Справа №489/8271/13-ц 10.06.2014 10.06.2014 10.06.2014
Провадження №22-ц/784/1457/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційної
інстанції - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем - Бакутою Т.В.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_3, відповідачки - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 31 березня 2014 року по
справі

за позовом

ОСОБА_5

до

ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и л а:

30 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири .

Позивачка зазначала, що вона є
власницею квартири АДРЕСА_1.
Відповідачі є власниками та
проживають в квартирі № 63 у вказаному
будинку. 25 лютого 2013 року з вини
відповідачів відбулося залиття
квартири позивачки, внаслідок чого їй
було завдано майнову шкоду у розмірі
7014,77 грн.

Посилаючись на ці обставини, позивачка
остаточно уточнивши свої позовні
вимоги, просила суд стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
вищевказану суму матеріальної шкоди, а
також грошові кошти, витрачені на
складання звіту про оцінку вартості
матеріальних збитків, завданих
залиттям квартири в сумі 800 грн. та 1000
грн. за надання правової допомоги.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 31 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким її позов
задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідачі просили рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, дослідивши докази по справі в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 про відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири, суд першої інстанції
виходив з того, що матеріали справи не
містять доказів вини відповідачів в
залитті квартири позивачки.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до части 1,2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу, а
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

За змістом п. 2.3.6. Правил утримання
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005
року, в разі залиття аварії квартир
складається відповідний акт.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, ОСОБА_5 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 (а.с.39).

Вказана квартира розташована на 5-му
поверсі 9-ти поверхового будинку,
складається з трьох кімнат, житловою
площею 36,4 кв.м., загальною площею 57,1
кв.м. (а.с.38,39).

Власниками квартири №63, розташованої
на 7-му поверсі в цьому ж будинку, яка
складається з трьох кімнат є
відповідачі, яким належить по ? частини
(а.с.153-154).

Згідно листа ЖКП ММР «Південь» від 4
квітня 2014 року АДРЕСА_2 знаходиться на
балансі ЖЕК-14, з урахуванням того, що
внутрибудинкова система гарячого та
холодного водопостачання є система від
зовнішньої стіни будинку до першої
запорної арматури на відведенні від
стояку або трійнику включно, який
знаходиться в квартирі споживача,
комунікації, які знаходяться в
квартирі споживача (в тому числі у
ванній) є внутріквартирної системою
водопостачання що належать споживчу та
відповідальність за технічний стан,
справність такої внутриквартирної
системи покладаються на споживача,
тобто на власника квартири. (а.с .133).

Таким чином, відповідальність за
технічно справний стан систем
гарячого та холодного водопостачання в
квартири несуть власники квартири.

З відповіді ЖКП ММР «Південь» від 4
червня 2014 року №213, вбачається, що
позивачка 25 лютого 2013 року зверталася в
ЖЕК-14 з приводу залиття її квартири, у
зв'язку з чим була направлена комісія в
будинок АДРЕСА_2, яка встановила факт
залиття квартири №55 мешканцями
квартири №63, внаслідок прориву труби
(квартирної розводки) гарячого
водопостачання в квартирі №63, про що
було складено відповідний акт (а.с.168).

В силу статті ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до акту від 25 лютого 2013 року,
складеного майстром ЖЕК-14 при
обстеженні квартири позивачки
встановлено сліди залиття на стелі
кухні розміром 0,4 кв. м, мокрі полки в
кухонній шафі, що розташована на стіні
в куті кухні та мокра стіна розміром 1
кв.м. Також встановлено, що в квартирі №
63, що належить відповідачам в ванній
кімнаті лопнула труба водопостачання з
невідомих причин (а.с.38).

Допитана в якості свідка в суді
апеляційної інстанції майстер ЖЕК-14
ОСОБА_8, пояснила що пошкодження
внаслідок залиття, які зазначені в
експертному дослідженні від 1 березня
2013 року могли проявитися згодом, які не
були виявлені на момент складання
акту про залиття квартири - 25 лютого 2013
року.

Згідно висновку Українського
експертного центру по вимірюванню та
оцінці від 1 березня 2013 року внаслідок
впливу води в квартирі АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_5, пошкоджені стеля та
стіни приміщень: 1 (коридор), 7
(вбиральня), 6 (ванна кімната) 2 (житлова
кімната) 3 (житлова кімната), присутні
сліди затоплення, стеля та стіни мають
сухі плями та смуги в місцях примикання
стін та стелі, пошкоджено дві дерев'яні
коробки (дверні прорізи), присутнє
відшарування фризу, порушення ліпнини,
порушення кольорового пофарбування,
відставання шпалер з штукатуркою,
здуття та відпадання кахельної плитки.

В результаті події пошкоджені і
вимагають ремонту: 1. Шпаклівка,
штукатурка стін та стелі приміщень:
(коридор) підлога - 5,1 кв.м., (кухня) стеля
- 2,5 кв.м, стіни - 1,7 кв.м., (вбиральня)
стеля - 0,0 кв.м., стіни - 2,4 кв.м. 2,
Пофарбування стелі. (кухня) - 2,4 кв.м. 3.
Монтаж вагонки МДФ: (вбиральня) - стін -
2,4 кв.м.. 4. Оздоблення стін штучним
каменем: (кухня) - стін - 1,7 кв.м,
(вбиральня) - стін - 9,5 кв.м. 5. Оздоблення
підлоги керамічною плиткою (коридор) -
підлога - 5,14 кв.м.

Таким чином, вартість відновлювального
ремонту вказаної квартири без
урахування ПДВ складає 5854,64 грн. (а.с.5-34).

Крім того, згідно копій квитанцій від 28
лютого 2013 року за складання звіту про
оцінку вартості матеріальних збитків,
завданих залиттям квартири позивачкою
було сплачено 800 грн., що вимушено
витратила позивачка та підлягають
включенню в розмір шкоди (а.с.35).

Таким чином, відповідачами не надано
доказів на спростування наведених
вище обставин.

На встановлені обставини суд першої
інстанції належної уваги не звернув та
дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

За таких обставин, рішення суду на
підставі п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення вимог.

Відповідно до положень ст. 360 ЦК
України, співвласник відповідно до
своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, а також нести відповідальність.

За такого, з відповідачів слід стягнути
в рівних частках на користь позивачки
матеріальну шкоду у розмірі 6645,64 грн. (
5845,64 грн. + 800 грн.) : 3 з кожного по 2 215,21
грн.

На підстав ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивачки
підлягає стягненню судові витрати -
судовий збір у розмірі 229,40 грн. та
витрати на правову допомогу
відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах
та адміністративних справах» від
20.12.2011 року у розмірі 200 грн., а всього
429,40 грн. по 143,13 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 31 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 6 645,64 грн. з кожного по 2 215,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 судові витрати
розмірі 429,40 грн. по 143,13 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: