Провадження № 8/537/4/2014
Справа № 537/1867/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука в складі:

головуючого судді - Фадєєвої С.О.,

при секретарі - Герасименко Л.М.,

з участю заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд
рішення суду у зв»язку з
нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_6
звернулися до суду з заявою, де просили
переглянути рішення Крюківського
районного суду м. Кременчука від 29.11.2012
року в справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2
до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
власністю за нововиявленими
обставинами та скасувати його. Також
просили відкликати з Крюківського ВДВС
Кременчуцького МУЮ виконавчий лист №
2-5/2011 від 21.05.2013 року. В обґрунтування
заяви вказують, що рішенням
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 29.11.2012 року було
задоволено вимоги позивачів ОСОБА_7,
ОСОБА_2 до них та зобов»язано ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_6 знести за
власний рахунок самочинно
встановлений цегляний паркан та
прибрати будівельні матеріали,
провести за власний рахунок ремонт
стіни кімнати жилого АДРЕСА_2 Пізніше
рішенням апеляційного суду
Полтавської області рішення від 29.11.2012
року скасовано в частині зобов»язання
провести за власний рахунок ремонт
стіни. Підставою для задоволення
позовних вимог в частині зобов»язання
знести самочинно встановлений
цегляний паркан та прибрати будівельні
матеріали стало те, що земля, на якій
був збудований паркан та знаходяться
будматеріали, належала на праві
власності позивачам. Рішенням
апеляційного суду Полтавської області
визнано частково недійсним рішення
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від
27.12.2007 року, яким безоплатно передано
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у спільну сумісну
власність земельну ділянку по АДРЕСА_2,
а також визнано частково недійсними
державні акти на право власності на
земельну ділянку в частині виділення у
власність ОСОБА_7 та ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 68 м.кв., що належить до
домоволодіння АДРЕСА_1 та на якій
самочинно побудовано цегляний паркан і
знаходяться будматеріали. Оскільки
вказані обставини є нововиявленими,
просили переглянути рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 29.11.2012 року та скасувати.

В судове засідання заявники ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 не з»явилися, про час та
місце судового засідання
повідомлялися належним чином, ОСОБА_4
та ОСОБА_6 надали суду заяви, де просили
розгляд справи проводити без їхньої
участі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання
вимоги, викладені в заяві підтримав з
підстав, зазначених у ній. Просив суд
заяву задовольнити, а у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
власністю - відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_7 до
судового засідання повторно не
з»явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення заяви
заперечувала, вказала, що заявниками
без будь-яких дозволів, самочинно
побудовано на межі будинків цегляний
паркан та залишені будівельні
матеріали. Рішенням суду правомірно
зобов»язано їх усунути перешкоду у
користуванні власністю шляхом
знесення самочинної побудови та
зобов»язанням прибрати будівельні
матеріали. Вона та її чоловік, ОСОБА_7, є
людьми похилого віку, хворіють, при
цьому завдяки діям заявників щодо
неправомірного встановлення
самочинного паркану та залишення
будівельних матеріалів на земельній
ділянці, яка на даний час належить
виконкому, вони не мають доступу до
свого домоволодіння та змушені
заходити до свого помешкання через
територію домоволодінь АДРЕСА_2
Просить відмовити в задоволенні заяви,
оскільки винесене 29.11.2012 року рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука є законним та
обґрунтованим.

Представник заінтересованої особи
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області ОСОБА_3
вважав, що рішення Крюківського
районного суду від 29.11.2012 року не
підлягає перегляду, оскільки в рішенні
апеляційного суду не зазначено, що саме
на земельній ділянці, яка раніше
перебувала у власності ОСОБА_7 та
ОСОБА_2, побудовано самочинно паркан та
перебувають будівельні матеріали.
Вказав, що, на його думку, вказана
земельна ділянка на даний час
перебуває у власності територіальної
громади.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши і оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
приходить до наступних висновків.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука від 29.11.2012 року позовні
вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні власністю задоволені
повністю, усунено перешкоди ОСОБА_8,
ОСОБА_7 в користуванні квартирою
АДРЕСА_2; зобов»язано ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_6 знести за власний
рахунок самочинно встановлений
цегляний паркан та прибрати будівельні
матеріали, що перешкоджають ОСОБА_2,
ОСОБА_7 вільно користуватися земельною
ділянкою; зобов»язано ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_6 провести за власний
рахунок ремонт стіни кімнати жилого
будинку АДРЕСА_2 вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 29.04.2013 року
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 29.11.2012 року змінено,
рішення суду в частині зобов»язання
відповідачів провести за власний
рахунок ремонт стіни кімнати жилого
будинку АДРЕСА_2 скасовано, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_7 в зазначеній частині
відмовлено; в іншій частині рішення
залишено без змін.

Обидва рішення набрали законної сили.

При винесенні рішення від 29.11.2012 року
Крюківським районним судом м.
Кременчука та рішення від 29.04.2013 року
апеляційного суду Полтавської області
було встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_6 та ОСОБА_6 є співвласниками
квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_7 та ОСОБА_2
належить на праві сумісної власності
квартира АДРЕСА_2 і їм же, відповідно до
державних актів про право власності на
земельну ділянку, належить на праві
спільної сумісної власності земельна
ділянка площею 0,0121 га. Вказаними
рішеннями також встановлено, що
відповідачі дійсно чинять перешкоди
позивачам, а саме, на належній
позивачам частині земельної ділянки
самочинно побудували паркан та
складують будівельні матеріали.
Оскільки, в силу ст.. 391 ЦК та ст.. 152 ч.2 ЗК
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, позовні
вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю
задоволені були задоволені.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 24.03.2014 року,
винесеним в справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_6 до Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області, управління
земельних ресурсів у м. Кременчуці
Полтавської області, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про
визнання рішення частково недійсним та
часткове скасування державних актів на
право власності на земельну ділянку,
ухвалено нове рішення по суті позовних
вимог, позов задоволено частково.
Визнано частково недійсним рішення 16
сесії п»ятого скликання Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області від 27 грудня 2007
року «Про передачу гр..гр. ОСОБА_7,
ОСОБА_2 безоплатно у спільну сумісну
власність земельні ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2
в м. Кременчуці» в частині передачі
безоплатно у спільну сумісну власність
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 по ? частці кожному
земельної ділянки площею 68 кв.м., що
належить до домоволодіння по АДРЕСА_1 в
м. Кременчуці Полтавської області.
Визнано частково недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ № 648674, виданий ОСОБА_7
31.01.2008 року на ? частку земельної
ділянки площею 0,0242 га, яка розташована
в АДРЕСА_2, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 44, в
частині визнання за ним права
власності на ? частку земельної ділянки
площею 68 кв.м., що належить
домоволодінню по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці Полтавської області.
Визнано частково недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ № 648675, виданий ОСОБА_2
31.01.2008 року на ? частку земельної
ділянки площею 0,0242 га, яка розташована
в АДРЕСА_2, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 43, в
частині визнання за нею права
власності на ? частку земельної ділянки
площею 68 кв.м., що належить
домоволодінню по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці Полтавської області.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 24.03.2014 року набрало
законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що наявні істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі
особам, які звернулися із заявою, а
саме, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_6, на
час розгляду справи, а саме, та
обставина, що рішення Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області від 27 грудня 2007
року є частково недійсним та частково
скасовані державні акти на право
власності на земельну ділянку площею 68
кв.м., що належить домоволодінню по
АДРЕСА_1 в м. Кременчуці Полтавської
області. Отже, суд приходить до
висновку, що існують підстави для
перегляду рішення Крюківського
районного суду м. Кременчука від 29.11.2012
року.

Як встановлено судом та визнається
сторонами, самочинно побудований
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_6 цегляний
паркан та будівельні матеріали
знаходяться на земельній ділянці
площею 68 кв.м., що належить
домоволодінню по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці Полтавської області.
Відповідачами не заперечується, що
паркан побудовано лише за письмового
погодження начальника КГЖЕП
«Крюківське» (а.с.185).

Свої вимоги про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
знесення за власний рахунок самочинно
встановленого цегляного паркану та
прибирання будівельних матеріалів, що
перешкоджають ОСОБА_2, ОСОБА_7 вільно
користуватися земельною ділянкою,
позивачі обґрунтовували тим, що
вказана земельна ділянка належить їм
на праві власності. Позивачці в
судовому засіданні роз»яснювалося
право змінити предмет та підставу
позову.

Відповідно до ст.. 391 ЦК власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст.. 152 ч.2 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно ст.. 376 ЦК якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

В силу ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

З ч.3 ст.42 ЗК України, відповідно до якої
порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками, пункту 19 постанови
пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», вбачається, що
визначення розмірів прибудинкової
території віднесено до функцій
відповідної міської ради, яка, в свою
чергу, є власником земельної ділянки.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 24.03.2014 року
встановлено, що згідно рішень
виконкому Кременчуцької міської ради
від 28.10.1954 року № 574, від 18.05.1965 року № 257,
від 18.02.1988 року № 133 в результаті обміру
земель по будівельному кварталу № 50 м.
Крюків за багатоквартирними житловими
будинками нині АДРЕСА_2 було
зареєстровано земельні ділянки
розміром 600 кв.м. та 795 кв.м. відповідно;
земельна ділянка площею 68 кв.м., яка
була раніше безоплатно передана у
власність ОСОБА_7 та ОСОБА_2, належить до
багатоквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_1 в м. Кременчуці Полтавської
області.

Оскільки рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 24.03.2014 року
визнано частково недійсним рішення 16
сесії п»ятого скликання Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області від 27 грудня 2007
року «Про передачу гр..гр. ОСОБА_7,
ОСОБА_2 безоплатно у спільну сумісну
власність земельні ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2
в м. Кременчуці» в частині передачі
безоплатно у спільну сумісну власність
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 по ? частці кожному
земельної ділянки площею 68 кв.м., що
належить до домоволодіння по АДРЕСА_1 в
м. Кременчуці Полтавської області;
визнано недійсними державні акти,
видані ОСОБА_7 та ОСОБА_2, в частині
права власності на земельну ділянку
площею 68 кв.м., що належить
домоволодінню по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці Полтавської області,
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про усунення перешкод
ОСОБА_7, ОСОБА_2 у користуванні
власністю.

За викладених обставин суд приходить
до висновку, що рішення Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 29.11.2012 року
слід скасувати, а в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю слід відмовити.

Обґрунтування позивачів ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 своїх вимог також тим, що у них
відсутній доступ до належної їм
частини будинку, на думку суду, не
впливає на характер спірних
правовідносин і не є підставою для
задоволення позову. За наявності
відповідних підстав дане питання може
бути вирішено шляхом встановлення
земельного сервітуту.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 212, 213, 215, 361,
365 ЦПК України, ст..391, 376 ЦК України, ч.3
ст.42 ЗК, суд, -

УХВАЛИВ:

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
29.11.2012 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

З набранням законної сили цим судовим
рішенням втрачає законну силу судове
рішення іншого суду у цій справі.

Суддя:
С.О.Фадєєва

Повний текст рішення
виготовлений 22.08.2014 року