Справа № 739/341/14-ц Провадження №
22-ц/795/1301/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кочура О. О. Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко
І.В.суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової
О.Л.при секретарі:Герасименко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Новгород-Сіверського районного суду
від 15 травня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
майном,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів:
Новгород-Сіверська міська рада, Відділ
реєстраційної служби у
Новгород-Сіверському районі,
Новгород-Сіверське бюро технічної
інвентаризації, Відділ держкомзему у
Новгород-Сіверському районі,

в с т а н о в и в:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні майном,
посилаючись на те що відповідачі, як
співвласники, без його згоди,
встановили на дверях, які є
входом-виходом до прибудинкової
території по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
виникають перешкоди безперешкодного
проходу до квартири.

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду через неповне
з'ясування обставин справи і ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у
тому, що відповідачі не мають права
позбавляти позивача вільного доступу
до прибудинкової території та власного
житла, шляхом встановлення кодового
замку на паркані.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є
власником ? частини квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до довідок про реєстрацію
місця проживання № 131 від 01.03.2014 року
відповідач ОСОБА_6 проживає за адресою:
АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_7 проживає
за адресою: АДРЕСА_2.

Восени 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 замість
старого дерев'яного паркану біля
будинку побудували металевий паркан і
на вхідних воротах (хвіртці) до
прибудинкової території встановили
кодовий замок, код від якого повідомили
ОСОБА_5

ОСОБА_5 згоди на встановлення кодового
замку не давав і просив зобов'язати
відповідачів демонтувати кодовий
замок на хвіртці до прибудинкової
території, так як це обмежує його у
вільному доступі до своєї квартири.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було надано жодного
доказу існування перешкод у
користуванні власним майном.

Проте такий висновок суперечить
матеріалам справи та нормам діючого
законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
доведено, що у 2013 році відповідачі
побудували замість старого новий
металевий паркан по периметру
прибудинкової території і на хвіртці
встановили кодовий замок.

Кодовий замок це пристрій, для
відкриття якого необхідно набрати
клавіші у певній послідовності, тобто
користування кодовим замком залежить
від роботи пристрою і знання коду, а
тому це створює перешкоди для ОСОБА_5 у
потраплянні до своєї квартири.

Посилання відповідачів на ту
обставину, що вони повідомили ОСОБА_5
код замку, не усуває для ОСОБА_5
перешкод у користуванні майном
оскільки він не бажає мати на шляху до
своєї квартири такого пристрою.

Згідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном.

Посилання відповідачів, що
встановлення кодового замку на хвіртці
з метою уникнення потрапляння до
їхнього двору сторонніх осіб та
уникнення крадіжок не ґрунтуються ні
на нормах закону, ні на наданих доказах
і не дають право відповідачам
встановлювати перешкоди у
користуванні квартирою позивачу без
його згоди.

Вказані обставини і вимоги закону
залишились поза увагою суду, а тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню через невідповідність
висновків суду обставинам справи, з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Судові витрати необхідно розподілити
відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.391 ЦК України, ст.ст.
303, 307, 309 ч.1 п.3, ст.ст. 315-316, 319, 325 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Новгород-Сіверського
районного суду від 15 травня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
майном задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усунути
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_3, шляхом демонтажу кодового
замку на хвіртці, яка є входом-виходом
до прибудинкової території по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_5 по 182,7 грн. з кожного на
відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: