АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м.
Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Лисака І.Н., Височанської Н.К.

При секретарі : Ковальчук Н.О.

За участю : позивачки ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 09 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на
наступне.

09 березня 2007 року вона позичила ОСОБА_2
кошти в сумі 10000 (десять тисяч) доларів
США для придбання автомобіля зі
строком повернення до 01 квітня 2012 року,
що підтверджується розпискою. На час
отримання позики відповідачі
перебували в шлюбі, тому вважала, що
кошти були використані на придбання
автомобіля для потреб сім'ї.

Оскільки ОСОБА_2 борг не повернув,
просила суд стягнути солідарно з
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на її користь 118775 грн.
та судові витрати по справі.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 09 липня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 118775 грн., в
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 09 липня 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
стягнути з нього та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 59387,50 грн.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції дав неправильну оцінку
зібраним доказам, зробив висновки, які
не відповідають обставинам справи,
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, матеріали справи, колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції з'ясував у повному об'ємі
обставини справи та вірно застосував
норми матеріального та процесуального
права до правовідносин, що склалися.

Як вбачається з матеріалів, 09 березня
2007 року ОСОБА_1 позичила відповідачу
ОСОБА_2 для придбання автомобіля 10000
(десять тисяч) доларів США, що
підтверджується дослідженою в
судовому засіданні розпискою (а.с.6).

________________________________________________________________________
_________

№22ц-794/1221/14 р.
Головуючий у 1
інстанції: Войтун О.Б.

Категорія : 19/27

Доповідач: Винту Ю.М.

З вищевказаної розписки вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 зобов'язався
повернути грошові кошти до 01 квітня 2012
року.

На момент розгляду справи ОСОБА_2 гроші
не повернув, що підтвердив останній в
судовому засіданні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, ОСОБА_2 є
власником автомобіля КІА СПОРТЕЙДЖ,
державний номер НОМЕР_1 (а.с.7).

На час отримання позики він перебував з
ОСОБА_3 у шлюбі, який був розірваний 21
травня 2013 року (а.с.8,9).

Приймаючи рішення про стягнення всієї
суми боргу з ОСОБА_2 та відмову у
стягненні коштів з ОСОБА_3, з яким
колегія суддів погоджується, суд
першої інстанції виходив з
недоведеності позивачкою її доводів
про надання нею позики саме на той
автомобіль, який був придбаний під час
шлюбу відповідача з ОСОБА_3, а також з
того, що останній дійсно було відомо
про отримання її чоловіком позики.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менше як у десять
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Докази про те, що ОСОБА_3 надавала свою
згоду чоловіку на отримання даної
позики, а також те, що кошти були
витрачені на купівлю зазначеного вище
автомобіля, відсутні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України,
ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції
докази про те, що ОСОБА_3 було відомо про
позику, а кошти, позичені у ОСОБА_1, були
витрачені на купівлю автомобіля.

За таких обставин, суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 09 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :