Справа № 346/2444/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю: секретаря
Томин О.А.

позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в
місті Коломиї цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання дотримуватись правил
добросусідства, а саме ліквідувати
прокопаний рів для скидання відходів
гноєсховища та влаштувати бетонний
відстійник відповідно до вимог
санітарних норм,-

в с
т а н о в и в:

в обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що йому на праві
власності належить будинковолодіння,
розташоване в АДРЕСА_1 на належній йому
земельній ділянці. Відповідачка є його
сусідкою. Влітку 2012 року вона прокопала
зі свого подвір'я рів, в який з
вбиральні скидає гній та фекалії. З
цього рову відходи стікають в подвір'я
позивача, від чого воно забруднюється,
поширюється неприємний запах. Також з
подвір'я відходи потрапляють в річку та
забруднюють прибережну територію та
земельну ділянку позивача, не даючи
змоги використовувати її за
призначенням. В зв'язку з цим позивач
неодноразово звертався до
відповідачки з проханням влаштувати
стічну канаву відповідно до санітарних
норм та дотримуватись правил
добросусідства, однак, на такі прохання
відповідачка не реагує. Тому протягом
2012-2013 років позивач звертався до
Отинійської селищної ради,
Коломийської райдержадміністрації та
Коломийського районного управління
Держсанепідемстанції, які своїми
листами рекомендували та зобов'язували
відповідачку усунути виявлені
порушення, зокрема, засипати
вищевказаний рів та влаштувати
гноєсховище відповідно до
встановлених норм. Однак, відповідачка
і цього не виконала. Тому позивач
просить прийняти рішення, яким
зобов'язати відповідачку ліквідувати
прокопаний рів та влаштувати бетонний
відстійник, а також стягнути з неї на
користь позивача понесені судові
витрати.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав із
вищевказаних підстав. При цьому в
судовому засіданні 17.06.2014 року він
пояснив, що спірний рів відповідачка
практично засипала. Також він не
заперечив того, що відповідачка чи її
чоловік влаштували бетонні стіни в
гноєсховищі, однак, цей бетон вже надто
старий і в ньому пробито отвір, через
який відходи гноєсховища все одно
стікають вниз. Також він вважає, що
внаслідок виливання відходів на
земельну ділянку відповідачки там
збирається багато мух та створюється
неприємний запах, які потрапляють до
його будинку. А тому позивач бажає щоб
відповідачка влаштувала гноєсховище
та стічну канаву з іншого боку стайні,
а не зі сторони його господарства, та
викопала яму для відстійника.

Відповідачка в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала і
пояснила, що позивач

протягом останніх років спричиняє з
нею конфліктні ситуації через ті чи
інші дрібні зауваження з його боку.
Вона ствердила, що нею фактично вже
виконано ті вимоги, які висуває
позивач. Зокрема, 29.05.2014 року на місцем
розташування господарств сторін
виходила комісія із Отинійської
селищної ради, якою було складено акт
про усунення відповідачкою тих
порушень, які вказані в наявному в
матеріалах справи акті від 19.09.2013 року.
Відповідачка також надала суду
фотоматеріали, які, на її думку,
стверджують влаштування нею бетонного
відстійника, з якого її чоловік
виносить їх відрами та виливає на
город. Відповідачка звертає увагу на
те, що в смт.Отинії практично в кожному
господарстві утримується худоба,
внаслідок чого біля кожного
господарства створюються певні
неприємності, однак, це в сільській
місцевості є нормальним явищем. Тому
відповідачка вважає позовні вимоги
безпідставними і в їх задоволенні
просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
покази свідків, з'ясувавши обставини,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони є
сусідами, оскільки їх господарства, які
розташовані в АДРЕСА_1, межують між
собою.

Із відповідей Отинійської
селищної ради та Коломийської
райдержадміністрації, даних за
наслідками розгляду звернень
позивача в 2012 році, вбачається, що
відповідачку було зобов'язано
влаштувати стічну канаву згідно
санітарних норм (а.с.8,9).

Згідно з даними акту, складеного
комісією Отинійської селищної ради
19.09.2013 року, при обстеженні земельних
ділянок сторін виявлено, що на час
складення цього акту відповідачка
здійснювала незаконне скидання
відходів гноєсховища прокопаним
окопом (а.с.7).

Однак, із акту №9 від 29.05.2014
року, складеного комісією вказаної
селищної ради, вбачається, що станом на
вказану дату відповідачка усунула
зазначені порушення, зокрема, вона
виконала всі вимоги, які були висунуті
до неї попередніми комісіями. Зокрема,
гноєсховище огороджене бетоном,
неприємних запахів чи витікання стоків
ровами не виявлено, а рів, який був
раніше прокопаний, засипаний (а.с.21).

Вказані обставини також
підтвердили в судовому засіданні
члени цієї комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитані як свідки.
Зокрема, вони зазначили, що на даний час
відповідачка не вчиняє нічого такого
щоб порушувало права позивача, а його
претензії є безпідставними,
враховуючи особливості проживання в
сільській місцевості, де кожен житель
утримує худобу в господарстві. Із
влаштованого гноєсховище чоловік
відповідачки відрами виносить рідкі
відходи та виливає їх на власну
земельну ділянку. Вони також
зазначили, що в період, коли позивач
утримував в своєму господарстві
корову, то він не мав до відповідачки
жодних претензій.

Із долученої відповідачкою до
матеріалів справи фототаблиці також
вбачається, що спірні рів записаний, а
гноєсховище огороджене бетонними
стінами (а.с.23-25).

Не заперечив цих фактів і сам
позивач, хоча і висловив при цьому свої
вищевказані побажання.

На підставі наведеного, суд
вважає, що позивач не підтримує своїх
позовних вимог внаслідок їх
добровільного виконання
відповідачкою.

В зв'язку з цим в задоволенні
позову слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позову
з цих підстав, суд враховує положення
ч.1 ст.89 ЦПК України про те, що якщо
позивач не підтримує своїх вимог
унаслідок задоволення їх відповідачем
після пред'явлення позову, суд за
заявою позивача присуджує стягнення
всіх понесених ним у справі витрат з
відповідача.

Судові витрати складаються із
сплаченого судового збору в розмірі 243,
60 грн. (а.с.1), які слід присудити з
відповідачки на користь позивача.

На підставі ст.ст.95, 96, 104 ЗК
України та, керуючись ст.ст.213-215, 294, 89
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зобов'язання
дотримуватись правил добросусідства, а
саме ліквідувати прокопаний рів для
скидання відходів гноєсховища та
влаштувати бетонний відстійник
відповідно до вимог санітарних норм
відмовити в зв'язку із добровільним
виконанням вказаних вимог ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок сплаченого
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст
рішення виготовлено 20 червня 2014 року

Суддя
Калинюк О. П.