Номер провадження: 22-ц/785/4817/14
Головуючий у першій інстанції Маломуж
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Ступакова О.А.,
Кварталової А.М.

з участю секретаря Волчанського
О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ТОВ «Інфокс» в особі філії
«Інфоксводоканал», третя особа - ЖКС
«Чорноморський» про захист прав
споживачів за апеляційною скаргою ТОВ
«Інфокс» в особі філії
«Інфоксводоканал» на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
18 березня 2014 року,-

встановила:

ОСОБА_2 11.10.2013 року звернулась до суду з
зазначеним позовом до ТОВ «Інфокс» в
особі філії «Інфоксводоканал, в
подальшому його уточнивши 10.12.2013 року,
просить суд стягнути з ТОВ "Інфокс"
філіалу "Інфоксводоканал" на її користь
суму помилково сплачену за проведення
опломбування приборів обліку гарячої
та холодної води у розмірі 34,19 гривень,
суму помилково сплачену за демонтаж та
монтаж приборів обліку холодної та
гарячої води у розмірі 315 гривень,
витрати за послуги банку у розмірі 3
гривень та завдану моральну шкоду у
розмірі 500 гривень, посилаючись на те,
що періодична повірка, обслуговування
та ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) зазначених
засобів вимірювальної техніки
здійснюється за рахунок підприємств та
організацій, які надають послуги з
електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Представник відповідача позов не
визнала.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 18.03.2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ТОВ «Інфокс» філіалу
«Інфоксводоканал» на користь ОСОБА_2
суму помилково сплачену за проведення
опломбування приборів обліку гарячої
та холодної води у розмірі 34,19 гривень,
суму помилково сплачену за демонтаж та
монтаж приборів обліку холодної та
гарячої води у розмірі 315,00 гривень.

В іншій частині уточнених позовних
вимог відмовлено.

ТОВ «Інфокс» в особі філії
«Інфоксводоканал», вважаючи рішення
незаконним та таким, що не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, надав до суду
апеляційну скаргу про скасування
рішення суду першої інстанції та
постановлення нового рішення про
відмову у задоволені позову.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність i обґрунтованість
рішення суду першої iнстанцiї та
доводiв апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за необхідне її
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
16.02.2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс»
філіалу «Інфоксводоканал» укладено
договір №17756 про надання послуг з
постачання холодної води й
водовідведення, водовідведення
гарячої води.

Чергова перевірка приборів
(лічильників) обліку позивача повинна
була здійснюватися у 4-му кварталі 2013
року, у зв»язку з чим позивач ОСОБА_2
викликала представника ЦРМ філіалу
«Інфоксводоканал» для проведення
демонтажу приборів обліку, а також їх
монтажу і опломбування.

За проведення вищевказаних робіт нею
сплачені грошові кошти у розмірі 34,19
гривень за опломбування приборів
обліку, що підтверджується квитанцією
№5456.23.1 від 02.12.2013 року та у розмірі 315,00
гривень за заміну приборів обліку, що
підтверджується квитанцією №308025 від
02.12.2013 року.

Судом ершої інстанції вірно
встановлено, що відносини між
сторонами по справі з приводу
водопостачання регулюються Законом
України "Про житлово-комунальні
послуги", Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 р., типовим договором
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 р.

Положення зазначених
законодавчих та нормативних актів
свідчать про обов'язок відповідача за
власний рахунок та власними силами
здійснювати перевірку приладів обліку
холодної та гарячої води, що останній
необґрунтовано переклав на позивача.

Положеннями ч. 3 ст. 28 Закону України
"Про метрологію та метрологічну
діяльність", що регулюють питання
повірки засобів вимірювальної техніки,
зазначено, що порядок подання
фізичними особами, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності, -
власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані
з повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) зазначених
засобів вимірювальної техніки
здійснюється за рахунок підприємств і
організацій, які надають послуги з
електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.69 ЦПК України кожна особа
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції надано повну та
об»єктивну оцінку правовідносинам, які
виникли між сторонам.

При цьому, доводи скарги та матеріали
справи не дають підстав вважати, що
судом при розгляді даної справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені статтями 309 ЦПК України,
як підстави для скасування рішення.
Таким чином, приведені в
апеляційній скарзі доводи не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення скаржником
норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість рішення ухваленого
по даній справі та відсутність підстав
для його скасування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» в особі
філії «Інфоксводоканал» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий

В.М.Гончаренко

Судді:

О.А.Ступаков

А.М.Кварталова