________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6440/14-ц
Провадження № 2/520/4658/14
УХВАЛА

13.06.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_1, третя
особа – ОСОБА_2 про приведення об’єкту
до попереднього стану,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради за підписом в.о. голови
адміністрації ОСОБА_3, якою позивач
просить «зобов'язати гр. ОСОБА_1
власними силами і за рахунок власних
коштів, привести до попереднього стану
самочинно реконструйовану квартиру
АДРЕСА_1 відповідно до технічного
паспорту на вказану квартиру виданого
КП «ОМБТІ та РОН» від 06.12.2000 р. – шляхом
знесення добудованої частини балкону.
Стягнути з відповідачів судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп.»

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача
третьої особи.

13 червня 2014 року, ознайомившись із
одержаною довідкою ВАДР ГУ ДМС України
в Одеській області, встановлено, що гр.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованими
за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що співпадає з
даними зазначеними у позові.

За правилами виключної підсудності,
встановленими ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Нерухоме майно, з приводу якого виник
спір, розташоване за адресою: АДРЕСА_2,
що територіально відноситься до
Київського району міста.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою та додатками до неї, встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Згідно п. 1.2 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого наказом МВС України №
1077, реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

За своєю суттю адреса це умовна
кодифікація місця знаходження обєкту,
яка застосовується з метою поштового
звязку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

Отже позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши індекси в
адресах відповідача та третьої особи у
відповідності до встановлених правил.

Крім того, позовна заява Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради, подана представником
позивача за довіреністю ОСОБА_4 Однак,
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не
виконанні, необхідні дані представника
(ім'я, його місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку) в позовній заяві не містяться.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
встановлюється обов'язок позивача
зазначити в позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач в заяві не зазначає докази
досудового звернення до відповідача з
вимогами добровільно вчинити певні
дії. В заяві вказується, що
відповідачем вимоги позивача не
виконані, однак не зазначено жодних
доказів, які б свідчили про факт
обізнаності відповідача з цими
вимогами. Отже не доведено, що між
сторонами дійсно виник спір, який
потребує розв'язання в судовому
порядку.

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 та ч. 8 ст.119 ЦПК
України, якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження. Довіреність від імені
юридичної особи видається за
підписом посадової особи,
уповноваженої на це законом, статутом
або положенням, з прикладенням печатки
юридичної особи.

До позовної заяви додана довіреність
на ім’я ОСОБА_4, яка засвідчена В.о.
голови ОСОБА_3.

Проте повноваження В.о. голови
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради особисто
видавати та засвідчувати довіреності
не підтверджені. Також відсутнє
підтвердження, що ОСОБА_3 був
призначений та займав посаду В.о.
голови на час видання довіреності.

Отже, відсутні докази того, що
довіреність представника позивача
видана та посвідчена посадовою особою,
уповноваженою вчиняти відповідні дії.
Зазначене унеможливлює перевірити
дотримання правил, встановлених ч. 8 ст.
119 ЦПК України та вирішити питання про
наявність підстав для повернення чи
прийняття позову.

Окремо увага позивача звертається на
наступне.

Як вбачається з доданих до позовної
заяви документів у квартирі АДРЕСА_3,
окрім відповідача та третьої особи
проживає ще неповнолітня ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4 Виходячи з того, що
рішення суду за вимогами, заявленими
позивачем може вплинути на права та
обов'язки неповнолітньої, позивачу
пропонується вирішити питання щодо
залучення до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги - Київську районну
адміністрацію Одеської міської ради,
як орган опіки та піклування.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви. В перелік не
внесена довіреність від 10.01.2014 р.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу та третій
особі копії заяви про відстрочку
судового збору.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_1, третя
особа – ОСОБА_2 про приведення об’єкту
до попереднього стану.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Літвінова