АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Гайдук
В.І. Категорія 44
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів
Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
17 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третя особа - Головне
управління Держаної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, про усунення перешкод в
користуванні власністю, зняття з
реєстрації та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
вказаним позовом, в якому посилався на
те, що на підставі договору
купівлі-продажу від 06 червня 2013 року
він є власником квартири АДРЕСА_1, проте
він обмежений у здійсненні свого права
власності, оскільки у квартирі
зареєстрована та проживає матір
продавця ОСОБА_3 У зв'язку з цим позивач
просив суд усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні
належною йому квартирою шляхом зняття
з реєстрації та виселення відповідача
(а.с. 2-3).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
17 жовтня 2014 року позов задоволено.
Усунуто ОСОБА_4 перешкоди в
користуванні власністю - квартирою
АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1, що є підставою зняття з
реєстрації ОСОБА_3, з даної квартири.
Вирішено питання судових витрат (а.с.
95-96).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування
судового рішення й ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову (а.с. 98-99).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 06 червня
2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4
належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

В зазначеній квартирі зареєстрована та
проживає ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою КП «ЖЕП №39» від 06 червня 2013
року (а.с.4), а також поясненнями її
представника у судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено,
що власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм
свідчить про те, що право члена сім'ї
власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що
виникнення права членів сім'ї власника
будинку (квартири) на користування цим
будинком та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку права
власності на цей будинок, а відтак -
припинення права власності особи на
будинок припиняє право членів її сім'ї
на користування цим будинком.

Таким чином, є вірним висновок суду
першої інстанції про те, що права члена
сім'ї власника будинку на об'єкт
власності є похідними від прав самого
власника.

Зазначені висновки не суперечать
нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9
ЖК України, ст. 311 ЦК України,
враховуючи, що право на житло
(користування ним, усунення перешкод у
користуванні ним) підлягає захисту
лише у випадку порушення прав особи.

При цьому, доводи апеляційної скарги
про необхідність застосування до
спірних правовідносин положення ст. 814
ЦК України, оскільки ОСОБА_3 згідно
договору від 05.05.2013 року укладеного з
ОСОБА_6, є наймачем (орендарем) спірної
квартири, не можуть бути враховані
колегією суддів, оскільки в п.3
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу спірної квартири від 06
червня 2013 року ОСОБА_6 заявляв та
стверджував, що на момент укладення
договору купівлі-продажу, квартира не
надана в користування наймачам. З
наявної в матеріалах справи копії
договору найму, на який посилається
апелянт, не вбачається, що об'єктом
найму є саме спірна квартира (а.с.8,80).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
17 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: