
їх обох, воно може бути визнане судом
спільною сумісною власністю подружжя.

Як вбачається з ухвали Народного суду
м. Бровари Київської області від 14
березня 1974 року у справі № 2-184, якою
було затверджено мирову угоду, спірний
будинок ОСОБА_5 отримав у власність
внаслідок спадкування після смерті
батьків.

Судом встановлено, що під час шлюбу
сторін по справі у будинку
виконувалися ремонтно-будівельні
роботи, а також були збудовані два
гаражі, нова огорожа, тротуар, що
вплинуло на збільшення вартості
будинку. Вартість вкладень у зазначені
роботи мають враховуватися при
визначенні часток сторін у спільній
власності на будинок з господарськими
будівлями і спорудами.

Статтею 68 СК України передбачено, що
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу, а розпорядження
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності, після розірвання
шлюбу здійснюється співвласниками
виключно за взаємною згодою,
відповідно до вимог ЦК України.

У ч. 2 ст. 372 ЦК України, визначено, що у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

За рішенням суду частка співвласника
може бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами, право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності житлового
будинку, будівлі або споруди.
Визначаючи порядок користування
земельною ділянкою, суд виходить з
того, що незначне відступлення від
принципу пропорційності пов'язане зі
зменшенням ОСОБА_5 позовних вимог щодо
належної йому частки у праві власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями.

Оцінюючи дослідженні у судовому
засіданні докази в їх сукупності,
враховуючи, що визнання позову
відповідачем за зустрічним позовом не
суперечить закону, не порушує прав,
свобод та інтересів сторін чи інших
осіб, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа:
виконавчий комітет Броварської
міської ради Київської області про
визнання права власності на будинок,
про поділ будинку та визначення
порядку користування земельною
ділянкою задовольнити.

Поділити в натурі житловий будинок
загальною площею 101 м2, житловою площею
68,9 м2 з господарськими будівлями і
спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Виділити у власність ОСОБА_5 55/100 частин
житлового будинку, які складаються з
житлової кімнати - 1-6 площею 10,5 м2,
житлової кімнати - 1-7 площею 12,6 м2,
житлової кімнати - 1-8 площею 23,2 м2, кухні
- 1-9 площею 13,8 м2, а також гараж - «Г»,
колодязь - «К1» та відповідну частину
огорожі - «N».

Виділити у власність ОСОБА_4 45/100 частин
житлового будинку, які складаються з
веранди - 1-І площею 4,6 м2, коридору - 1-1
площею 3,5 м2, котельної - 1-2 площею 6,0 м2,
санвузла - 1-3 площею 4,2 м2, житлової
кімнати - 1-4 площею 12,4 м2, житлової
кімнати - 1-5 площею 10,2 м2, а також гараж -
«Б» з погребом, вбиральню - «В», тротуар
- «Т» та відповідну частину огорожі -
«N».

Встановити порядок користування
земельною ділянкою загальною площею 1244
м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_5
земельну ділянку площею 829 м2, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно
із першим варіантом землекористування
відповідно до Додатку №2 до Висновку
експерта С - 4212 судової
будівельно-технічної експертизи від 08
липня 2014 року.

Виділити у користування ОСОБА_4
земельну ділянку площею 415 м2,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
згідно із першим варіантом
землекористування відповідно до
Додатку № 2 до Висновку експерта С-4212
судової будівельно-технічної
експертизи від 08 липня 2014 року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Телепенько А. Д.