Справа № 182/2646/14-ц
Провадження № 2/0182/2238/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Троян Н.А.

при секретарі: Смиковій Ю.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів,
посилаючись на наступні обставини.

Вона перебуває у шлюбі з відповідачем з
25.04.2012 року. Від шлюбу вони мають сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з нею та перебуває на її
утриманні. В квітні 2013 року спільне
життя припинено, оскільки відповідач
неодноразово спричиняв їй тілесні
ушкодження. Вона забрала речі, дитину
та переїхала жити до своєї сестри.
Відповідач ухиляється від утримання
дитини, добровільно допомогу на
утримання сина не надає. Просить
стягувати з відповідача аліменти у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала, на їх задоволенні
наполягала і пояснила, що спочатку
відповідач надавав їй матеріальну
допомогу на утримання сина та
сплачував по 500 грн. до вересня 2013року.
Після цього часу відповідач на її
звернення не реагував, добровільно
аліменти не сплачує.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав і пояснив, що позов
вважає безпідставним та надуманим.
Відповідач не виганяв позивачку, вона
сама покинула відповідача. Відповідач
добровільно сплачував аліменти на
утримання сина, а потім сторони
домовилися, що позивач буде проживати з
дитиною в квартирі відповідача і він
буде сплачувати комунальні платежі за
квартиру замість аліментів. Ті
обставини, що позивач з дитиною
зареєстровані в квартирі відповідача і
при цьому позивач не сплачує
комунальні платежі, свідчать про
вищевказану домовленість між
сторонами. Крім того, не встановлений
матеріальний стан дитини, позивач не
надала в цій частині ніяких доказів, не
пояснила навіщо їй потрібні кошти.
Довідка з місця проживання позивача
недійсна, оскільки вона пояснила, що
наразі живе за іншою адресою.

Вважає, що суд зобов"язаний відмовити в
задоволенні позову, оскільки позивач
не довела свої позовні вимоги, а судове
слідство проведено неповно.

Вислухавши сторони, свідка, вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позовні
вимоги в силу ст.ст.180,183 СК України
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2012
року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.4). Відповідач
добровільно не надає позивачу
матеріальну допомогу на утримання
сина, який проживає з матір"ю, що
підтверджується довідкою (а.с.5).

З пояснень свідка ОСОБА_7 встановлено,
що її син бив позивачку, вона знімала
побої. Син пропонував позивачці
продовжити спільне життя, але вона не
захотіла. Спочатку син надавав
позивачці матеріальну допомогу, а
потім перестав, бо не мав грошей. Вона
отримує пенсію у розмірі 1062 грн., син
надає їй матеріальну допомогу, вона ще
має дочку, яка мешкає в Росії. Вважає, що
дочка не може надавати їй матеріальну
допомогу, оскільки вони з чоловіком
побудували будинок, а ще треба гроші на
меблі.

Ті обставини, на які посилається
представник відповідача, як на
підстави для відмови в задоволенні
позову, не можуть бути прийняті судом
до уваги, оскільки ці обставини не
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні та не ґрунтуються на законі.

Позивач в судовому засіданні
заперечувала про будь-яку домовленість
з відповідачем, пояснила, що в квартирі
відповідача з квітня 2013 року вона з
дитиною не жила, ключів від квартири у
неї не має. Згідно довідки з місця
проживання на час звернення до суду в
квітні 2014 року, позивач мешкала з
дитиною по АДРЕСА_1. Наразі, як пояснила
позивач в судовому засіданні, вона
мешкає в квартирі сестри за адресою:
АДРЕСА_2. Сам представник відповідача в
судовому засіданні в цій частині
пояснив, що дитина з батьком не мешкає.

Згідно наданої відповідачем довідки,
він працює стропальником ТОВ
„ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" з 01.07.2014 року і
твердження представника позивача, що
суд не може прийняти рішення, оскільки
невідомо яка буде у відповідача
заробітна плата, не можуть бути
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Відповідач працює і позивач просить
стягувати аліменти у процентному
відношенні до заробітної плати, а не у
твердій грошовій сумі.

Позивач же отримує допомогу по догляду
за дитиною до 3-х років.

З урахуванням встановлених судом
обставин, матеріального стану сторін,
суд вважає необхідним позов
задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 180, 183 СК України, ст. ст. 10,
11 ,209, 212, 214-215, 217-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити, стягувати з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Нікополя Дніпропетровської області,
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на користь
матері дитини ОСОБА_1, починаючи з
08.04.2014 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір 243.60 грн.

Рішення в частині місячного платежу
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Н. А. Троян