У х в а л а

1 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гончара В.П.,

Карпенко С.О.,
Маляренка А.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за договором
позики,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_4 звернувся з
вищевказаним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
в якому просив солідарно стягнути з
відповідачів на його користь борг за
договором позики від 20 квітня 2007 року у
сумі 268 060 доларів США, а також неустойку
за прострочення виконання зобов'язань
у сумі 1 095 000 грн; заборгованість за
розпискою від 22 лютого 2008 року в сумі 27
106 доларів США; стягнути з ОСОБА_5 на
його користь борг за договором позики
від 23 листопада 2007 року
в сумі 137 039 доларів США, а також
неустойку за прострочення виконання
зобов'язань у сумі 800 000 грн. У рахунок
задоволення цих вимог просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок АДРЕСА_1 шляхом набуття на
нього права власності. Крім цього,
просив стягнути з ОСОБА_5 на його
користь заборгованість за розписками
позичальника в сумі 205 018 доларів США.

Посилався на те, що 20 квітня 2007 року між
ним та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 укладено договір
позики, згідно якого останні отримали
грошові кошти в сумі 156 800 доларів США на
строк до 20 серпня 2007 року. 22 лютого 2008
року відповідачі додатково взяли в
борг 16 800 доларів США, які зобов'язалися
повернути до 22 червня 2008 року. 23
листопада 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
укладено договір позики, за умовами
якого останній отримав 82 000 доларів США
строком до 23 квітня 2008 року.

Виконання зобов'язань за договором від
23 листопада 2007 року забезпечено
укладеним між позивачем та ОСОБА_5
договором іпотеки, предметом якого є
житловий будинок АДРЕСА_1. Крім того,
протягом 2007-2008 років ОСОБА_5 у позивача
додатково взяв у борг кошти на загальну
суму 144 000 доларів США, що підтверджено 11
розписками.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 16 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість в сумі 249 485,72 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 12 лютого 2014
року рішення Київського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 заборгованості в сумі 249 485,72 грн
та в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 суми основного боргу,
процентів за користування позикою,
трьох процентів річних та неустойки
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким позов задоволено
частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики від
20 квітня 2007 року, а саме: основний борг в
сумі 156 800 доларів США, проценти за
користування позикою в сумі 84 982
доларів США, 3% річних в сумі 26 278 доларів
США та неустойку за порушення
виконання грошового зобовʼ?язання в
сумі 100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на корись ОСОБА_4
заборгованість за договором позики від
23 листопада 2007 року, а саме: основний
борг в сумі 82 000 доларів США, проценти за
користування позикою в сумі 40 495
доларів США, 3% річних в сумі 12 084 доларів
США та неустойку за порушення
виконання грошового зобовʼ?язання.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики від
22 лютого 2008 року, а саме: основний борг в
сумі 16 800 доларів США,
проценти за користування позикою в
сумі 7 914 доларів США, 3% річних за
порушення виконання грошового
зобовʼ?язання в сумі 2 392 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договорами позики
від 25 квітня 2008 року, 21 серпня 2008 року, 27
серпня 2008 року, 3 вересня 2008 року, 9
вересня 2008 року, 24 вересня 2008 року, 1
жовтня 2008 року, 10 жовтня 2008 року, 16
жовтня 2008 року, 22 жовтня 2008 року, яка
складається з основного боргу в сумі 120
400 доларів США та процентів за
користування позикою в сумі 49 430
доларів США, всього стягнуто 1 357 451 грн.

У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 12 лютого 2014 року скасовано,
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 16 жовтня 2013 року залишено в
силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. 545 ЦК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 3 жовтня 2012
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська від 23 березня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 23 травня 2012 року у справі
про стягнення суми; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 червня 2012 року, постановлену
за результатами розгляду касаційної
скарги на рішення апеляційного суду
Запорізької області від 11 березня 2011
року у справі про стягнення боргу за
договором позики та відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення, постановлені судом касаційної
інстанції 3 жовтня 2012 року і 6 червня 2012
року, на які заявник посилається як на
приклади неоднакового застосування ст.
545 ЦК України, мають різний предмет та
підстави позову, містять різні
встановлені судом фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, про
перегляд якого просить заявник.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції, за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за договором позики до
провадження Верховного Суду України за
заявою ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В.Юровська Судді:
В.С.Висоцька В.П.Гончар С.О.Карпенко
А.В.Маляренко