Номер провадження: 22-ц/785/9413/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 18 вересня 2014
року,

встановила:

У липні 2014 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулося до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 28 березня 2013 року
ПАТ «ВТБ Банк» надало ОСОБА_3 кредит в
національній валюті в сумі 53100 гривень
строком до 28 березня 2017 року з
щомісячною сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 14%
річних.

Позивачем, як кредитором взяті на себе
зобов'язання в виконані повному обсязі,
проте відповідач взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконувала, що
призвело до кредитної заборгованості,
яка станом на день звернення із позовом
становить 54359 гривень 04 копійки, що
підтверджено відповідним розрахунком,
яку позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь.

Позивач позов підтримав.

Відповідач позов визнала.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 18 вересня 2014
року позовні вимоги ПАТ«ВТБ Банк»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ«ВТБ
Банк» заборгованість по кредитному
договору № R3В від 28.03.2013 року на
загальну суму 54274 гривні 34 копійки.
Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_3 В скарзі з
посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Сторони та їх представники в судове
засідання не з'явилися. Про час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Справа розглянута апеляційним судом на
підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст.305 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами
підтверджено та сторонам не
заперечується, що 28 березня 2013 року ПАТ
«ВТБ Банк» надало ОСОБА_3 кредит в
національній валюті в сумі 53100 гривень
строком до 28 березня 2017 року з
щомісячною сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 14%
річних.

Відповідно до п. 4.1. кредитного
договору, кредит надається шляхом
безготівкового перерахування коштів
на поточний рахунок позичальника,
операції за яким можуть здійснюватися
з використанням спеціальних платіжних
засобів НОМЕР_1 у Одеському Відділенні
«ВТБ Банк». Днем видачі кредиту
вважається день безготівкового
перерахування коштів.

Згідно п. 4.2. кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплачувати
щомісячно відповідно до графіку
повернення кредиту і сплати процентів
та розрахунку вартості супутніх послуг
комісійну винагороду за управління
кредитом у розмірі 1,69 % від початкової
суми кредиту.

Відповідно до п. 4.3. кредитного
договору, кредит повертається, а
проценти та комісія сплачуються
позичальником 28 числа кожного місяця у
відповідності до графіка, який є
невід'ємною частиною цього договору, та
включає в себе суму щомісячних
платежів по поверненню кредиту, сплати
процентів, комісійних винагород, інших
супутніх платежів, розрахунок сукупної
вартості кредиту за реальної
процентної ставки.

Згідно п. 4.7. кредитного договору, за
наявності прострочення виконання
зобов'язань позичальником за Кредитним
договором, розмір платежу збільшується
на суму комісійної винагороди,
неустойки та інших платежів (якщо такі
мають та/або матимуть місце), у т.ч.
відшкодування витрат та збитків банку,
пов'язаних з неналежним виконанням
позичальником умов кредитного
договору.

Згідно п. 5.1. кредитного договору, у разі
прострочення позичальником
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за його користування
та/або інших платежів згідно з умовами
договору, позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню за кожен
день прострочення у розмірі 0,5 % від
суми прострочених зобов'язань за кожен
день порушення виконання зобов'язань,
включаючи день погашення.

Відповідно до п. 3.2.1. правил споживчого
кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ
Банк», банк має право, у тому числі,
вимагати дострокового повернення
кредиту, сплати нарахованих процентів,
можливої неустойки, комісійної
винагороди у випадках, передбачених
договором або чинним законодавством
України, зокрема у випадку порушення
позичальником зобов'язань, що
випливають з умов кредитного договору;
невиконання (неналежного виконання)
зобов'язань щодо сплати платежів, а
також комісійної винагороди, неустойки
тощо, передбачених умовами договору;
затримання позичальником повернення
частини кредиту та/або сплати
процентів та/або щомісячної комісійної
винагороди щонайменше на один
календарний місяць.

ПАТ «ВТБ Банк», як кредитором взяті на
себе зобов'язання в виконані повному
обсязі, проте відповідач взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконувала, що
призвело до кредитної заборгованості,
яка станом на день звернення із позовом
становить 54359 гривень 04 копійки, що
підтверджено відповідним розрахунком.

Задовольняючи частково позов ПАТ «ВТБ
Банк» районний суд, з'ясувавши
обставини справи та давши оцінку всім
зібраним у справі належним доказам
обґрунтовано виходив з того, що
всупереч вимогам, встановленим ст. ст.
525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України та умов
договору, ОСОБА_3 не виконувала
зобов'язання, передбачені кредитним
договором, чим порушила умови
кредитного договору та вимоги чинного
законодавства України, у зв'язку з чим
виникла кредитна заборгованість в
розмірі 54274 гривні 34 копійки.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позову банку. Вказані висновки суду
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Посилання скарги на те, що відповідач
не отримувала грошові кошти є
недоведеними та спростовуються
матеріалами справи.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 18 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева