Справа № 464/664/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5619/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника
Сихівської районної адміністрації -
Кузів О.М.,

представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради на ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 16 липня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_3 про
відстрочення виконання рішення суду,-

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 16 липня 2014 року заяву ОСОБА_3
задоволено частково. Відстрочено
виконання рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 23 грудня 2011
року в частині виселення ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири
АДРЕСА_1 до 16 січня 2015 року.

Ухвалу суду оскаржила Сихівська
районна адміністрація Львівської
міської ради, просить її скасувати з
підстав порушення норм процесуального
закону та постановити нову ухвалу, якою
в задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
в порушення вимог ст.373 ЦПК України
заявником не наведено, а судом не
встановлено, обставин, які мають
характер особливих або виняткових,
оскільки відсутність у заявника іншого
благоустроєного житла не можна вважати
надзвичайною подією чи обставиною.
Апелянт зазначає, що відстрочення
виконання рішення суду порушує право
позивача на належний судовий захист,
результатом якого має бути повне
виконання рішення суду у встановлений
законом строк.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони апелянта в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
протилежної сторони, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім»ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Судом встановлено, що за рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 23 грудня 2011 року, яке набрало
законної сили 17 грудня 2013 року, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають
виселенню з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 та
відстрочуючи виконання вказаного вище
рішення до 16 січня 2015 року, суд першої
інстанції виходив з того, що у
боржників, серед яких є неповнолітня
дитина, відсутнє інше придатне для
проживання жиле приміщення, а
перебування заявника на даний час у
зв»язку з воєнними діями на сході
країни в тривалих відрядженнях,
пов»язаних з підготовкою
військовослужбовців Збройних Сил
України, не дало можливості своєчасно
вирішити питання забезпечення сім»ї
іншим благоустроєним житлом.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції і
вважає, що наведені заявником
обставини дають підстави для
застосування судом відстрочки
виконання рішення, оскільки ст.373 ЦПК
України не містить вичерпного переліку
обставин, за наявності яких суд може
відстрочити виконання свого рішення.

Посилання апелянта на те, що
оскаржуваною ухвалою порушені права
Сихівської районної адміністрації, як
стягувача, є безпідставними, оскільки
боржники з 2001 року проживають в
спірному жилому приміщенні (а.с.7 т.1),
оплачують житлово-комунальні послуги
за користування ним і адміністрація не
вживала у встановленому законом
порядку заходів щодо вивільнення
самовільно зайнятого жилого
приміщення, а лише в травні 2011 року
звернулась до суду з позовом про
виселення сім»ї ОСОБА_3, тому за таких
обставин справи, відстрочення
виконання рішення суду на шість
місяців істотно не вплине на права
стягувача. Окрім того, районна
адміністрація не є власником спірного
житла, а лише виконує в силу наданих їй
Львівською міською радою повноважень
функції щодо управління майном
комунальної власності та контролю за
його станом.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив дане питання з дотриманням
норм процесуального закону, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а ухвалу
суду першої інстанції - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313,
315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 16 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.