АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2598/14
Головуючий 1-ї інстанції -Жмуд Н.М.
Справа № 629/168/14-ц
Доповідач - Сащенко І.С.
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Кредитної спілки «Лозівський взаємний
кредит» на заочне рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 лютого 2014 року по справі
за позовом Кредитної спілки
«Лозівський взаємний кредит» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року КС «Лозівський
взаємний кредит» звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що 02 липня 2013 року між сторонами
було укладено договір споживчого
кредиту (пенсійний), за яким
позичальнику надано кредит в розмірі
3600 грн. під 44% річних, загальним строком
користування 10 місяців, з обов'язком
погасити кредит до 02.05.2014 року. Згідно
п.4.2. Договору протягом дії кредитного
договору або до повного погашення
заборгованості по кредиту позичальник
зобов'язався щомісячно сплачувати
кредит в сумі 360 грн. з рахунку,
відкритого в Лозівському відділенні АТ
«Ощадбанк». Відповідач порушив умови
договору, що призвело до виникнення
штрафу в розмірі 720 гривень.

Після уточнення просили стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитом за вересень 2013 року - лютий 2014
року в розмірі 2160 грн., суму
заборгованості за відсотками за січень
2014 року - лютий 2014 року в сумі 337,33 грн.,
та суму штрафу в розмірі 720 грн. Також
просили зобов'язати відповідача на
виконання п. 4.2 договору до повного
погашення заборгованості щомісячно
сплачувати кредит в сумі 360 грн. з
рахунку, відкритому в Лозівському
відділенні «Ощадбанку».

Представник позивача надав суду заяву,
в якій просив позов задовольнити,
ухвалити заочне рішення та розглянути
справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Заочним рішенням Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь КС "Лозівський взаємний
кредит" заборгованість за кредитним
договором в розмірі 2160 грн., яка
складається з суми заборгованості 1800
грн., штрафу у сумі 720 грн., суми
заборгованості за відсотками в сумі
337,33 грн. Вирішено питання про судові
витрати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Ухвалою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 25 лютого
2014 року усунуто описку в судовому
рішенні та зазначено, що стягненню з
ОСОБА_3 на користь КС "Лозівський
взаємний кредит" підлягає
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 3217,33 грн., яка
складається : з суми заборгованості за
кредитом за вересень 2013 року - лютий 2014
року в розмірі 2160 грн., суми
заборгованості за відсотками за січень
2014 року - лютий 2014 року в сумі 337,33 грн.
та суми штрафу в розмірі 720 грн.

В апеляційній скарзі КС «Лозівський
взаємний кредит» просить заочне
рішення суду першої інстанції
скасувати в частині відмови щодо
зобов'язання ОСОБА_3 на виконання п. 4.2
договору до повного погашення
заборгованості щомісячно сплачувати
кошти в сумі 360 грн. з рахунку,
відкритому у Лозівському відділенні
«Ощадбанк» і ухвалити в цій частині
нове рішення, посилаючись на те, що суд
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з»явившихся
осіб, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК
України - рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України -
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення визначеної заборгованості
та відмовляючи в задоволенні вимог про
зобов'язання відповідача сплачувати
кошти в певній сумі з рахунку в певному
банку суд першої інстанції виходив з
вимог чинного законодавства, що
регулює вказані правовідносини.

Встановлено, що 02 липня 2013 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір споживчого кредиту
(пенсійний) ПС №560, відповідно до якого
відповідачу було надано кредит в
розмірі 3600 гривень під 44% річних та
строком погашення до 02 травня 2014 року.
Крім цього, згідно п. 4.2 договору
відповідач прийняв на себе
зобов'язання, що протягом дії
кредитного договору або до повного
погашення заборгованості по кредиту
зобов'язується щомісячно сплачувати
кредит в сумі 360 грн. з рахунку,
відкритому в Лозівському відділенні AT
«Ощадбанку» протягом 10 місяців. ( a.c. 8 ).

В зв'язку з невиконанням взятих на
себе зобов'язань відповідачем, станом
по лютий 2014 року включно виникла
заборгованість за кредитом у розмірі
2160 гривень, суми заборгованості по
відсотках 337,33 гривень та суми штрафу за
невиконання п. 4.2 договору в розмірі 720
гривень, що передбачено п. 6.3 договору (
а.с. 23 - 24 ).

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України
зазначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а ст. 611 ЦК
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Оскільки достовірно встановлено,
що зобов'язання за договором не
виконується, суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги і стягнув
на користь позивача суму
заборгованості за кредитним договором
з урахуванням передбачених договором
відсотків та штрафу за порушення умов
договору.

Доводи апеляційної скарги про
неправильність рішення суду першої
інстанції в частині відмови у позові
щодо зобов'язання ОСОБА_3 до повного
погашення заборгованості сплачувати
кошти в сумі 360 грн. з рахунку,
відкритому у Лозівському відділенні
«Ощадбанк» судовою колегією не
приймаються, оскільки не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства,
незважаючи на те, що передбачені
умовами договору.

Крім того, рішенням суду
заборгованість по договору з
відповідача стягнута. Відповідно до
вимог ст. ст. 2, 20 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом.
Державний виконавець вправі
провадити виконавчі дії щодо виявлення
та звернення стягнення на кошти, які
перебувають на рахунках та вкладах
боржника у банках чи інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах у депозитарних
установах на території, на яку
поширюється юрисдикція України.

Таким чином, вказівка в рішенні
суду про зобов'язання відповідача
сплачувати кошти для погашення
заборгованості з рахунку, відкритому в
одному окремо визначеному банку,
суттєво звузить можливості виконавця
по виконанню рішення суду.

Інші доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи
зміни рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Лоівський взаємний кредит» -
відхилити.

Заочне рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді-