Ухвала

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 квітня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_1 виданий 18.01.2001 року)

ОСОБА_2 (довіреність № 2382 від
31.10.2013 року)

ОСОБА_3 (довіреність № 30/к/ц від
23.04.2014 року)

від відповідачів:

- від ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (довіреність № 3957
від 10.11.2011 року)

- від ОСОБА_6 - ОСОБА_5 (довіреність № 3956
від 10.11.2011 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про закриття
провадження

по справі № 495/10434/13-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_4

- ОСОБА_6

про припинення права користування,
стягнення грошової компенсації та
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком шляхом виселення

В С Т А Н О В И В:

24.12.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_4 (далі по
тексту - відповідач-1) та ОСОБА_6 (далі по
тексту - відповідач-2) про припинення
права користування, стягнення грошової
компенсації та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення.

В судовому засіданні 23.04.2014 року
представником відповідачів подано до
суду заяву про закриття провадження у
справі № 495/10434/13-ц на підставі п.2 ч.1
ст.205 Цивільного процесуального
кодексу України. Згідно наданих в
судовому засіданні представником
відповідачів пояснень, він вважає, що
рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03.07.2013 року та рішенням
апеляційного суду Одеської області від
01.11.2013 року вже вирішено спір між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Позивач та його представники в
судовому засіданні 23.04.2014 року проти
заяви представника відповідачів про
закриття провадження у справі
заперечували та просили в її
задоволенні відмовити.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_4
та ОСОБА_6 про закриття провадження у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази, заслухавши в
судовому засіданні пояснення
учасників судового процесу,
порадившись в нарадчій кімнаті, суд
дійшов до висновку про відмову в
задоволенні такої заяви, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про припинення права
користування, стягнення грошової
компенсації та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення.

Так, позивач просить суд:

- припинити право власності ОСОБА_4 на
1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1
та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію у розмірі 17 267 грн.;

- припинити право власності ОСОБА_6 на
1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1
та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6
грошову компенсацію у розмірі 17 267 грн.;

- визнати право власності на 1/16 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_4 за ОСОБА_1;

- визнати право власності на 1/16 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_6 за ОСОБА_1;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_4 та ОСОБА_6
з реєстрації місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1, та їх виселення, як
осіб, що втратили право користування
житловим будинком.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1
вбачається, що вона звернулася до суду
з позовом в порядку статті 365
Цивільного кодексу України, частиною
першою якої передбачено, що право особи
на частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Як вбачається зі змісту рішення
апеляційного суду Одеської області від
01.11.2013 року, на яке посилається
представник відповідачів як на
підставу для закриття провадження у
даній справі, у липні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
та ОСОБА_6 про поділ майна та визнання
права власності. Згідно позовних вимог
з урахуванням поданих уточнень, ОСОБА_1,
керуючись ст.ст. 377, 386, 391, 1278 Цивільного
кодексу України, просила суд:

- зобов'язати її виплатити відповідачам
17 267,25 грн., як компенсацію вартості їх
долі, яка становить - 6,95 кв.м., в
житловому будинку АДРЕСА_1;

- визнати за нею право власності на
домоволодіння, яке розташоване на
земельній ділянці площею - 642 кв. м., по
АДРЕСА_1;

- стягнути на її користь з відповідачів
судовий збір у сумі 171 грн., витрати за
послуги адвоката у сумі 2 000 грн. та
витрати за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
2 000 грн.

Таким чином, суд вважає, у даній справі
№ 495/10434/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4
та ОСОБА_6 про припинення права
користування, стягнення грошової
компенсації та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення про скасування права
власності та у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про поділ майна та
визнання права власності, яка була
розглянута Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області
та апеляційним судом Одеської області,
різні предмет і підстави позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
205 Цивільного процесуального кодексу
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Неможливість повторного розгляду
справи за наявності рішення суду, що
набрало законної сили, постановленого
між тими ж сторонами, про той же предмет
і з тих же підстав, ґрунтується на
правових наслідках дії законної сили
судового рішення. Згідно із ч.2 ст.223
Цивільного процесуального кодексу
України, після набрання рішенням
законної сили сторони та інші особи,
які брали участь у справі, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з
тих же підстав, або оспорювати в іншому
процесі встановлені судом факти і
правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому
разі можливе лише за умови, що рішення,
яке набрало законної сили, є тотожним
до позову, який розглядається, тобто
збігаються сторони, предмет і підстави
позовів. Нетотожність хоча б одного
елементу не перешкоджає
заінтересованим особам звернутися до
суду з позовом і не дає суду підстав
закривати провадження у справі.

Між тим, як було вище зазначено, у даній
справі № 495/10434/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про припинення права
користування, стягнення грошової
компенсації та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення про скасування права
власності та у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про поділ майна та
визнання права власності, яка була
розглянута Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області
та апеляційним судом Одеської області,
різні предмет і підстави позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про неправомірність
та необґрунтованість заяви
представника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про
закриття провадження у справі №
495/10434/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 про припинення права
користування, стягнення грошової
компенсації та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення про скасування права
власності, у зв'язку з чим в задоволенні
такої заяви слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1 ст.205, ст.ст. 209, 210
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про закриття
провадження у справі № 495/10434/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про
припинення права користування,
стягнення грошової компенсації та
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком шляхом виселення -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя
В.В. Мишко