АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 639/5361/14.
Головуючий 1 інст.: - Рубіжний С.О.
Провадження №22-ц/790/6128/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Кукліної Н.О.,
Кружиліної О.А.,

при секретарі: - Остапович
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 29 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 - про
стягнення аліментів,

в с
т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_7
звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
посилалася на те, що з 23 лютого 2002 року
по 28 жовтня 2013 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6

Від сумісного проживання вони
мають двох неповнолітніх дітей: -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з
нею та перебувають на її утриманні.

Відповідач працює приватним
підприємцем, має доходи, однак надавати
їй регулярно матеріальну допомогу на
утримання дітей у добровільному
порядку відмовляється.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_7 просила суд стягнути з ОСОБА_6
на її користь аліменти на утримання
доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісяця, на утримання сина ОСОБА_9, 5
червня 2006 року у твердій грошовій сумі
в розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з
дня звернення з позовом до суду і до
досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав.

При цьому посилався на те він
утримує своїх неповнолітніх дітей та
не ухиляється він виконання
батьківських обов'язків. Вказував, що
він має намір особисто витрачати гроші
на дітей, в не надавати їх позивачці.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 29 липня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
аліменти на утримання дітей: - доньки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на кожну дитину у твердій
грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., які
підлягають індексації відповідно до
закону, щомісяця, починаючи з 10 червня
2014 року до досягнення дітьми
повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах за один місяць
допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
держави судовий збір в розмірі 213 грн. 60
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідач ухиляється від
надання щомісячної матеріальної
допомоги на утримання малолітніх
дітей, у зв'язку з чим з відповідача на
користь позивачки необхідно стягнути
аліменти у твердій грошовій сумі.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 184 СК України
визначено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

З матеріалі справи вбачається, що з
23 лютого 2002 року ОСОБА_7 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6

Від сумісного проживання ОСОБА_7,
ОСОБА_6 мають двох малолітніх дітей:
доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина -
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають
разом з позивачкою та перебувають на її
утриманні (а. с. 6,7).

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 28 жовтня 2013 року
розірвано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_6
Після реєстрації розірвання шлюбу
прізвище ОСОБА_10 змінено на «ОСОБА_10» (
а. с. 4,10).

Судовим розглядом встановлено, що з
квітня 2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_6 однією
сім'єю не проживають та мешкають окремо
один від одного.

При цьому, з квітня 2013 року по 3
червня 2014 року відповідач не надавав
позивачці матеріальної допомоги на
утримання дітей.

В період з 3 червня 2014 року по 22
липня 2014 року відповідач придбав для
дітей одяг та речі для розваг на
загальну суму 7 738 грн. 90 коп.

Наведене свідчить, що відповідач
ОСОБА_6 не надає позиваці постійної
щомісячної матеріальної допомоги на
утримання дітей, у зв'язку з чим суд
правильно дійшов висновку про
обґрунтованість її позовних вимог.

При визначенні розміру аліментів
на утримання дітей, суд врахував, що
відповідач є приватним підприємцем,
має нерегулярний, мінливий дохід та
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, на кожну
дитину у твердій грошовій сумі в
розмірі по 1000 грн., які підлягають
індексації відповідно до закону,
щомісяця, починаючи з 10 червня 2014 року
до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
сторонами докази, дав їм належну оцінку
та ухвалив законне й обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6
про те, що він належним чином виконує
обов'язок по утриманню дітей та у
період з 3 червня 2014 року по 22 липня 2014
року придбав для них речі, в тому числі
одяг, інші предмети для розваг та
відпочинку на суму 7738 грн. 90 коп., не
можуть бути прийняті до уваги колегією
суддів.

Придбання ОСОБА_6 у період 3 червня
2014 року по 22 липня 2014 року для своїх
дітей речей, в тому числі одягу, інших
предметів для розваг та відпочинку,
само по собі не свідчить, що він з
квітня 2013 року по теперішній час
надавав позивачці постійну щомісячну
матеріальну допомогу на утримання
дітей.

Інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 29 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: