Справа №443/1443/14-ц
Провадження №2/443/664/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року
Жидачівський районний суд
Львівської області у складі:

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Щур Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Жидачеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом, -

встановив:

13 серпня 2014 року до Жидачівського
районного суду Львівської області
звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом. Позовні вимоги
обгрунтувала тим, що рішенням
виконавчого комітету Жидачівської
міської ради народних депутатів №95
від 28.02.1986 року(адреса уточнена згідно
із рішенням виконкому Жидачівської
міської ради №114 від 29.07.2014 року) її
покійному дідусеві було відведено
земельну ділянку розміром 6х4м в районі
АДРЕСА_1 під будівництво гаража. На
даній земельній ділянці спадкодавець
та її батько, що проживали однією
сім"єю, побудували у 1988 році гараж,
однак правовстановлюючі документи на
нього у встановленому законом порядку
не виготовили. Після смерті дідуся
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину, яке видано Жидачівською
державною нотаріальною конторою 24.01.1992
року, спадщину прийняла мати позивача
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина
спадкодавця - її бабуся ОСОБА_5.
Спадкоємцями після її смерті є
відповідачі в справі, які спадщини не
приймали та на неї не претендують. Вона
не може оформити право власності на
спадкове майно з тих підстав, що
відсутня державна реєстрація
спадкового майна за спадкодавцем.
Просила визнати за нею право власності
на спадкове майно.

В судове засідання суду позивач ОСОБА_1
не з"явилась, подала письмову заяву
про розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з"явились, через
канцелярію суду подали письмові
заяви про розгляд справи за їх
відсутності та визнання позову.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
зв"язку із неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані позивачем документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду спору по суті, суд встановив
фактичні обставини та відповідні їм
цивільні правовідносини.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи - свідоцтвами про
народження, свідоцтвами про укладення
шлюбу, що ОСОБА_1 дочкою спадкодавця
ОСОБА_4, а також внучкою ОСОБА_5.

На підставі рішення виконавчого
комітету Жидачівської міської ради
народних депутатів №95 від 28.02.1986
року(адреса уточнена згідно із
рішенням виконкому Жидачівської
міської ради №114 від 29.07.2014 року)
ОСОБА_6 було відведено земельну
ділянку розміром 6х4м в районі
АДРЕСА_1 під будівництво гаража. (а.с. 8).

Після завершення будівництва в 1988 році
право власності забудовником не було
зареєстроване.

Відповідно до технічного паспорта,
виготовленого 30.07.2014 року, вбачається,
що гараж АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_6, яка настала
ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.15), спадщину
прийняла його дочка ОСОБА_4, що
стверджується свідоцтвом про право на
спадщину, яке видано 24.01.1992 року
Жидачівською державною нотаріальною
конторою(а.с.18).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.16), а її матір ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.17), не
оформивши своїх спадкових прав на
спадкове майно, а саме гараж.

Відповідачі в справі - сини ОСОБА_5
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як спадкоємці першої
черги за законом після її смерті у
встановлений законом строк не
прийняли спадщини і відмовились від
належних їм часток у спадковому майні
на користь позивачки.

Позивач ОСОБА_1 з огляду на викладені
обставини не може може оформити
спадкові права на спірний гараж за
законом з тих підстав, що відсутні
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно.

У Конституції України закріплено
основні правові принципи регулювання
відносин власності, головним із яких є
принцип рівного визнання й захисту
усіх форм власності (статті 13, 41
Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції
України власність не повинна
використовуватися на шкоду людині і
суспільству. У такій редакції
конституційна норма не лише покладає
на власника обов'язки, а й орієнтовно
вказує на його зобов'язання.

Основоположні принципи здійснення
правомочностей власника сформульовані
у статті 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (Рим, 04 листопада
1950 року), що набрала чинності для
України з 11 вересня 1997 року та є
складовою її правової системи
відповідно до вимог статті 9
Конституції України.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається у порядку,
визначеному законом.

Момент виникнення права власності на
річ (майно) визначається законом.

При визначенні моменту набуття права
власності слід враховувати як
особливості самого майна, так і
особливості оформлення права
власності, які теж суттєво впливають на
визначення моменту виникнення
(набуття) права власності.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

Встановлення судом часу завершення
спорудження гаражу визначає
законодавство, відповідно до якого
встановлюється правовий режим
нерухомого майна та документи, якими
посвідчується право власності на це
майно.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч.3. ст.3 Закону України
від 01 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року №56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом встановлено, що будівництво
гаражу було завершено у 1988 році.

Таким чином, ОСОБА_6 після завершення
будівництва гаражу набув право
власності на об'єкт нерухомості, однак
у зв'язку зі зміною в законодавстві на
теперішній час спадкоємець ОСОБА_1 в
порядку спадкової трансмісії після
смерті ОСОБА_6 позбавлена можливості у
інший спосіб, окрім визнання права
власності на спадкове майно, захистити
свої права і законні інтереси, тому суд
визнає позовні вимоги позивача
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.276 ч.3, 392,1261,1268,1272-1276
ЦК України, ст.ст.10,11,88, 209,212,214-215,218 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на гараж АДРЕСА_1 загальною
площею будівлі 24 кв.м. в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Жидачівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом
десяти днів з дня його проголошення,
якщо не буде подана апеляційна скарга.
У випадку подачі апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя
________________________________________