Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року

м. Южне

Южний міський суд Одеської області

в складі : головуючого судді : Котова
В.Г.

при секретарі :
Слісаренко Г.В.

Розглянувши в відкритому
судовому засіданні м. Южне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до Южного
міського суду Одеської області з
позовом до ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування квартирою,
мотивуючи свої вимоги тим, що сторони є
власниками трьохкімнатної квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ним на праві приватної,
спільної часткової власності по 1/3
частині кожному.

Зазначена квартира складається з
трьох ізольованих кімнат площею 17,85
кв.м., 9,52 кв.м., 12,07 кв.м., а також кухні 9,54
кв.м., ванної кімнати - 2,8 кв.м., туалету 1,4
кв.м., коридору 10,2 кв.м., вбудованої шафи
0,5 кв.м., двох лоджій площею 3,63 та 2,75 кв.м.
Загальна площа квартири 66,32 кв.м., жила
площа 39,44 кв.м. В середньому на кожного
власника приходиться по 13,14 кв.м.
корисного житла.

05.03.2003 р. шлюб між відповідачем та
позивачем ОСОБА_1 було розірвано.
Відповідач
неодноразово притягувався до
кримінальної та адміністративної
відповідальності. Крім того,
відповідач зловживає алкогольними
напоями, веде аморальний спосіб життя,
в квартиру постійно запрошує
незнайомих людей. З вересня 2011 року
відбував покарання в Херсонській
колонії УДЦУ, Білозерського району
с.Дарьївка, з якої був
умовно-достроково звільнений від
відбування покарання на 1 рік 4 місяці.

Позивачі змушені були залишити
власне помешкання з 01.09.2013 року та
проживати в квартирі матері ОСОБА_1-
ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_2.

Між позивачами досягнута згода
про порядок, користування зазначеною
квартирою, тоді як згоди про
користування спірною квартирою з
відповідачем не досягнуто.

Позивачі, з урахуванням інтересів
всіх співвласників вважають за можливе
залишити їм у користування ізольовані
кімнати площею 17,85 кв.м., 9,52 кв.м. і
лоджію площею 3,63 кв.м., яка примикає до
кімнат та відповідачу залишити у
користування ізольовану кімнату
площею 12,07 кв.м. і лоджію площею 2,75 кв.м.,
яка примикає до кімнати, кухню, коридор,
ванну кімнату, туалет залишити у
загальному користуванні.

Житлові умови нікого із
співвласників при такому розподілу
погіршені не будуть, оскільки кожний
отримає у володіння та користування ту
частку, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності.

Позивачі в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування квартирою
необхідно задовольнити в повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Крім визнання відповідачем
позову, суд вважає, що позов необхідно
задовольнити в тому числі виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони є власниками трьохкімнатної
квартири розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить ним на праві
приватної, спільної часткової
власності по 1/3 частині кожному, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 05.02.2001 року,
копія якого міститься в матеріалах
справи.

Згідно технічного паспорту, копія
якого міститься в матеріалах справи,
зазначена квартира складається з трьох
ізольованих кімнат площею 17,85 кв.м., 9,52
кв.м., 12,07 кв.м., а також кухні 9,54 кв.м.,
ванної кімнати - 2,8 кв.м., туалету 1,4 кв.м.,
коридору 10,2 кв.м., вбудованої шафи 0,5
кв.м., двох лоджій площею 3,63 та 2,75 кв.м.
Загальна площа квартири 66,32 кв.м., жила
площа 39,44 кв.м. В середньому на кожного
власника приходиться по 13,14 кв.м.
корисного житла.

05.03.2003 р. шлюб між відповідачем та
позивачем ОСОБА_1 було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, копія
якого міститься в матеріалах справи.

Згідно листа від 20.03.2014 року №972 ГУ МВС
України в Одеській області, копія якого
міститься в матеріалах справи, за
останній рік ОСОБА_3 притягувався до
адміністративної відповідальності за
порушення правил адміністративного
нагляду (ст. 187 КУпАП) та вживання
спиртних напоїв в громадських місцях
(ст.178 КУпАП) та знаходиться на обліку
Южненського МВ ГУМВС України як раніше
судимий та адміністративно наглядний.

Крім того, відповідач зловживає
алкогольними напоями, веде аморальний
спосіб життя, в квартиру постійно
запрошує незнайомих людей. З вересня 2011
року відбував покарання в Херсонській
колонії УДЦУ, Білозерського району
с.Дарьївка, з якої був
умовно-достроково звільнений від
відбування покарання на 1 рік 4 місяці.

Позивачі змушені були залишити спірну
квартиру з 01.09.2013 року, що
підтверджується актами про не
проживання від 07.03.2014 року КП «МЖКЦ»,
копії яких містяться в матеріалах
справи, та проживати в квартирі матері
ОСОБА_1- ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_2.

Між позивачами досягнута згода про
порядок, користування зазначеною
квартирою, тоді як згоди про
користування спірною квартирою з
відповідачем не досягнуто.

Згідно ст.321 Цивільного кодексу України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути позбавлений цього права або
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник
має право використовувати те, що
належить йому на праві власності -
житлове приміщення для власного
мешкання.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частки спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної власності.

Відповідно до п.14 Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.1995 року «Про судову
практику по справах про захист права
приватної власності» (із змінами та
доповненнями), квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири, або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п.6 Пленуму Верховного
Суду України від 04.10.1991року №7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» (із змінами і доповненнями),
якщо виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності.

Суд вважає, що виділення відповідачу
ізольованої кімнати жилою площею 12,07
кв. м. і лоджії площею 2,75 кв.м., яка
примикає до кімнати, не порушить
житлових прав та інтересів сторін та не
призведе до штучного погіршення
житлових умов відповідача, оскільки
він особисто погоджується із
зазначеним розподілом, та не викличе
необхідності постановки його на облік
як такого, що потребує поліпшення
житлових умов.

Крім того, виділення позивачу у
користування ізольованої кімнати
жилою площею 12,07 кв. м. і лоджії площею
2,75 кв.м., яка примикає до кімнати,
відповідає вимогам ст.ст. 48, 63 ЖК
України, та саме цей розмір жилої площі
кімнати. знаходиться в межах норми
житлової площі на одну особу,
встановлений законодавством

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування квартирою необхідно
задовольнити в повному обсязі та
встановити запропонований позивачами
порядок користування квартирою.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача необхідно
стягнути на користь позивачів понесені
ними та документально підтверджені
судові витрати по справі у виді
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 215
ЦПК України, ст.ст. 321, 358, 383 ЦК України,
п.14 Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року «Про судову практику по
справах про захист права приватної
власності», п.6 Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.1991року №7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою - задовольнити в повному
обсязі.

Встановити порядок користування
квартирою за адресою: АДРЕСА_1,
виділивши у користування ОСОБА_1,
ОСОБА_2 кімнати площею 17,85 кв.м. та 9,52
кв.м. і лоджію площею 3,63 кв.м., яка
примикає до кімнат, ОСОБА_3 виділити у
користування кімнату площею 12,07 кв. м. і
лоджію площею 2,75 кв.м., яка примикає до
кімнати. Кухню, коридор, ванну кімнату,
туалет залишити у загальному
користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення.

Суддя
В.Г.Котов