Справа № 359/402/14-ц Головуючий у І
інстанції Яковлєва Л.В.Провадження №
22-ц/780/2605/14 Доповідач у 2 інстанції
КашперськаКатегорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кашперської
Т.Ц.,

суддів Фінагєєва
В.О., Яворського М.А.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду із позовом про
стягнення аліментів, мотивуючи вимоги
тим, що перебувала із відповідачем у
шлюбі до 05 жовтня 2004 року, від даного
шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
року, яка проживає з нею. Відповідач
ухиляється від сплати аліментів на
неповнолітню дитину, посилаючись на
відсутність грошових коштів. Просила
стягнути із відповідача на її користь
на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно від
дня подання позову до досягнення
дитиною повноліття.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року позов частково
задоволено. Стягнуто із відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в твердій
грошовій сумі 600 грн. щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, починаючи з 22
січня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття, також із відповідача на
користь держави стягнуто судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1, не погоджуючись із
рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив змінити рішення суду першої
інстанції в частині визначення розміру
аліментів шляхом його зменшення.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої
інстанції цим вимогам закону в повній
мірі не відповідає.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2
про стягнення аліментів, суд першої
інстанції виходив із того, що на
підставі ст. 180 СК України відповідач
зобов'язаний утримувати неповнолітню
дитину до досягнення нею повноліття, а
тому із нього мають бути стягнуті
аліменти на утримання дитини 600 грн.,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд
першої інстанції зважав на вік дитини,
необхідність її матеріального
утримання, росту цін на споживчі
товари.

Колегія суддів не може в повній мірі
погодитися із таким висновком суду
першої інстанції, виходячи із
наступного.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що сторони по справі ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому
шлюбі до 05 жовтня 2004 року, є батьками
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає із матір'ю та перебуває на
її утриманні.

07 травня 2009 року ОСОБА_1 зареєстрував
новий шлюб із ОСОБА_5

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 18
жовтня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_1
про усиновлення неповнолітніх ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Крім того, від даного шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 мають дитину ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно довідки Посольства України в
Республіці Узбекістан від 18 лютого 2014
року вих. № 61510/920-120, ОСОБА_7 призначена з
19 вересня 2013 року спеціалістом першої
категорії з фінансових питань
Посольства України в Республіці
Узбекістан на час довготермінового
відрядження. Разом з нею до Посольства
прибули чоловік ОСОБА_1, сини ОСОБА_9,
ОСОБА_6., ОСОБА_8 ОСОБА_1 не
працевлаштований і разом з дітьми
перебуває на утриманні дружини ОСОБА_7

Наведені обставини стверджуються
наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіряючи вимоги апеляційної скарги
щодо зміни рішення суду першої
інстанції в частині розміру аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,
колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону. Якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Разом із тим всі зазначені вимоги
закону при ухваленні рішення в частині
стягнення аліментів судом першої
інстанції враховані не були.

Так, колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції про
те, що із відповідача на користь
позивача підлягають стягнення
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в твердій грошовій сумі,
оскільки відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, дані висновки суду
першої інстанції відповідають вимогам
ст. 184 ЦК України.

Також відповідають вимогам закону
висновки суду про те, що із відповідача
підлягають стягненню аліменти в
розмірі 600 грн.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», встановлено у 2014 році прожитковий
мінімум для дітей відповідного віку із
01 січня 2014 року в розмірі 1286 грн. При
визначенні розміру аліментів суд
першої інстанції врахував
встановлений законом прожитковий
мінімум для дитини відповідного віку
та виходив із того, що обов'язок
утримання дитини покладається на обох
батьків, таким чином визначив розмір
аліментів як половину встановленого
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Ті обставини, що на утриманні ОСОБА_1 та
його дружини ОСОБА_7 перебувають троє
неповнолітніх дітей, та відсутність у
нього самостійного заробітку, не
звільняють відповідача від обов'язку
утримання спільної із позивачем дочки.

Колегією суддів відхиляються доводи
апеляційної скарги про придбання ним
двокімнатної квартири на користь дітей
від першого шлюбу і отримання доходу
від її оренди позивачем, оскільки
згідно умов даного договору, квартира
придбавалася обома батьками, а строк
дії договору оренди закінчився 10
серпня 2011 року і відповідач не надав
доказів щодо його продовження.

Виходячи із загальних засад
справедливості цивільного судочинства
та необхідності захисту інтересів
неповнолітньої дитини, враховуючи, що
ст. 180 СК України покладає обов'язок
утримувати дитину на обох батьків, а
також виходячи із того, що відповідач
не має офіційного працевлаштування і
має мінливий, нерегулярний дохід, на
його утриманні перебуває троє
неповнолітніх дітей, колегія суддів
погоджується із визначеним судом
першої інстанції розмірои аліментів на
утримання дитини із урахуванням
розміру прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку в твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн.

Однак, суперечить вимогам ст. 184 СУ
України та є помилковою вказівка суду
першої інстанції про те, що розмір
стягнутих в твердій грошовій сумі
аліментів має бути не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

Дійсно, відповідно до ст. 182 СК України
встановлено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
мешим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
однак дані вимоги застосовуються за
винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є неповне з'ясування
судом обстави, що мають значення для
справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
визначення розміру аліментів із ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2, виключивши із
резолютивної частини рішення
словосполучення «але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку».

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року змінити в частині
визначення розміру аліментів із ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2, виключивши із
резолютивної частини рішення
словосполучення «але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку».

В іншій частині рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 04 березня 2014 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.