АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6218/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Новік Д. І. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
квітня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
cтягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяних в результаті
ушкодження здоров'я внаслідок скоєння
ДТП, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріально та
моральної шкоди, заподіяних в
результаті ушкодження здоров'я
посилаючись на те, що 27.07.2013 року
близько 19 год. 10 хвил. відповідач,
керуючи автомобілем «ВАЗ 21009» синього
кольору, д/н НОМЕР_1 по вул. Калініна в с.
Прядівка Царичанського району
Дніпропетровської області скоїв ДТП,
внаслідок чого здійснив наїзд на його
неповнолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка рухалась на
велосипеді. Згідно постанови про
закриття кримінального провадження
від 28.10.2013 року ДТП сталася з вини
відповідача. Власника
автотранспортного засобу, тобто
джерела підвищеної небезпеки,
зазначеною вище постановою про
закриття кримінального провадження не
встановлено, стан водія при здійсненні
наїзду на людину не встановлювався.
Вина водія ОСОБА_2 підтверджується
показаннями свідків, протоколом огляду
місця події. Згідно висновку
судово-медичної експертизи № Е218 від
16.08.2013 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струс
головного мозку, забиття і саден
потилиці, куприка, лівої гомілки, що
призвели до короткочасного розладу
здоров'я. В наслідок наїзду, було
знищено велосипед вартість якого
складала 300,00 грн. Згідно виписки з
історії хвороби ОСОБА_4 та листка
непрацездатності виданої його жінці -
ОСОБА_6, остання з донькою перебувала на
стаціонарному режимі лікування в
Обласній дитячій клінічній лікарні з
29.07.2013 року по 05.08. 2013 року. За час
перебування у лікарні було витрачено
виключно на ліки 649,65 грн. Оскільки мало
місце струс мозку (головний біль, біль у
животі та блювота), протягом
стаціонарного лікування необхідно
було дотримуватись порад лікарів
стосовно харчування. З розрахунку
харчування двох осіб, перебуванні на
лікарняному працюючої жінки та
відповідно нормам, що регулюють процес
розрахунку лікарняних, середні витрати
його родини склали 100 грн. на добу, тим
самим, витрати на харчування та
організацію перебування жінки і доньки
у лікарні складають 800,00 грн. Також,
мають місце витрати на паливо з
розрахунку доправити жінку і доньку до
лікарні та забрати (75 км. в одну
сторону), тобто, було витрачено 30 літрів
палива (11,00 грн. за літр), що становить
330,00 грн. Таким чином, загальна сума
збитків становить 2079,65 грн. Позивачу
також спричинена моральна шкода,
оскільки він як кожна людина, яка має
сім'ю та не байдужа до того що
відбувається навколо неї, має цінності
якими дорожить. Для його родини завжди
була, є та буде єдина цінність - це їх
діти, онуки та правнуки. Переживання
стосовно можливого панічного страху
його доньки перед автомобілем та
дорогою, будуть завжди обмежувати
нормальне її життя (страх
користуватись транспортними засобами,
право на керування) та постійно буде
його турбувати стосовно уважності
доньки поза двору. Також, лякає
байдужість та бездушність відповідача
і його сім'ї, оскільки після ДТП в якому
постраждала дитина, жодним чином не
було проявів будь-якого занепокоєння
(відсутнє розкаяння винного). Розмір
заподіяної моральної шкоди визначити
важко, але він має хоча б компенсувати
ті емоційні страждання, які довелося
перенести його родині, та витрати,
пов'язані з відновленням психічного
стану дитини, тому розмір моральної
шкоди заподіяній його родині він
оцінює саме в 30000,00 грн. та ця сума
враховує в себе усі страждання, які
довелося перенести його родині
зокрема: порушення звичайного способу
життя, негативного впливу на стан
здоров'я, а також моральних страждань,
пов'язаних з дорожньо-транспортною
пригодою. Позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь в рахунок
відшкодування спричиненого
матеріального збитку суму в розмірі
2079,65 грн. та в рахунок завданої
моральної шкоди суму в розмірі 30000,00
грн. (а.с.1-3).

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
квітня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково, з відповідача на
користь позивача стягнуто матеріальну
шкоду в сумі 649,75 грн. та моральну шкоду
в сумі 5000,00 грн. (а.с.69-74).

В апеляційній скарзі (а.с.80-83) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалите нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено,
оскільки:

- суд в оскаржуваному рішенні
встановлює вину відповідача у скоєнні
ДТП з закритого кримінального
провадження, яким вина не доводиться;

- постановою про закриття
кримінального провадження встановлено
лише наявність самого факту ДТП, а не
вини відповідача;

- ухвалюючи рішення, суд не прийняв до
уваги того, що ДТП могло бути скоєно в
результаті порушення Правил
дорожнього руху донькою позивача;

- суд не звернув уваги на те, що не
встановлено причинний зв'язок між
діями відповідача та скоєним ДТП, а
отже і спричиненими збитками позивачу.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції сторонами не оскаржене

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції встановив, що
внаслідок ДТП, винним у скоєнні якого є
відповідач, донці позивача спричинено
матеріальну та моральну шкоду.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що
внаслідок ДТП неповнолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно висновку
судово-медичної експертизи № Е218 від
16.08.2013 року спричинено тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забиття і саден
потилиці, куприка, лівої гомілки, що
призвели до короткочасного розладу
здоров'я (а.с.4,5).

Доказів того, що завдана потерпілій
шкода є наслідком непереборної сили
або умислу самої потерпілої,
відповідач суду не надав.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги позивача
про стягнення матеріальної шкоди в
розмірі витрат на придбання ліків
частково в сумі 649,75 грн. відповідно до
наданих позивачів квитанцій (а.с.7-8).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач висновків суду першої
інстанції в цій частині не спростував.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених п.1 ч.2
цієї статті, а саме: моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
фізичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди з
посиланням на відсутність вини
відповідача в скоєнні ДТП є
безпідставними.

Розмір моральної шкоди визначено судом
першої інстанції з врахуванням вимог
ч.3 ст.23 ЦК України.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: