АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1275/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2692/14
Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 24 липня 2014 року

по справі за позовом Обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Миргородтеплоенерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» звернулось до
суду із вказаним позовом та просило
стягнути з ОСОБА_2 на їх користь
заборгованість за спожиту теплову
енергію у розмірі 2759,40 грн. та судові
витрати у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало, що відповідач проживає за
адресою АДРЕСА_1 та являється
споживачем послуг з теплопостачання,
які йому надаються
підприємством-позивачем. Між позивачем
і відповідачем встановилися фактичні
договірні відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого особового рахунку. Договір
про надання послуг з теплопостачання
між позивачем і відповідачем не
укладався, оскільки відповідач
відмовляється від укладення такого
договору мотивуючи свою позицію
небажанням отримувати такі послуги.
Відповідач не проводить оплату
отриманих послуг з теплопостачання,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість за спожиту теплову
енергію за період з 01.09.2012 року по 01.02.2014
року.

04 березня 2014 року позивач звертався до
Миргородського міськрайонного суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з відповідача ОСОБА_2
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з 01.09.2012 року по 01.02.2014
року в розмірі - 2759 грн. 40 коп. За даною
заявою судом було винесено судовий
наказ, який скасований ухвалою
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 07.04.2014 року.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 24 липня 2014 року позовні
вимоги ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» 2759,40 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та 243,60 грн. судових витрат.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2 та просив скасувати
його та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» відмовити у
повному обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_2 проживає за
адресою АДРЕСА_1 та фактично отримує за
даною адресою послуги з
теплопостачання, хоча договору з
ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» на
отримання послуг з теплопостачання не
укладав (а.с.5).

За спожиту теплову енергію за період з
01.09.2012 року по 01.02.2014 року ОСОБА_2 оплату
не здійснював, а тому утворилась
заборгованість у сумі 2759,40 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго», суд першої
інстанції виходив з того, що
відсутність договору про надання
послуг з теплопостачання не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову про стягнення коштів за послуги
теплопостачання, у випадку фактичного
користування споживачем такими
послугами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Доводи апелянта про те, що договір про
надання послуг з теплопостачання не
укладений з вини позивача, не
спростовують правильності висновків
суду про необхідність оплати вказаних
послуг.

Так, з матеріалів справи вбачається та
підтверджується апелянтом, що ОСОБА_2
користується послугами з
централізованого опалення, що
надаються ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго».

Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
визначено, що послуги, які спрямовані
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням є
комунальними послугами.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором чи
законом.

Таким чином, незалежно від причини не
укладення відповідного договору,
споживач житлово-комунальних послуг
має здійснювати оплату за їх
споживання.

Посилання апеляційної скарги на
самовільне надання ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» послуг з
теплового постачання є неспроможними.

Так, ОСОБА_2 проживає у
багатоквартирному будинку, в якому,
відповідно до проектної документації,
передбачено централізоване
теплопостачання та гаряче
водопостачання.

Апелянтом ні в суді першої, ні в суді
апеляційної інстанції не надано
належних дозвільних документів на
відключення від центрального опалення
та встановлення автономного опалення.
При цьому, намір на встановлення
автономного опалення не може вважатися
достатньою підставою для припинення
проведення нарахувань за послуги
теплопостачання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують правильності
висновків місцевого суду.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їм належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення місцевого суду, судовою
колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст.
308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 24 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
О.Ю. Кузнєцова

Судді
С.Ю. Мартєв

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: