У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 05 березня 2014 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 13 травня
2014 року по справі за позовом Заступника
прокурора м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування рішення ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, відновлення становища, яке
існувало до порушення прав,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року прокурор м. Києва
звернувся до суду з вище зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що земельна ділянка, що розташована по
АДРЕСА_1 вибула з власності Київської
міської ради. На порушення ст. 51, 121, 122, 118
ЗК України.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 05 березня 2014 року, позовні
вимоги задоволено. Визнано незаконним
та скасоване рішення Київської міської
ради від 09 липня 2009 року №879/1935 «Про
передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1». Визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії
ЯЖ№912727, виданий ОСОБА_3, зареєстрований
24 вересня 2009 року Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) за
№04-7-02254. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,10Га, яка знаходиться на
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2. Відновлено становище, яке
існувало до порушення, шляхом
повернення у власність територіальної
громади м. Києва в особі Київської
міської ради земельної ділянки площею
0,10Га, кадастровий номер :78:306:0030,
яка знаходиться на АДРЕСА_1. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 13 травня 2014 року
рішення суду першої інстанції змінено,
виключено з мотивувальної частини
рішення посилання на ст. 186-1 ЗК України
(абз.19), на ст. 118 ЗК України (абз.18) та ст.
20 ЗК України (абз.26), які діяли на час
вирішення спору. В іншій частині
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 05 березня 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі скаржник ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права та невірне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 березня 2014 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 13 травня
2014 року та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 328, 335 ЦПК України

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 березня 2014 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 13 травня
2014 року по справі за позовом Заступника
прокурора м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування рішення ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, відновлення становища, яке
існувало до порушення прав, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович