Справа № 638/9902/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 р. Дзержинський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді -
Шестака О.I.,

за участю секретаря -
Зайцевої В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публiчного
акцiонерного товариства
«Фармстандарт-Бiолiк» про виплату
середнього заробiтку, -

в с т а н о в и в:

17.06.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ПАТ «Фармстандарт-Бiолiк», в
якому просила стягнути з вiдповiдача на
її користь середнiй заробiток за час
затримки з 23.09.2013 р. по 13.06.2014 р. в сумi
20265,42 грн.; судовi витрати в виглядi
судового збору просила покласти на
вiдповiдача.

В обгрунтування заявлених вимог
зазначила, що 20.09.2013 р. Дзержинський
районний суд м. Харкова, розглянувши
цивiльну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Фармстандарт-Бiолек» про виплату
незаконно утриманої заробiтної плати,
винiс рiшення, яким повнiстю задовольнив
позовнi вимоги позивача, встановив, що з
вини відповідача ОСОБА_1 не було при
звiльненнi виплачено належнi суми в
строки, передбаченi ст. 116 КЗпП України, i
зобов'язав ПАТ «Фармстандарт-Бiолек»
виплатити ОСОБА_1 незаконно утриману
частину заробiтної плати в розмiрi 1552
грн. i середнiй заробiток за час затримки
в перiод з 22.11.2011 по 20.09.2013 в розмiрi 52823
грн. 28.10.2013 р. ухвалою апеляцiйного суду
Харкiвської областi рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова залишено без змiн. 25.12.2013 р.
ухвалою Вищого спецiалiзованого суду
України з розгляду цивiльних i
кримiнальних справ рiшення
Дзержинського районного суду м.
Харкова вiд 20.09.2013р. i ухвалу
апеляцiйного суду Харкiвської областi
залишено без змiн.

Позивачка вказує, що 13.06.2014 р. за
результатами виконавчого провадження
з ПАТ «Фармстандарт-бiолек» було
стягнуто утриману частину заробiтної
плати i середнiй заробiток за весь час
затримки в перiод з 22.11.2011 по 20.09.2013.

Посилаючись на ст. 117 КЗпП України,
вiдповiдно до якої в разi невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу належних звiльненому
працiвниковi сум в строки, зазначенi в
ст. 116 цього кодексу, при вiдсутностi
спору про їх розмiр, пiдприємство,
установа, органiзацiя повиннi виплатити
працiвниковi його сердiй заробiток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку, враховуючи, що фактичний
розрахунокт з позивачем вiдбувся лише
13.06.2014 р., позивачка вважає, що з
вiдповiдача має бути стягнуто середнiй
заробiток за час затримки в перiод з
23.09.2013 по день фактичного розрахунку.

ОСОБА_1 зазначає, що перiод, за який
вiдповiдачу належить виплатити їй
середню заробiтну плату, становить
23.09.2013 - 13.06.2014. Всього в зазначеному
перiодi 183 робочих дня. Згiдно
розрахунку, наданому позивачем пiд час
розгляду спору про виплату незаконно
утриманої заробiтної плати i
наведенному в рiшеннi суду першої
інстанції, середня заробiтна плата
позивачки становить 110,74 грн. Сума
середнього заробiтку за час затримки
виплати незаконно утриманої заробiтної
плати по день фактичного розрахунку (з
врахуванням вже стягнутого середнього
заробiтку) за наданим позивачкою
розрахунком становить 183 днi * 110,74 грн. =
20265,42 грн.

06.08.2014 р. представником вiдповiдача до
суду було надано заперечення проти
позову про виплату середнього
заробiтку, в якому вiн просив в позовних
вимогах ОСОБА_1 вiдмовити. В
обгрунтування своєї вимоги зазначив,
що головною i обов'язковою умовою
застосування норм ст. 117 КЗпП України до
правовiдносин, є вiдсутнiсть мiж
сторонами спору про розмiри належних
звiльненому працiвниковi сум. Однак
предметом розгляду по справi № 2011/11444/12
про виплату незаконно утриманої
заробiтної плати був саме спiр про
розмiр утриманого податку з працiвника.
За результатами розгляду зазначеної
справи судом було прийнято рiшення на
користь ОСОБА_1 Вказане рiшення
залишено в силi вищими судовими
iнстанцiями i є чиним. Вiдповiдач вважає,
що позовнi вимоги по данiй справi за
своєю правовою природою є уточненнями
позовних вимог по справi № 2011/11444/12, яка
вже судом розглянута по сутi.

Представник вiдповiдача зазначає, що
норми ст. 117 КЗпП України не є штрафними
санкцiями за прострочення термiну
розрахунку з працiвником, а лише
встановлюють вiдповiдальнiсть
роботодавця за таку затримку.

Також представник вiдповiдача вказує,
що збiльшення позовних вимог
допускається на стадiї поточного
розгляду справи в судi першої
інстанції, однак справа про виплату
незаконно утриманої заробiтної плати i
суми середнього заробiтку за час
затримки, - судом розглянута.
Посилаючись на ч. 2 ст. 223 ЦПК України вiн
зазначає, що пiсля набрання рiшенням
суду законної сили сторонни i третi
особи з самостiйними вимогами, а також
їх правонаступники не можуть знову
заявляти в судi ту саму позовну вимогу з
тих самих пiдстав, а також оспорювати в
iншому процесi встановленi судом факти i
правовiдносини.

Представник вiдповiдача відмічає, що за
кожним судовим рiшенням видається один
виконавчий лист. Згiдно з ЗУ «Про
виконавче провадження», відкриття
виконавчого провадження можливо лише
за заявою стягувача, в межах строку
чинностi виконавчого документу. Строк
виконання судового рішення, яке
набрало чинностi, залежить вiд дiй
позивача, а в даному випадку, вважає
представник відповідача, вбачається,
що позивач, свiдомо зловживаючи своїми
процесуальними правами, не здiйснив
негайного пред'явлення виконавчого
документу до примусового виконання, що
стало підставою для тривалого
невиконання рішення відповідачем.

31.10.2014 р. представником ПАТ
«Фармстандарт-Бiолiк» до суду було
подано додатковi пояснення на позовну
заяву про виплату середнього заробiтку,
в яких, з посиланням на ст.ст. 116, 117 КЗпП
України, ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про оплату працi»,
зазначає, що будь-яка форма виплати
заробiтної плати не погоджена з
працівником, є порушенням чинного
законодавства України з оплати працi.
Позивач стверджує, що розрахунок з ним
вiдбувся в порядку здійснення заходiв
виконавчого провадження, однак в
матерiалах справи вiдсутнi докази того,
що позивач звертався до відповідача з
вимогою про виплату їй середнього
заробiтку до моменту пред'явлення
виконавчого листа в орган ДВС до
примусового виконання. За таких
обставин відповідач не мав фактичної
можливостi добровiльно виконати
рішення суду вiд 20.09.2013 р. в зв'язку з
вiдсутнiстю інформації про поточнi
банкiвськi реквізити позивача для
перерахування заборгованостi.
Резолютивна частина вказаного рішення
суду також не містить інформації про
банкiвськi реквізити позивача, а
здійснення виплати в порядку
виконавчого провадження відбувається
шляхом внесення боржником вiдповiдної
суми на депозитний рахунок органу ДВС,
який вказується державним виконавцем.

Представник відповідача також
зазначає, що в матерiалах справи
вiдсутнi будь-якi докази того, що позивач
намагався отримати вiд відповідача
грошовi кошти за рішенням суду до
моменту пред'явлення виконавчого
документу до примусового виконання.
Натомiсть, на думку відповідача,
позивач, зловживаючи своїми правами, на
протязi 9 мiсяцiв з дати набрання
чинностi рішенням суду не звертався до
відповідача або органу ДВС, з метою
збільшення розмiру середнього
заробiтку за час затримки виплати.

Представник ОСОБА_1 в судовому засiданнi
позовнi вимоги пiдтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязi.

Представник ПАТ «Фармстандарт-Бiолiк» в
судовому засiданнi протии позовних
вимог заперечував, просив вiдмовити в
їх задоволеннi.

Суд, заслухавши учасникiв судового
засiдання, дослiдивши матерiали справи,
вважає, що позовнi вимоги ОСОБА_1
пiдлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, зазначені суми
мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред`явлення
працівником вимоги про розрахунок.

Пунктом 5 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 р. №100 передбачено, що
нарахування виплат у всіх випадках
збереження середньої заробітної плати
провадиться виходячи з розміру
середньоденної (годинної) заробітної
плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати та
середньої місячної заробітної плати,
здійснюється відповідно до п. 8 Порядку.

При визначені розміру середнього
заробітку, який підлягає стягненню
відповідно до ст. 117 КЗпП України, суд
керується абз.1 п.8 Порядку, відповідно
до якого, нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а в
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Згідно ч.1 ст. 52 КЗпП України, для
працівників установлюється
п'ятиденний робочий тиждень з двома
вихідними днями. При п'ятиденному
робочому тижні тривалість щоденної
роботи (зміни) визначається правилами
внутрішнього трудового розпорядку або
графіками змінності, які затверджує
власник або уповноважений ним орган за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником)
підприємства, установи, організації з
додержанням установленої тривалості
робочого тижня (статті 50 і 51).

Статтею 50 КЗпП України встановлено, що
нормальна тривалість робочого часу
працівників не може перевищувати 40
годин на тиждень. Підприємства і
організації при укладенні
колективного договору можуть
встановлювати меншу норму тривалості
робочого часу, ніж передбачено в
частині першій цієї статті.

З матерiалiв справи вбачається, що
згiдно розрахунку, наданому позивачем
пiд час розгляду спору про виплату
незаконно утриманої заробiтної плати i
наведенному в рiшеннi суду по вказанiй
справi, середньоденна заробiтна плата
позивачки становить 110,74 грн.

Вiдповiдно до рiшення Дзержинського
районного суду м. Харкова вiд 20.09.2013 р.,
позов ОСОБА_1 до ПАТ
«Фармстандарт-Бiолек» про виплату
незаконно утриманої заробiтної плати
задоволено. Зобов'язано вiдповiдача
виплатити позивачцi: незаконно
утриману частину заробiтної плати в
розмiрi 1552грн.; середнiй заробiток за
весь час затримки в розмiрi 52823 грн. зi
здiйсненням вiдрахувань з вказаної суми
прибуткового податку i iнших
обов'язкових платежiв. З ПАТ
«Фармстандарт-Бiолек» на користь
держави стягнуто судовий збiр в розмiрi
544 грн.

Ухвалою апеляцiйного суду Харкiвської
областi вiд 28.10.2013 р. рiшення
Дзержинського районного суду м.
Харкова вiд 20.09.2013 р. залишено без змiн.

Ухвалою Вищого спецiалiзованого суду
України з розгляду цивiльних i
кримiнальних справ вiд 25.12.2013 р. рiшення
Дзержинського районного суду м.
Харкова 20.09.2013 р. i ухвалу апеляцiйного
суду Харкiвської областi вiд 28.10.2013 р.
залишено без змiн.

Вiдповiдно до виписки за картковим
рахунком ОСОБА_1 за перiод з 01.06.2014 р. по
25.06.2014 р., 13.06.2014 р. було здiйснено
поповнення рахунку безготiвковим
перерахуванням на суми 52823 грн. i 1552 грн.

Таким чином, фактичний розрахунок ПАТ
«Фармстандарт-Бiолiк» з ОСОБА_1 вiдбувся
лише 13.06.2014 р.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум в строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Отже, перiод, за який вiдповiдачу
належить виплатити позивачу середню
заробiтну плату - з 23.09.2013 р. по 13.06.2014 р.

З матерiалiв справи вбачається, що в
перiодi, за який стягується середнiй
заробiток, кiлькiсть робочих днiв
складає: в вереснi 2013 р. - 6 днiв, в жовтнi
2013 р. - 23 днi, в листопадi 2013 р. - 21 день, в
груднi 2013 р. - 22 днi, в сiчнi 2014 р. - 21 день, в
лютому 2014 р. - 20 днiв, в березнi 2014 р. - 20
днiв, в квiтнi 2014 р. - 21 день, в травнi 2014 р. -
19 днiв, в червнi 2014 р. - 10 днiв, а всього 183
робочих дня.

Як вже зазначалось, нарахування виплат,
що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком.

Таким чином, сума середнього заробiтку
за час затримки виплати незаконно
утриманої заробiтної плати по день
фактичного розрахунку складає 20265,42
грн. (183 днi * 110,74 грн.).

Виходячи з викладеного, суд вважає
позовн вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими i
такими, що пiдлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат,
враховуючи, що позивач звільнений від
сплати судового збору за подання
даного позову, сума судового збору в
розмірі 202,65 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь держави.

На пiдставi викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 50, 52, 116, 117 Кодексу законiв про
працю України, п. 5 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, суд -

в и р i ш и в:

Позовнi вимоги ОСОБА_1 до Публiчного
акцiонерного товариства
«Фармстандарт-Бiолiк» про виплату
середнього заробiтку - задовольнити.

Стягнути з Публiчного акцiонерного
товариства «Фармстандарт-Бiолiк» (61070, м.
Харкiв, Помiрки, ) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса
проживання: 61054, м. Харкiв, АДРЕСА_1, IПН
НОМЕР_1) середнiй заробiток за час
затримки з 23.09.2013 р. по 13.06.2014 р. в сумi 20265
(двадцять тисяч двiстi шiстдесят п'ять)
грн. 42 коп.

Стягнути з Публiчного акцiонерного
товариства «Фармстандарт-Бiолiк» (61070, м.
Харкiв, Помiрки, ) на
користь держави судовi витрати в
виглядi судового збору в розмiрi 202
(двiстi двi) грн. 65 коп.

Рiшення може бути оскаржено до
апеляцiйного суду Харкiвської областi
протягом 10 днiв через суд першої
інстанції.

Головуючий
Шестак
О.І.