СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Головуючий у 1 інстанції - Яровенко
Доповідач - Мараєва Н.Є.
19.11.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Осмолович В.С.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
на рішення Дніпровського районного
суду м .Києва від 11.06.2013 р.
в справі за позовом ПАТ «Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_2
Про стягнення заборгованості
заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
Рішенням Дніпровського районного суду
м.Києва від 11.06.2014 р. задоволено позов
ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Стягнуто з вілповідачки на користь
позивача заборгованість в сумі 33 521,49
грн. та судовий збір.

В апеляційній скарзі на зазначене
рішення відповідачка просить це
рішення скасувати, і постановити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовти, посилаючись, зокрема, на те,
що суд неповно з»ясував обставини
справи, не дав належної оцінки доказам
порушив норми матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, 28.07.2005 р. між
сторонами було укладено договір
споживчого кредиту (а.с.7-13), згідно
умов якого відповідачці було надано
кредит у сумі 7044,80 грн. строком на 24
місяці, тобто, по 26.11.2009 р. включно, із
сплатою відсотків за користування ним
у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту (п.1.1.).

В судовому засіданні також
встановлено, що позивач свої
зобов»язання за кредитним договором
виконав, надав відповідачці кредит на
обумовлену договором суму.

Відповідачка своїх зобов»язань
належним чином не виконала, допустила
заборгованість на суму 33521,49 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом в сумі - 4933,20 грн.,
заборгованості за відсотками в сумі
200,57 грн., заборгованість з комісії -
2874,36 грн., заборгованість по пені - 23440,91,
грн., штраф (фіксована частина) -500 грн.,
штраф (відсоток від суми
заборгованості) - 1572,45 грн. (а.с.4-6).

Беручи до уваги те, що відповідачка
своїх зобов»язань за кредитним
договором не виконала, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог.

Проте, із таким висновком суду
повністю погодитися не можна з таких
підстав.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
відповідачка посилалася на те, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, згідно ЗУ «Про захист прав
позивачів», - у спорах щодо споживчого
кредитування застосовується позовна
давність незалежно від наявності
заяви сторони у спорі, що така позиція
викладена у постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.12.2012 р. та в ухвалах
вказаного суду.

Також зазначала, що строк дії договору
по 26.11.2009 р. включно, що трирічний
строк позовної давності минув - 26.11.2012
р., а із даним позовом позивач
звернувся до суду в лютому 2013 р. З цих
підстав вважає, що позов не підлягає
задоволенню у зв»язку із пропуском
строку.

Такі доводи апеляційної скарги є
слушними.

Крім того, в судовому засіданні
посилалася на те, що кредит вона брала
дня придбання побутової техніки, що по
кредиту розрахувалася, але квитанції
за спливом часу у неї не збереглися.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно ст.257 ЦК України до вимоги про
стягнення суми заборгованості за
кредитом застосовується загальний
строк позовної давності - три роки.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давносиі до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно, тощо).

Згідно п.31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 р., - враховуючи
положення п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист
прав споживачів», суди мають виходити
з того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв»язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки, зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно, тощо),
положення п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Згідност.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним і
обгрунтованим, тому, воно підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313 -315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 11.06.2013 р. - скасувати і
постановити нове, яким в задоволенні
позову ПАТ «Комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :