АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1773/11
Номер провадження 22-ц/786/2492/14
Головуючий у 1-й інстанції Жилка О.М.
Доповідач Триголов В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І, Буленка О.О.,

при секретарі: Коваль А.А,

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м.Полтави від 11 травня 2012 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року до суду звернувся
позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом
до ОСОБА_4 про звернення стягнення на на
майно. Просив суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки (на
підставі договору іпотеки №PLОКGА
від 28.03.2008 року) Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
„ПриватБанк з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмета іпотеки. Крім того.
позивач в своїй заяві просив суд
виселити відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та або проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташованій за адресою: АДРЕСА_1 із
зняттям з реєстраційного обліку у
органі МВС України, до повноважень
якого входить питання громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб, компетенція якого територіально
поширюється на адресу вказаної
квартири.

Рішенням Ленінського
районного суду м.Полтави від 11 травня
2012 року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк до ОСОБА_4 задоволено
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №PLОКGА від
28.03.2008 року в розмірі 80 682,34 доларів США,
звернуто стягнення на предмет іпотеки:
квартиру загальною площею 61,20 кв. м. яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_4,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№PLОКGА від 28.03.2008 року) Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк „ПриватБанк з укладенням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмета
іпотеки.

В іншій частині позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк до
ОСОБА_4 відмовлено за
необгрунтованістю.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк» 1700 грн.
державного мита та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справ.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_3,
яка його оскаржила, просила скасувати,
оскільки вважає, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Оскільки рішення суду в частині
позовних вимог про виселення сторонами
не оскаржується, колегія суддів
підстав для його перегляду в
апеляційному порядку в даній частині
не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

У відповідності з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір
№PLОКGА відповідно до якого,
останньому позивачем було надано
кредитні кошти в сумі 51 000 доларів США з
терміном повернення до 28.03.2028 року та зі
сплатою 12,48 % річних за користування
кредитом.

28.03.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4, а також ОСОБА_3, з
метою забезпечення зобов'язань за
вказаним вище кредитним договором,
було укладено договір іпотеки
№PLОКGА відповідно до якого,
відповідач надав позивачу в іпотеку
належне йому на праві власності
нерухоме майно квартиру загальною
площею 61,20 кв. м. яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 належним чином взяті
зобов'язання за договором не виконував.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань,
передбачених кредитним договором
утворилась заборгованість перед
банком станом на 28.09.2011 року 80 682,33
доларів США, в тому числі: - 42444,05 доларів
США заборгованість за кредитом; - 16993,69
доларів США заборгованість по
процентам за користування кредитом; -
1168,93 доларів США заборгованість по
комісії за користування кредитом; -
16203,79 доларів США пеня за несвоєчасне
виконання зобовязаннь за вказаним вище
кредитним договором, а також штрафи
відповідно до кредитного договору: 31,35
доларів США штраф (фіксована частина),
та 3840,52 доларів США штраф (процентна
складова).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк», звертаючи стягнення на
предмет іпотеки, місцевий суд
посилався на те, що відповідачем
належним чином зобов'зання за
кредитним договором не виконуються, а
тому можливо задовольнити вимоги банку
за рахунок звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки.

Однак, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Відповідно до п.22 іпотечного договору у
випадку порушення кредитного договору
позичальником або договору іпотеки
іпотекодавцем , іпотекодержатель
направляє позичальнику письмову
вимогу про усунення порушення. Якщо
протягом тридцятиденного строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі почати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
договору.

Проте, позивачем попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
вразі невиконання боржником своїх
зобов'язань на адресу іпотекодавця
ОСОБА_3 не направлялось, а відомостей
про отримання такої вимоги банку від
28.09.2011 року направленої на адресу
боржника ОСОБА_4 матеріали справи не
містять.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло квартира за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
спільної часкової власності по 1/2
частині кожному.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо
передбачене умовами договору, що
обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань, вимога
про виконання порушеного зобов'язання
у не менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Враховуючи, що банком не було дотримано
визначену законодавством процедуру
проведення звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом направлення
відповідних письмових вимог, місцевий
суд прийшов до помилкового висновку
про можливість задоволення позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Окрім того, ухвалюючи рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою - покупцем,
місцевий суд не врахував, що ОСОБА_4 є не
єдиним власником квартири, а також
являється не єдиним іпотекодавцем. При
цьому, апелянтка ОСОБА_3, як співвласник
предмета іпотеки до участі у справі
залучена не була.

З наведених підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню,
рішення суду - скасуванню в частині
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» про звернення стягнення
на предмет іпотеки. В іншій частині
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1,2, 3,4
ч.1 ст. 309, ст.ст. 316, 317 ЦПК України, ст. ст.
590, 1054 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Полтави від 11 травня 2012 року -
скасувати в частині задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на майно.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на майно -
відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.М. Триголов

Судді:
О.О. Буленко

А.І. Дорош