Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 0552/7350/2012
Провадження № 2/270/16/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області в складі:

Головуючого
судді Мащенко С. В.

при секретарі
Мізерній О. В.

за участю

представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
приміщення суду в місті Макіївці
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_2, із
залученням до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
на боці відповідачів - ПЕРШОЇ
МАКІЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ
КОНТОРИ «Про визначення додаткового
строку для подачі заяви про прийняття
спадщини», -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року до суду надійшов позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_2, із
залученням до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
на боці відповідачів - Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори «Про визначення додаткового
строку для подачі заяви про прийняття
спадщини», на обґрунтування якої
позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_5, який був власником
жилого будинку АДРЕСА_2, що належав йому
на підставі договору купівлі - продажу
від 02.12.1987 року. Батько був
зареєстрований за адресою: 86157, АДРЕСА_1,
- та фактично проживав разом з його
матір'ю ОСОБА_4 Після батька відкрилась
спадщина у вигляді цього жилого
будинку. Хоча після смерті батька
заповіту не залишив, але ще за життя той
не раз казав, що будинок буде оформляти
на нього, однак не встиг цього зробити.
На час його смерті спадкоємцями батька
є він як син, його брат - ОСОБА_2 та
дружина померлого - ОСОБА_4 Для
оформлення спадщини він звернувся до
брата, котрий взяв всі документи на
майно та свідоцтво про смерть батька,
із пропозицією оформити спадщину,
однак той категорично відмовився
надавати документи для оформлення
спадкової справи та не повідомив, в
якій нотаріальній конторі була вона
сформована. Він звернувся до юридичної
консультації з приводу консультації
про прийняття спадщини, де йому
повідомили, що йому не обов'язково
звертатись із заявою в нотаріальну
контору, так як він фактично прийняв
спадщину на будинок шляхом реєстрації
місця проживання в 2001 році в ньому, а
також те, що після шести місяців він
може звернутись до нотаріусу для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом. Так як брат не
надав свідоцтва про смерть батька, він
вимушений був отримати дублікат
свідоцтва про смерть в органах
реєстрації цивільного стану, також був
вимушений звернутись до нотаріуса для
отримання інформаційної довідки щодо
нотаріальної контори, в якій
сформована спадкова справа. При
зверненні до контори йому сказали, що
він вже пропустив строк для звернення
із заявою про прийняття спадщини.
Фактично він прийняв спадщину у
вигляді будинку АДРЕСА_2, шляхом
реєстрації місця мешкання за
зазначеною адресою та фактичного
проживання у цьому будинку, здійснюючи
витрати з його утримання. Вважає, що він
пропустив строк з поважної причини. На
теперішній час ні він, ні відповідачі
свідоцтво про право на спадщину за
законом не отримали. 21.03.2012 року він
звернувся до суду з позовом для надання
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини. Його позов було
залишено за його ініціативою без
розгляду з причини мирового
урегулювання спору, однак відповідачі
порушили умови даної угоди. Просив
надати йому додатковий строк для
подачі заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом одного місяця.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи сповіщався своєчасно та
належним чином, надав суду заяву,
зареєстровану за вхідним № 26838/13-вх від
05.12.2013 року, в якій просив справу
розглянути за його відсутності,
задовольнивши позовні вимоги, та
скористався правом, наданим йому
частиною 1 статті 38 Цивільного
процесуального кодексу України, щодо
прийняття участі у цивільній справі
через представника за нотаріально
посвідченою довіреністю ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1, що діяла
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності, до суду з'явилась, позов
підтримала у повному обсязі та надала
пояснення, аналогічні змісту позовної
заяви. Просила надати ОСОБА_3
додатковий строк для подачі заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
протягом одного місяця.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
теж не з'явилась, про місце та час
розгляду справи була сповіщена
своєчасно та належним чином, надала
суду заяву, зареєстровану за вхідним №
23665/13-вх від 31.10.2013 року, в якій просила
справу розглянути за її відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги вона не
визнає у повному обсязі, крім того, вона
також скористалась правом, наданим їй
частиною 1 статті 38 Цивільного
процесуального кодексу України, щодо
прийняття участі у цивільній справі
через представника за нотаріально
посвідченою довіреністю ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2, якій діяв від свого
імені та від імені та в інтересах
відповідача ОСОБА_4, у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
пояснив, що ніяких перепон позивачу по
справі він та його матір не створювали.
Позивач міг звернутись із заявою про
прийняття спадщини своєчасно й,
взагалі, умови мирової угоди, не
виконав саме позивач, а не вони із їх
матір'ю, оскільки той не забажав
сплачувати гроші за оформлення
спадщини у нотаріуса. Просив у
задоволенні позові відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на боці відповідачів -
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори, у судове
засідання також не з'явився, про місце
та час розгляду справи сповіщався
своєчасно та належним чином,
неодноразово надсилали суду листа
(вхідний № 6491/13-вх від 22.03.2013 року, №
10056/13-вх від 07.05.2013 року, № 11786/13-вх від
31.05.2013 року, 12575/13-вх від 11.06.2013 року, №
14917/13-вх від 05.07.2013 року), в яких просили
справу розглянути за їх відсутності на
підставі наявних доказів у справі.

Частина 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачає, що особи, які беруть участь
у справі, мають право заявити
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності. Про наявність такого
клопотання у позивача, відповідача
ОСОБА_3 та представника третьої особи
свідчать їх відповідні заяви, долучені
до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги
те, що підстав для визнання необхідним
давання позивачем ОСОБА_3, відповідачем
ОСОБА_4 та представником третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на боці відповідачів -
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори, особистих
пояснень не має, суд вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

Повно та всебічно з'ясувавши всі
обставини справи, на які сторони
посилались як на підставу своїх вимог
та заперечень, перевіривши їх доказами,
що досліджені у судовому засіданні й
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, а саме:
вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, що
містять письмові докази у справі, - суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, у ході розгляду справи в межах
заявлених вимог та зазначених і
доведених обставин, судом встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносини, що мають значення для
вирішення справи за суттю.

Відповідно до свідоцтва про смерть
(серії НОМЕР_1), виданого повторно 20.03.2012
року Міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років, про що
в книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_1
зроблено відповідний актовий запис за
№ 1482 /а. с. 4/.

Згідно свідоцтва про народження /серії
НОМЕР_2/, виданого 10.07.1957 року
Макіївським міським бюро ЗАГС ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі
записів актів громадянського стану про
народження зроблено відповідний запис
за № 546, та його батьком зазначений
ОСОБА_5 /а. с. 5/.

З договору купівлі - продажу від 02.12.1987
року, посвідченого старшим державним
нотаріусом 1-ї Макіївської
нотаріальної контори ОСОБА_7 та
зареєстрованого у реєстрі за № 1-4930,
убачається, що ОСОБА_5 купив у ОСОБА_8
жилий будинок з належними до нього
надвірними побудовами АДРЕСА_2 /а. с. 6/.

Зі свідоцтва про шлюб /серії НОМЕР_3/,
повторно виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Центрально-Міського району міста
Макіївки Донецької області 10.01.2012 року,
ОСОБА_5 та ОСОБА_9 уклали шлюб 10.07.1957
року, про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено запис за № 1133. Після укладення
шлюбу присвоєні прізвища подружжю
«ОСОБА_5».

Згідно Витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно № 33365789 (серії СЕЕ №
126241), складеного КП «БТІ міста
Макіївки» 02.03.2012 року, власниками по ?
частині квартири за адресою: АДРЕСА_3, -
є ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Як убачається з заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори ОСОБА_10 17.01.2008 року та
зареєстрованого в реєстрі за № 1-90,
ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив
розпорядження: з належного йому майна -
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3, - заповів ОСОБА_2

З Витягу про реєстрацію в Спадковому
реєстрі № 12539933 від 17.01.2008 року
убачається, що 17.01.2008 року у спадковому
реєстрі під № 43810931 (номер в реєстрі 1-90)
зареєстровано заповіт заповідача
ОСОБА_5

Відповідно до домової книги, позивач
ОСОБА_3 з 17.05.2001 року зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 8/.

З копії паспорту громадянина України
/серії НОМЕР_4/, виданого 16.12.1995 року
Совєтським РВ Макіївського МУ УМВС
України в Донецької області на ім'я
ОСОБА_3, вбачається, що останній
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, - з
17 травня 2001 року /а. с. 9 - 10/.

13.01.2012 року до Першої Макіївської
державної нотаріальної контори
звернулась ОСОБА_4 із заявою, в якій
вона зазначила, що не заперечує проти
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом ОСОБА_2 Спадкове майно у
вигляді частини квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_3, - яке залишилось
після смерті ОСОБА_5 і яке він заповідав
ОСОБА_2

13.01.2012 року до Першої Макіївської
державної нотаріальної контори
звернувся ОСОБА_2 із заявою про
прийняття спадщини, яка залишилась
після померлого 19.08.2011 року ОСОБА_5, який
залишив заповіт на його ім'я,
посвідчений Першою Макіївською
державною нотаріальною конторою 17
січня 2008 року, зареєстрований у реєстрі
за № 1-90.

Відповідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру /спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину/ № 31149172 від 24.07.2012
року, зробленої о 11:00 годині на бланку,
що має захисний знак Міністерства
юстиції України, є відомості про
спадкову справу № 52296397, яка заведена
13.01.2012 року о 12:11 годині Першою
Макіївською державною нотаріальною
конторою /номер у нотаріуса 28/ після
смерті ОСОБА_5, померлого 19.08.2011 року.

Згідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 31149184, наданої 24.07.2012 року об
11:01 годині Першою Макіївською
державною нотаріальною конторою, за
параметрами запиту ОСОБА_5 у Спадковому
реєстрі знайдено таку інформацію:
заповіт зареєстрований у спадковому
реєстрі за № 43810931 /номер у реєстрі №
1-90/, посвідчений 17.01.2008 року, який
зберігається у Першій Макіївській
державній нотаріальній конторі.

Під час вирішення спірних
правовідносин суд виходить з того, що
їх правове регулювання здійснюється
нормами Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року.

Відповідно до положень частини 1 статті
1216 Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Положення частини 1 статті 1217
Цивільного кодексу України визначають,
що спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця /частина 1
статті 1221 Цивільного кодексу України/.

З огляду на положення частини 1 статті
1223 Цивільного кодексу України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу /частина 2
статті 1223 Цивільного кодексу України/.

З положень частини 2 статті 1220 та
частини 3 статті 1223 Цивільного кодексу
України убачається, що право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини, яким є день смерті особи або
день, з якого вона оголошується
померлою.

Згідно до положень частини 1 статті 1268
Цивільного кодексу України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Положеннями частини 1 статті 1269
Цивільного кодексу України визначено,
що спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто /частина 2 статті
1269 Цивільного кодексу України/.

У свою чергу, положення пункту 207 Наказу
Міністерства Юстиції України «Про
затвердження Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» за номером 20/5 від 03 березня 2004
року /який був чинним на дату
виникнення спірних правовідносин/
також передбачають подання
спадкоємцем особисто до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
письмової заяви про прийняття спадщини
або надіслання її поштою.

При цьому, суд враховує, що ані
положеннями Цивільного кодексу
України, ані положеннями Наказу
Міністерства Юстиції України «Про
затвердження Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» не передбачено надання
спадкоємцем нотаріусу будь - яких
додаткових документів під час
звернення із заявою про прийняття
спадщини.

Крім того, вирішуючи спірні
правовідносини суд враховує, що подана
спадкоємцем заява про прийняття
спадщини є підставою для нотаріуса для
заведення спадкової справи, навіть
якщо така заява має відповідні
недоліки, зокрема, відсутність
засвідчення справжності його підпису
/пункт 207 Наказу Міністерства Юстиції
України «Про затвердження Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України»/.

З огляду на положення частини 1 статті
1270 Цивільного кодексу України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно до положень частини 1 та 2 статті
1272 Цивільного кодексу України якщо
спадкоємиць протягом строку,
встановленого статтею 1270 Цивільного
кодексу України не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. Але за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідне за своїм юридичним змістом
роз'яснення міститься також й у абзаці
першому пункту 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30 травня 2008 року.

Крім того, як убачається з роз'яснень,
наданих у абзаці шостому пункту 24
наведеної вище Постанови Пленуму
Верховного Суду України, вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Досліджені судом докази дають підстави
дійти до висновку, що позивачем ОСОБА_3
не було доведено існування поважних
причин, внаслідок яких він був
позбавлений можливості особисто
подати до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини письмової
заяви про прийняття ним спадщини або
надіслати таку поштою.

При цьому, суд враховує, що позивачем
ОСОБА_3 не було надано жодних доказів,
що після відкриття спадщини у нього
виникли об'єктивні, непереборні або
інші істотні труднощі /накшталт,
перебування за межами міста
проживання; захворювання чи інші
поважні обставини/, які створили йому
перешкоди для звернення до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини.

Більш того, суд виходить з того, що
позивач ОСОБА_3 був обізнаний про
відкриття спадщини та мав для
реалізації своїх спадкових прав
достатній шестимісячний строк,
визначений положеннями Цивільного
кодексу України.

Отже, зазначені позивачем ОСОБА_3
причини неможливості звернення із
заявою про прийняття спадщини не є
поважними та свідчать про недбале ним
ставлення до реалізації своїх прав, як
спадкоємця, які передбачені чинним
законодавством України.

Таким чином, оцінюючи представлені
позивачем докази та виходячи з
наведених норм права, суд дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 «Про
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини».

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272
Цивільного кодексу України, Постановою
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
статтями 4, 8, 10, 11, 58, 60, 61, 76, 158, 208, 209, 212 - 215,
218, 228, 232, 233, 292, 294, 296 Цивільного
процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 і ОСОБА_2, із залученням до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на боці відповідачів -
ПЕРШОЇ МАКІЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ
НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ «Про визначення
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини» відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, з дня
отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини рішення
було ухвалено, складено шляхом
комп'ютерного набору та підписано
суддею у нарадчій кімнаті 15.01.2014 року.

Повний текст рішення було виготовлено
та підписано суддею 20.01.2014 року.

Суддя:
С. В. Мащенко