Справа № 526/973/14-ц
Провадження № 2/526/563/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року Гадяцький
районний суд Полтавської області в
складі

головуючої судді
Тищенко Л.І.

при секретарі
Дроботі Л.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

та відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Гадяч
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності,

в с т а н о в и в:

до суду звернулася ОСОБА_1 із
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
права власності.

У своїй позовній заяві позивач
вказує, що 30 травня 1998 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу
вони мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі свідоцтва про
право власності від 01 грудня 2004 року їх
сім'ї належить однокімнатна квартира
АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному. В зв'язку
з тим, що сім'я потребувала поліпшення
житлових умов, вони стали в чергу на
отримання більшої квартири. 26 липня 2004
року, рішенням спільного засідання
адміністрації та профкому НГВУ
«Полтаванафтогаз», відповідачу була
виділена незавершена будівництвом
квартира АДРЕСА_2, яку вони добудували
за власні кошти. 23 січня 2008 року,
рішенням виконкому міської ради
оформлено право приватної власності
на квартиру АДРЕСА_2, на ім'я ОСОБА_2 та 07
лютого 2008 року на ім'я відповідача
було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно. 30 грудня
2013 року, рішенням Гадяцького районного
суду, шлюб між ними було розірвано,
тому вона звернулася до суду з даним
позовом про визнання права власності
на ? квартири АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, суду пояснила, що
оскільки квартира набута нею з
відповідачем під час шлюбу, тому
належить їм в рівних долях. Оскільки
вона бажає документально оформити
право власності на ? частину квартири,
тому звернулася до суду з даним
позовом.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги позивача не
визнав, суду пояснив, що дійсно йому
була виділена недобудована квартира
АДРЕСА_2, на підприємстві, де він працює.
Добудова даної квартири проводилася за
кошти його батьків. Окрім того, вони з
позивачкою раніше отримали
однокімнатну квартиру, яка ними була
приватизована, а тому він не заперечує
провести відчуження своєї частки в
однокімнатній квартирі на користь
позивача, а спірну квартиру залишити у
своїй власності.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_2 не підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Згідно витягу з протоколу № 46 від
26 липня 2004 року спільного засідання
адміністрації та профкому НГВУ
«Полтаванафтогаз», працівнику НГВУ
«Полтаванафтогаз» ОСОБА_2, виділено
незавершену будівництвом квартиру
АДРЕСА_2.

У відповідності до договору
дольової участі на будівництво
житлової квартири від 11 вересня 2007
року, ТОВ «Молпродекспо» зобов'язалося
перед ОСОБА_2 побудувати йому під житло
трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2,
як замовник, зобов'язався внести на
рахунок виконавця вартість
будівництва квартири.

Відповідно до акту прийняття -
передачі квартири по договору від 11
вересня 2007 року дольової участі на
будівництво квартири ТОВ
«Молпродекспо» передало замовнику
ОСОБА_2 трикімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Гадяцької міської ради Полтавської
області від 23 січня 2008 року № 18-11,
вирішено оформити право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_2, на ім'я
ОСОБА_2 та видати свідоцтво про право
власності.

Як зазначено у свідоцтві про
право власності на нерухоме майно від
07 лютого 2008 року, трикімнатна квартира
АДРЕСА_2, належить ОСОБА_2, що також
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на
нерухоме майно МПТІЕ «Інвентаризатор»
на його ім'я.

Відповідно до рішення Гадяцького
районного суду Полтавської області
від 30 грудня 2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвано.

Статтею 328 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Як було встановлено судом,
позивач не заперечує правомірність
набуття права власності відповідачем
на спірну квартиру.

Визначені статтею 346 ЦК України
підстави припинення права власності у
відповідача на ? частину квартири також
відсутні.

Частиною 4 статті 368
Цивільного кодексу України
визначено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом, а
також майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Вимоги, щодо визнання квартири
спільною сумісною власністю подружжя
та виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності, позивачем
не заявлялися, а тому не були предметом
розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача про визнання
за нею права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_2, не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 328, 346, 368
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60,
88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання
права власності на ? частину квартири
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Гадяцький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л. І. Тищенко