АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Винту Ю.М., Литвинюк І.М.

секретар: Кусяк М.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1,
представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування
та витребування його з чужого
незаконного володіння, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 27 травня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування та витребування його з
чужого незаконного володіння.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її вітчим ОСОБА_5. Після його смерті
відкрилася спадщина на все його майно,
в тому числі і на автомобіль марки ВАЗ -
2105, 1990 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Вона є
спадкоємицею майна ОСОБА_5 за
заповітом, вчасно звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Проте нотаріус не
може видати їй свідоцтво про право на
спадщину на автомобіль, оскільки в неї
немає правовстановлюючих документів.

Вказувала, що за життя ОСОБА_5 видав на
ім'я відповідача ОСОБА_4 нотаріально
посвідчену довіреність з правом
здійснення усіх юридичних дій,
пов'язаних з вказаним автомобілем, в
тому числі й правом продажу.

У зв»язку із смертю ОСОБА_5 припинилися
дія довіреності. Проте ОСОБА_4 їй
автомобіль не повертає.

Просила суд визнати за нею в порядку
спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право
власності на автомобіль марки ВАЗ - 2105,
1990 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та
витребувати його у відповідача ОСОБА_4

В процесі розгляду справи в якості
співвідповідача була притягнута
ОСОБА_4

Рішенням Хотинського районного суду
Чернівецької області від 27 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про задоволення її
позовних вимог. Посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що між
померлим ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4
фактично був укладений договір
купівлі-продажу спірного автомобіля і
до останнього перейшло право власності
на автомобіль.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 12
червня 2012 року ОСОБА_5 видав
довіреність на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на
продаж, обмін, здачу в оренду належного
йому автомобіля марки ВАЗ - 2105, 1990 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.5).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦК України
представництво за довіреністю
припиняється в разі смерті особи, яка
видала довіреність.

З матеріалів справи вбачається, що на
час смерті ОСОБА_5 спірний автомобіль
не був відчужений та знятий з обліку в
органах ДАЇ.

Таким чином, власником автомобіля на
час смерті був ОСОБА_5, у користувачів
право власності не виникло.

Відповідно до вимог ст..1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК
України передбачено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею майна
ОСОБА_5 за заповітом і вона вчасно
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що спірний автомобіль входить
до складу спадщини і на нього за ОСОБА_1
слід визнати право власності.

З матеріалів справи вбачається, що
спірний автомобіль 08.10.2013 року був
знятий з обліку в органах ДАЇ
гр..ОСОБА_4, діючим по довіреності від
20.06.2012 року та зареєстрований за
відповідачкою ОСОБА_4

Отже, відчуження спірного автомобіля
вчинено з порушенням вимог п.6 ч.1 та ч.3
ст.248 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

З матеріалів справи, зокрема з
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 29.09.2012 року,
вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та
ОСОБА_4 були обізнані про те, що ОСОБА_5
помер і що вони користуються
довіреністю, яка втратила чинність.
Оскільки ОСОБА_4 знала про відсутність
у відповідача ОСОБА_4 права на
відчуження, то колегія суддів вважає,
що вона не є добросовісним набувачем
спірного автомобіля.

Тому спірний автомобіль повинен бути
витребуваний від ОСОБА_4 на користь
позивачки ОСОБА_1

Доводи відповідачів про те, що фактично
між ними та померлим був укладений
договір купівлі-продажу автомобіля і
тому вони вважали його своєї власністю,
не заслуговують на увагу, оскільки в
установленому порядку договір
купівлі-продажу спірного автомобіля
між померлим ОСОБА_5 та відповідачами
не укладався, згоди на його відчуження
позивачка ОСОБА_1 не давала, а
довіреність від 12.06.2012 року лише
посвідчувала наявність між
довірителем та повіреним
правовідносин представництва.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 27 травня 2014
року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, а саме на легковий
автомобіль марки ВАЗ - 2105, 1990 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3.

Витребувати від ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 автомоль марки ВАЗ - 2105, 1990 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судові витрати за
сплату судового збору по 364,50 грн. з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу його в законну
силу.

Головуючий:

Судді: