Справа № 524/6903/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.08.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Савiчева В.О.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна особистою приватною
власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання майна
особистою приватною власністю,
зазначаючи, що нею, ОСОБА_1 в 1996 році
було придбано квартиру за адресою
АДРЕСА_4. Квартиру було придбано за
рахунок власних грошових заощаджень.

Придбання квартири було здійснено в
період шлюбу з ОСОБА_2 1923 р.н., який було
укладено в 1947 році, та до цього часу
розірвано не було, але в 1968 році шлюбні
відносини було припинено. Вона разом з
дочкою в 1968 році переїхали з м. Житомира
до міста Кременчука. ОСОБА_2 на той час
працював військовим та залишився в м.
Житомирі, в м. Кременчуці ОСОБА_2 не
проживав, в квартирі не зареєстрований.

Доля чоловіка ОСОБА_2 на даний час не
відома. Остання відома адреса, що
пов'язана з ОСОБА_2 зазначена в листі
від 1974 року в якому він просить
прислати заяву про розірвання шлюбу на
адресу АДРЕСА_2.

Хоча квартира була придбана у період
шлюбу вважає, що вона не є сумісною
власністю подружжя. Просила суд
визнати квартиру за адресою АДРЕСА_4
особистою приватною власністю ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою АДРЕСА_4.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
прибула просила суд справу розглядати
без її участі на задоволенні позову
наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув по невідомим суду причинам,
про день, час та місце слухання справи
повідомлений.

Дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги у їх сукупності та
взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі
наявні докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення заяви по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
закріплено право кожної особи на
захист свого права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання,
а також на захист свого інтересу, який
не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачем ОСОБА_1 в 1996
році придбано квартиру за адресою
АДРЕСА_4.

Придбання квартири здійснено в період
шлюбу з ОСОБА_2 1923 р.н., який укладено в
1947 році, та до цього часу розірвано не
було.

В 1968 році шлюбні відносини між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 припинено.

Остання відома адреса, що пов'язана з
ОСОБА_2 зазначена в листі від 1974 року в
якому він просить прислати заяву про
розірвання шлюбу на адресу АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 6 статті 57 Сімейного
кодексу України Суд може визнати
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка майно, набуте нею, ним за час
їхнього окремого проживання у зв'язку з
фактичним припиненням шлюбних
відносин.

Припинення шлюбних відносин з ОСОБА_2
підтверджуються поясненнями дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка разом з
позивачкою переїхала з м. Житомира до
міста Кременчука. З 1968 року та до 2006
року позивач ОСОБА_1 проживала в
квартирі за адресою АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований та
не проживає в спірній квартирі з
моменту її придбання, що
підтверджується довідкою Житлового
кооперативу №107 від 15.06.2014 року в якій
зазначено, що в квартирі зареєстровані
ОСОБА_1 з 2006 року та ОСОБА_4 з 1997 року.

До 2006 року ОСОБА_1 постійно проживала в
квартирі за адресою АДРЕСА_3, а потім
через погіршення здоров'я змушена була
переїхати жити до своєї дочки ОСОБА_4 в
квартиру за адресою АДРЕСА_4.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21.12.2007 року передбачено,
що Якщо за час окремого проживання
подружжя після фактичного припинення
шлюбних відносин спільне майно його
членами не придбавалося, суд
відповідно до ч. 6 ст. 57 СК (2947-14) може
визнати особистою приватною власністю
дружини, чоловіка майно, набуте
кожним з них за цей період та за
вказаних обставин, і провести поділ
тільки того майна, що було їхньою
спільною власністю до настання таких
обставин.

Придбання квартири було здійснено поза
межами шлюбних відносин, за власні
грошові заощадження позивача, зважаючи
на це спірна квартира за адресою
АДРЕСА_4 відповідно до ч. 6 статті 57
Сімейного кодексу України є оособистою
приватною власністю ОСОБА_1.

Керуючись ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 11, 14,
57 - 59, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна особистою приватною
власністю - задовольнити.

Визнати квартиру за адресою АДРЕСА_4
особистою приватною власністю ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: