АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц-796/9333/2014
Головуючий у 1-ін.-
Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Трофименко О.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
16 червня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 ОСОБА_3 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів і просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1286 грн. щомісячно, починаючи з
дня пред*явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1286 грн.
щомісячно, починаючи з 17 березня 2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. на користь
держави. Виконання рішення в частині
стягнення аліментів допущено негайно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового - про відмову у позові.

Апелянт посилається на не
відповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи;
вказує, що на його утриманні
перебувають непрацездатні батьки.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_5 (довіреність від 03
грудня 2013 року а.с.17) апеляційну скаргу
підтримали; представники ОСОБА_3 -
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (довіреність від 03
березня 2014 року а.с.8) - скаргу не
визнали.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов*язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що сторони перебувають в шлюбі,
зареєстрованому 20 червня 2002року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, актовий запис № 699
(свідоцтво про шлюб. а.с.4).

Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження. (а.с.3).

Судом першої інстанції встановлено, що
дитина проживає разом з позивачкою. Ця
обставина не заперечувалась
відповідачем.

Доводи апелянта стосовного того, що
сім*я утримується за рахунок здачі в
оренду нерухомого майна; відповідач
утримує своїх батьків не приймаються
до уваги, оскільки це не
підтверджуються належними та
допустимими доказами.

В судовому засіданні при розгляді
справи в апеляційній інстанції
відповідач зазначав, що його батьки
отримують пенсійне забезпечення.
Даних, що батьки потребують
матеріального та стороннього догляду,
суду не надано.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. При визначенні
розміру аліментів відповідно до
положень ст. 182 СК України суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

При цьому, згідно з ст. 184 СК України
визначення судом аліментів у твердій
грошовій сумі можливе лише за заявою
платника або одержувача аліментів якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин.

На час ухвалення оскаржуваного рішення
суду першої інстанції не було надано
даних про місце роботи та доходи
відповідача.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з відповідача аліментів у
твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому відсутні
підстави для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: