Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1828/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко
В.П.

суддів - Кривохижі
В.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ спільного майна, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 22 травня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про поділ спільного майна.

Просила визнати за нею право власності
на ? частину транспортного засобу марки
ГКБ-8350 причіп-фургон - Е, 1990 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який є спільною сумісною власністю
подружжя, а також стягнути на її
користь з відповідача грошову
компенсацію вартості ?? частини
спільного майна, що складається з
транспортних засобів марки ГКБ-8350,
реєстраційний номер НОМЕР_1; ВАЗ-2101 СНГ
реєстраційний номер НОМЕР_2; КАМАЗ-5320,
реєстраційний номер НОМЕР_3, в розмірі
34425 грн. 30 коп., та вирішити питання про
відшкодування судових витрат.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 22 травня 2014 року позов
задоволено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
нього на користь позивачки грошову
компенсацію в розмірі 4694,64 грн., що
становить ? частину вартості
транспортних засобів марки ВАЗ-2101 СНГ
реєстраційний номер НОМЕР_2, і КАМАЗ-5320,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_4 та його представника, ОСОБА_5,
які підтримали доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_3 та
її представників, ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, а також обгрунтованість доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 04
липня 1992 року по 20 грудня 2010 року (а.с.7,9),
під час якого було придбано спірне
майно (а.с.10-12), яке відповідно до ст.60 СК
України є спільною сумісною власністю
подружжя.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Шлюбний договір сторони не
укладали, тому при вирішенні спору суд
обґрунтовано виходив з рівності часток
сторін у спільній власності.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 17 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визначення частки у
спільному сумісному майні подружжя та
визнання права власності на неї, яке
набрало законної сили, суд, зокрема,
визнав за позивачкою право власності
на ? частину автомобілів марки ВАЗ-2101
СНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2, та
КАМАЗ-5320, реєстраційний номер НОМЕР_3,
встановивши, що це майно є спільною
сумісною власністю подружжя (а.с.13).

Проти визнання спільною сумісною
власністю подружжя транспортного
засобу марки ГКБ-8350 причіп-фургон - Е 1990
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, відповідач заперечує,
посилаючись у апеляційній скарзі на те,
що зазначений транспортний засіб
належить йому як фізичній
особі-підприємцю, а тому не є спільною
власністю подружжя. Як на доказ
відповідач посилається на свідоцтво
про державну реєстрацію його як
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_4
від 19 грудня 2006 року.

Такі доводи апеляційної скарги не
можна визнати обґрунтованими, оскільки
встановлено, спірний транспортний
засіб придбано 15 січня 2008 року за
договором купівлі-продажу в період
перебування сторін у зареєстрованому
шлюбі, зареєстровано за відповідачем
як за фізичною особою (а.с.12). Доказів
придбання цього транспортного засобу
за кошти, на які не поширюється режим
спільної власності, відповідач не
надав, тому суд обґрунтовано виходив з
того, що транспортний засіб марки
ГКБ-8350 причіп-фургон - Е входить до
складу спільного майна подружжя і
позивачка має право на ? його частину.

Проте, не можна погодитися з
рішенням суду про одночасне визнання
за нею права власності на ? частину
вказаного транспортного засобу і
стягнення грошової компенсації ?
частини його вартості.

Відповідно до ч.2 ст.71 СК України,
яка визначає способи та порядок поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Як вбачається з матеріалів справи
і пояснень позивачки, вона згодна на
отримання грошової компенсації ?
частини вартості транспортного засобу
марки ГКБ-8350 причіп-фургон - Е, який
знаходиться у користуванні
відповідача і на нього зареєстрований.

Враховуючи наведене, способом
поділу вказаного транспортного засобу
є стягнення грошової компенсації на
користь позивачки з відповідача 1/2
частини його вартості і залишення
транспортного засобу у власності
відповідача. Визнання за позивачкою
права власності на ? його частину
суперечить положенням ч.2 ст.71 СК
України, що згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду в цій частині з ухваленням
нового рішення про відмову у позові про
визнання права власності на ? частину
транспортного засобу марки ГКБ-8350
причіп-фургон - Е.

Крім того, вирішуючи питання про
стягнення грошової компенсації на
користь позивачки вартості ? частини
автомобіля марки ВАЗ-2101 СНГ,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який після
ухвалення судом рішення від 17 травня
2011 року є спільною частковою власністю
сторін, суд не звернув увагу на те, що
цей автомобіль зареєстрований за
позивачкою.

Зважаючи на те, що в порядку
поділу цієї неподільної речі позивачці
присуджується грошова компенсація,
право власності на неї має бути визнано
за відповідачем відповідно до положень
ч.2 ст.364 ЦК України.

В решті рішення суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону,
тому має бути залишено без змін.

Безпідставними є доводи
апеляційної скарги про те, що суд
неправильно визначив вартість
автомобіля марки КАМАЗ-5320,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Судом встановлено, що під час
спільного проживання сторін, а також
після розірвання шлюбу зазначений
автомобіль знаходився у користуванні
відповідача, який розукомплектував
його після розірвання шлюбу. Під час
розгляду справи про визнання за
позивачкою права власності на ? частину
цього автомобіля у травні 2011 року
відповідач стверджував, що автомобіль
знаходиться у робочому стані, тому суд
обґрунтовано виходив із середньої
ринкової вартості автомобіля, яка на
момент проведення дослідження судовим
експертом авто-товарознавцем Гладких
С.І. 14 вересня 2013 року становила 50401,20
грн. (а.с.21-25).

Згідно з висновком
авто-товарознавчої експертизи від 24
березня 2014 року, проведення якої було
призначено ухвалою суду, вартість
вказаного автомобіля без урахування
відсутніх деталей, вузлів і агрегатів
складає 50546,70 грн. (а.с.72).

На підтвердження своїх доводів
щодо некомплектності автомобіля на час
розірвання шлюбу з позивачкою
відповідач надав ксерокопію акту
дефектування № 4 від 06 червня 2010 року,
складений ФОП ОСОБА_9, і довідку ПАТ КБ
«Надра» про відмову в отриманні
кредиту у червні 2010 року, які не можна
визнати належними доказами тих
обставин, на які посилається
відповідач, оскільки не надано
оригіналу акту і відомостей щодо
наявності у зазначеної в ньому особи
повноважень на складання подібних
документів. Крім того, у довідці банку
не зазначено причини відмови у наданні
кредиту.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 22 травня 2014 року:

- в частині визнання за ОСОБА_3
права власності на ? частину
транспортного засобу марки ГКБ-8350
причіп-фургон - Е 1990 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, скасувати
з ухваленням нового рішення, яким позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на ? частину вказаного
транспортного засобу залишити без
задоволення;

- в частині поділу автомобіля
марки ВАЗ 2101 СНГ змінити, визнати за
ОСОБА_4 право власності на автомобіль
марки ВАЗ 2101 СНГ, двигун № НОМЕР_5, кузов
№ НОМЕР_6, державний номерний знак
НОМЕР_7.

- в решті, а саме в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошової компенсації вартості ?
частини спільного майна, яке
складається з транспортних засобів
марки ГКБ-8350, реєстраційний номер
НОМЕР_1; ВАЗ-2101 СНГ реєстраційний номер
НОМЕР_2; КАМАЗ-5320, реєстраційний номер
НОМЕР_3, в розмірі 34425 грн. 30 коп., а також
судових витрат в розмірі 344 грн. 25 коп. -
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді