Справа № 212/587/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого-судді Борис О.Н.,
при секретарі: Хазієвій Т.В., за участю
представників: позивача - Водоп'янової
Ю.С., відповідача - адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду міста Кривого
Рогу, цивільну справу за позовною
заявою Державного підприємства
«Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року Державне
підприємство «Криворізька
теплоцентраль» ( далі -ДП« Криворізька
теплоцентраль» ) звернулось до суду з
позовом та просили стягнути з
відповідача заборгованість за надані
комунальні послуги у вигляді
теплопостачання , яка утворилась у
зв'язку з невиконанням договору про
реструктуризацію заборгованості.

Позов, на задоволенні якого у судовому
засіданні наполягав представник
позивача за довіреністю Водоп'янова
Ю.С. обґрунтовано тим, що позивач
ОСОБА_4 отримувала від позивача
комунальні послуги у вигляді
теплопостачання, проте їх не
сплачувала, у зв'язку з чим 12 квітня 2007
року уклала договір по
реструктуризації заборгованості. За
умовами цього договору позивач надав
відповідачу ОСОБА_4 розстрочку у
погашенні заборгованості на суму 7147,01
грн, строк виконання договору 06.05.2012
рік. У березні 2010 року Жовтневим
районним судом м. Кривого Рогу було
видано судовий наказ , яким з
відповідача стягнуто борг, який у
подальшому було скасовано ухвалою
цього ж суду від 12.11.2010 року. Згідно
виписки з особового рахунку
заборгованість складає 7804 грн 48 коп.
Позовні вимоги підтримала, просила
задовольнити посилаючись на ті самі
підстави.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_2, у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував, надав усні
та письмові пояснення , відповідно до
яких вважав, що відсутні правові
підстави для стягнення з відповідача
заборгованості, тому у задоволенні
позову необхідно відмовити у повному
обсязі.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі , дослідивши письмові докази,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено.

ДП «Криворізька теплоцентраль»
поставляє теплопостачання у квартиру
АДРЕСА_3, квартира знаходиться у
приватній власності відповідача
ОСОБА_4 з 2009 року.

Згідно виписки з особового рахунку
НОМЕР_1 ОСОБА_4 заборгованість по
оплаті за теплопостачання становить
7804 грн 48 коп за період з січня 2002 року по
липень 2009 року ( а.с. 82) .

На підтвердження позивачем позовних
вимог надано договір №10132 про
реструктуризацію заборгованості за
теплову енергію та гаряче
водопостачання від 12.04.2007 року між ДП
«Криворізька теплоцентраль» та
ОСОБА_4, який скріплено підписами
постачальника ДП «Криворізька
теплоцентраль» О.В. Донець та
споживачем ОСОБА_4 ( а.с. 5) .

За заявою ДП «Криворізька
теплоцентраль» від 09.03.2010 року
Жовтневим районним судом м. Кривого
Рогу ухвалою від 17 березня 2010 року
видано судовий наказ про стягнення
заборгованості у сумі 7804,48 грн з
відповідача , який за заявою останньої
від 12.11.2010 року було скасовано, що стало
підставою для звернення до суду з
позовною заявою про стягнення
заборгованості.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини , які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі ,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом установлено та матеріалами
справи підтверджено, квартира АДРЕСА_3
житловою площею 29,2 кв.м. на підставі
ордера 039945 від 16.10.91 року виданого бюро
по обміну жилих приміщень Криворізької
міської ради (а.с. 151) була надана у
користування ОСОБА_7, яка була матір'ю
відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 була
основним наймачем, а ОСОБА_4 та її
батько ОСОБА_8 користувалися квартирою
як члени сім'ї основного наймача
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть виданого 01.08.2001 року відділом
РАГС Жовтневого районного управління
юстиції м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, актовий
запис №1305 від 01.08.2001 року(а.с. 48).

Згідно довідки Виконкому Жовтневої у
місті ради від 22.02.2007 року за №м-127/12.1
(а.с. 51) фінансово-особовий рахунок на
квартиру без згоди ОСОБА_4 був
переоформлений на ОСОБА_8 відповідно до
виписки з фінансово-особового рахунку
на квартиру НОМЕР_2 від 19.03.07 року, який
був основним квартиронаймачем, і разом
з яким була зареєстрована його донька
ОСОБА_4

З 1995 року ОСОБА_8, котрий був на той час
наймачем квартири, фактично не мешкав в
квартирі.

Факт не проживання ОСОБА_8 в квартирі
підтверджується актом КЖП №38 від 18.01.2007
року відповідно до якого ОСОБА_8 не
мешкав та не з'являвся в зазначеній
квартирі з 1995 року(а.с. 47).При цьому
актом КЖП №5 (а.с. 45) підтверджується той
факт, що ОСОБА_4 не мешкала в квартирі з
1994 року до 2007 року. Остання до
досягнення 18 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала у бабусі ОСОБА_9
в квартирі останньої за адресою:
АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 стала мешкати в квартирі з
березня 2006 року. Остання до 28 лютого 2007
року навчалася в навчальному закладі -
«Криворізький коледж економіки та
управління Державного вищого
навчального закладу «Криворізький
економічний університет імені Вадима
Гетьмана», що підтверджується копією
диплому, додатком до диплому та
довідкою (а.с. 57-61).

Зазначені обставини підтверджуються
також рішенням Жовтневого суду м.
Кривого Рогу від 09 жовтня 2007 року(а.с. 38)
, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

В листопаді 2006 року між КЖП №36 та
ОСОБА_8 -батьком відповідачки , був
укладений договір «Про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкової території» №1868 (а.с. 52).

12.04.2007 року між ОСОБА_8 та ДП
«Криворізька теплоцентраль» в особі
Донця О.В. був укладений договір «Про
надання послуг з центрального
опалення, постачання гарячої води та
водовідведення» НОМЕР_1 ( а.с.210).В цей же
день між відповідачем ОСОБА_4 та ДП
«Криворізька теплоцентраль» був
підписаний договір «Реструктуризації
заборгованості за теплову енергію та
гаряче водопостачання» №10132 в сумі 7147,01
грн ( а.с.5) .

Встановлюючи правовідносини між
сторонами суд виходить з наступного.

Згідно з Порядком погашення
реструктуризованої заборгованості та
внесення поточних платежів за
житлово-комунальні послуги договір
про реструктуризацію заборгованості (
ч.6 п.2 цього Порядку ) укладається для
житлового приміщення іншої форми( крім
приватної) з квартиронаймачем або у
разі відсутності такої можливості з
однією із зареєстрованих у житловому
приміщенні осіб. Цей Порядок
узгоджується з Законом « Про
реструктуризацію заборгованості по
квартирній платі, платі за житлово -
комунальні послуги, спожитий газ та
електроенергію» ( ст.1), якою чітко
визначено, що реструктуризації
підлягає заборгованість наймачів
жилих приміщень та власників жилих
будинків або квартир.

Доводи представника позивача щодо
наявності усіх юридичних підстав для
укладення цього договору саме
відповідачем спростовуюється
законодавством та матеріалами справи.

Так, виходячи з встановлених судом
обставин, заборгованість виникла за
період з 01.11.1996 року, тобто у період який
остання була неповнолітньою до
ІНФОРМАЦІЯ_2, а до 28 лютого 2007 року
навчалася на денному відділенні
«Криворізький коледж економіки та
управління Державного вищого
навчального закладу «Криворізький
економічний університет імені Вадима
Гетьмана», що підтверджується довідкою
.

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір відповідачки ОСОБА_7
померла, після її смерті аліменти
стягувалися на користь ОСОБА_9 - бабусі
ОСОБА_4 з якою остання проживала разом
за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, нормами ст. 34 ч. 1 ЦК України
встановлено, що повну цивільну
дієздатність має фізична особа, яка
досягла вісімнадцяти років
(повноліття).

Згідно ст. 61 ЖК України договір
найму житлового приміщення є типовим і
укладається з квартиронаймачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК
України лише повнолітні члени сім'ї
наймача несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність, за
зобов'язаннями, що випливають з
зазначеного договору, у тому числі і
передбачений ст. 67 ЖК України обов'язок
здійснювати оплату комунальних послуг.

Отже виходячи з зазначених норм
житлового законодавства позивачка до
досягнення нею повноліття не мала
статусу квартиронаймача, а отже і не
мала відповідних обов'язків. Тому,
відповідач не була зобов'язана
сплачувати заборгованість за
комунальні послуги з надання теплової
енергії та гаряче водопостачання, яка
виникла до 28 лютого 2007 року, а отже не
була зобов'язана і не могла укладати
договори про їх реструктуризацію,
оскільки вона не несе відповідальності
за виникнення цієї заборгованості.

ОСОБА_4 на час виникнення
заборгованості була неповнолітньою і
до 28.02.2007 року перебувала на утриманні
батьків, а тому не могла нести
солідарну відповідальність у договорі
найму жилого приміщення разом з її
батьками.

Судом безспірно установлено, що
відповідач зареєстрована у квартирі
АДРЕСА_3 25.01.2005 року , договір про
реструктуризацію заборгованості з
останньою було укладено 12.04.2007 року і у
цей же день з квартиронаймачем ОСОБА_8
було укладено договір з ДП
«Криворізька теплоцентраль» на
надання послуг з централізованого
опалення , постачання гарячої води та
водовідведення ( а.с.210) , тому відсутні
будь- які підстави вважати, що була
відсутня можливість укладення
договору реструктуризації з
квартиронаймачем, що суперечить
Порядку погашення
реструктуризованої заборгованості та
внесення поточних платежів за
житлово-комунальні та ЗУ « Про
реструктуризацію заборгованості по
квартирній платі, платі за житлово -
комунальні послуги, спожитий газ та
електроенергію».

Крім того, відповідно до положень ст. 207
ч. 2 ЦПК України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Представник позивача у судовому
засіданні пояснила, що договір на
реструктуризацію заборгованості
підписаний працівником підприємства
ОСОБА_10 , згідно з наданими
повноваження. У зв'язку з чим судом
неодноразово було запропоновано
надати документ , який підтверджує
повноваження ОСОБА_10 на укладення
договору. У зв'язку з чим одночасно з
додатковими поясненнями представником
позивача надано Вказівку директора ДП
«Криворізька теплоцентраль» від 11.09.2003
року про створення комісії з питань
укладення угод по реструктуризації
заборгованості, до складу якої входить
ОСОБА_10, та Наказ від 05.09.2003 року № 326
Про роботу підприємства по виконанню
Закону України про реструктуризацію
заборгованості. Проте суд не
погоджується з доводами представника
позивача що цими документами ОСОБА_10
надано право на вчинення підпису від
імені директора ДП «Криворізька
теплоцентраль» виходячи з наступного.

За положеннями ч. 1 ст. 237 ЦК України
відповідно до якої представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

Згідно ч. 3 цієї ж статті представництво
виникає на підставі договору, закону,
акта органу юридичної особи та з інших
підстав, встановлених актами
цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 244 ЦК України:

1. Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

2. Представництво за довіреністю може
ґрунтуватися на акті органу юридичної
особи.

3. Довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Положеннями ст. 246 ЦК України
передбачено, що довіреність від імені
юридичної особи видається її органом
або іншою особою, уповноваженою на це
її установчими документами, та
скріплюється печаткою цієї юридичної
особи. Судом установлено , що жодного
документу, який би відповідав
наведеним вимогам, і який би надав саме
цій особі - ОСОБА_10, діяти від імені
підприємства , у природі не існує.

Виходячи з загальних засад цивільного
судочинства - справедливості,
добросовісності, розумності ,
закріплених статтею 3 Цивільного
кодексу України, з урахуванням
установлених у судовому засіданні
обставин, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України , у
зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог, судові витрати по
сплаті судового збору слід віднести на
рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,99,212,214-215
Цивільного процесуального кодексу
України, ЗУ « Про реструктуризацію
заборгованості по квартирній платі,
платі за житлово - комунальні послуги,
спожитий газ та електроенергію»,
Порядком погашення
реструктуризованої заборгованості та
внесення поточних платежів за
житлово-комунальні послуги, ст.61,64,67
Житлового кодексу України, ст.ст. 203,
207,237, 244 Цивільного кодексу України, ст.
3,4,11,15 Цивільного кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за комунальні послуги -
відмовити.

Судові витрати по справі віднести на
рахунок Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль".

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: О. Н. Борис

У зв'язку з тим, що 27 квітня 2014 року
є вихідним днем, повний текст рішення
виготовлено 28 квітня 2014 року.