Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2014 р.
Справа № 608/1842/14-ц

Номер провадження2/608/599/2014

Чортківський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді
Яковець Н. В.

за участі секретаря
Олійник О.С.

представника позивача
ОСОБА_1

позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чорткові справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за договором
позики. В позовній заяві він вказав, що
11 жовтня 2013 року він позичив
відповідачці грошові кошти в сумі 13000
(тринадцять тисяч) доларів США. Остання
зобов'язувалася повернути борг до 25
листопада 2013 року. У встановлений
договором строк та в поданий час
відповідачка йому суми боргу не
повернула. Оскільки, відповідачка
умови договору та свої зобов'язання не
виконує, тому він змушений був
звернутися до суду за захистом своїх
прав та просив суд стягнути з
відповідачки 157264 гривень 22 копійки
боргу за договором позики та судові
витрати.

Позивач ОСОБА_2 та його
представник в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідачки в
судовому засіданні заперечила щодо
заявленого позову та просила в позові
відмовити, оскільки, позивачем ОСОБА_2
було надано позику відповідачці в сумі
9000 тисяч доларів США а не 13000 доларів.
ОСОБА_4 розписку на 13000 доларів США
змусив написати ОСОБА_2 тому, що мав
намір стягнути з відповідачки відсотки
за користування позикою, якщо
відповідачка вчасно не поверне позики
в сумі 9000 доларів США, що їй надав
позивач. Позику в сумі 9000 доларів США
відповідачка повернула в повному
обсязі ще до 20 листопада 2013 року перед
своїм від'їздом за кордон, а тому
просила в позові відмовити за
безпідставністю.

Вислухавши позивача його
представника., представника
відповідача, свідків, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав:

11 жовтня 2013 року між сторонами
було укладено договір позики, згідно
якого ОСОБА_4 позичила у ОСОБА_2 13000
(тринадцять тисяч) доларів США, що в
еквіваленті до національної валюти за
курсом Національного Банку України
складає 157264 гривень 22 копійки та
зобов'язувалася повернути борг до 25
листопада 2013 року, про що особисто
вказала у розписці, написаній нею
власноручно.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_4 взятих не себе зобов'язань не
виконала і станом на день розгляду
справи боргу позивачу ОСОБА_2 не
повернула.

Відповідно до ч. 1 ст.1046 Цивільного
кодексу України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості, того
самого роду та такої самої якості, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно з ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу
України позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5- мати відповідачки, суду
пояснила, що її дочка з позивачем
розрахувалася в повному обсязі, а
розписку він повинен був повернути,
проте не повернув, оскільки вона сама
була свідком того, як відповідачка
повертала позивачу перед своїм
від'їздом за кордон, а саме, 20 листопада
2013 року гроші в сумі 600 доларів США і
говорила що це останні гроші, які вона
мала повернути ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 теж суду
пояснила, що вони були свідками, коли
ОСОБА_4 повертала гроші ОСОБА_2, проте
ствердити яку саме суму відповідачка
повертала позивачу не змогли.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК
України кредитор, прийнявши виконання
зобов'язання, повинен на вимогу
боржника видати йому розписку про
одержання виконання частково або в
повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у
боржника підтверджує виконання ним
свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути
борговий документ або видати розписку
боржник має право затримати виконання
зобов'язання. У цьому разі настає
прострочення кредитора.

Передаючи кошти позивачу, відповідачка
не скористалася своїм правом на
затримання виконання зобов'язання до
повернення боргового документа та не
зверталася з такою вимогою
безпосередньо до ОСОБА_2.

Оригінал розписки ОСОБА_4 про отримання
нею 13 тис. доларів знаходиться в ОСОБА_2

Враховуючи вище наведене суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають захисту
шляхом стягнення в його користь із
відповідачки неповернутої суми боргу,
а покази дані в судовому засіданні
свідками на стороні відповідачки судом
до уваги не беруться.

Також, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 545, 610, 625, 1046, 1047,
1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10,
57, 60, 88, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 157264 (сто п'ятдесят сім тисяч
двісті шістдесять чотири) гривень 22
копійки боргу та 1572 (тисяча п'ятсот
сімдесять дві) гривні 64 копійок
судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги апеляційному суду
Тернопільської області через
Чортківський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення, а
відповідачем - в той же термін з дня
отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "___"
________________ 2014р.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи №608/1842/14-ц.

Суддя:
Н . В. Яковець

Копію рішення видано "____"____________________2014
року.

Секретар: