Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/3301/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сихівського
районного суду м.Львова від 14 березня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - Шоста Львівська
державна нотаріальна контора, про
усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Усунуто ОСОБА_2 від права
на спадкування за законом на частку у
квартирі за адресою : АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 775 грн.

Рішення суду оскаржила представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що немає
жодного доказу про умисне ухилення
відповідача від надання допомоги
спадкодавцю, доказів безпорадного
стану спадкодавця, його потреби в
отриманні допомоги від внука, який
проживає в іншій країні. Вважає, що та
обставина , що відповідач рідко
навідував спадкодавця, оскільки
проживає закордоном, не свідчить про
факти умисного ухилення від надання
допомоги. Посилається на те, що в 2009
році спадкодавець приїжджала до
відповідача в Польщу, самостійно
пересувалася до останніх днів свого
життя. Щодо електронного листування, то
зазначає, що вважає таке належним та
допустимим доказом, оскільки переписка
стосувалася сторін у справі та містить
дані, які встановлюють обставини
справи. Стверджує, що відповідачем
надавалася матеріальна допомога.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, пояснення ОСОБА_4 про
заперечення вимог апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
пояснення колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити
з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 (а.с.5)

Після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частини
двокімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.8)

Померла ОСОБА_5 за життя заповіту не
складала.

У спадкодавця було двоє дітей:
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
та ОСОБА_4 (а.с.94-97)

Відповідач є сином ОСОБА_6 та внуком
померлої ОСОБА_5

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в шестимісячний строк
з дня відкриття спадщини звернулися в
нотаріальну контору із заявами про
прийняття спадщини за законом після
смерті ОСОБА_5 (а.с.92,105)

Також з свідоцтва про смерть ОСОБА_5
вбачаться, що остання померла у віці 91
рік.

Медичними документами стверджується,
що у померлої були ознаки хронічного
калькульозного холециститу, мікроліти
нирок, 28.04.2013 року остання зверталася з
приводу закритого перелому лонної та
сідничної кісток тазу зліва, також їй
було рекомендоване слухове
протезування, мала скарги на хиткість
ходи, слабкості, задишки, голокружіння,
нудоти, набряк кінцівок, болі в серці,
перебувала на стаціонарному лікуванні.
Листами Комунальної 2-ої міської
поліклініки від 5.11.2013 року та Шпиталю
ім.Митрополита Андрея Шептицького від
6.11.2013 року підтверджується, що померла
спостерігалася в даних закладах з
приводу численних недуг. (а.с.17-22, 24-32)

За положеннями ч.3 ст.1224 ЦК України не
мають права на спадкування за законом
батьки (усиновлювачі) та повнолітні
діти (усиновлені), а також інші особи,
які ухилялися від виконання обов'язку
щодо утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
роз'яснено, що правило абзацу другого
ч.3 ст.1224 ЦК України стосується особи,
яка зобов'язана була утримувати
спадкодавця згідно з нормами СК
України. Факт ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Правило ч.5 ст.1224 ЦК України
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК України не були зобов'язані
утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у ч.2 ст.1259 ЦК України.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що померла ОСОБА_5 мала похилий вік,
тяжко хворіла, а відтак перебувала у
безпорадному стані, у зв»язку з чим
потребувала стороннього догляду та
лікування, не мала можливості
самостійно себе обслуговувати, а
відповідач, який був обізнаний про стан
спадкодавця, мав матеріальну та
фізичну можливість надавати допомогу,
однак ухилявся від надання такої, у
зв»язку з чим підставною є вимога про
усунення ОСОБА_2 від спадкування після
смерті бабці.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Судом вірно взято до уваги медичні
документи про захворювання ОСОБА_5, вік
останньої, пояснення свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Посилання апелянта на те, що ним
надавалась матеріальна допомога не
може прийматись до уваги, оскільки таке
не спростовує висновку суду, що факт
пересилки на рахунок позивачки по
справі 17.12.2012 року 500 доларів США не
стверджує надання відповідачем по
справі належної допомоги
спадкодавцеві, зважаючи на тривалий
період захворювання, який становить
дев»ять років.

Суд дав правильну оцінку тій обставині,
що ОСОБА_5 потребувала допомоги від
відповідача по справі, оскільки дочка -
ОСОБА_4 за місцем праці отримувала
незначні доходи.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом не взято до уваги електронне
листування є безпідставним, так як не
спростовує висновку суду про те, що
таке не підтверджене доказами щодо
безспірного здійснення такого
листування між сторонами по справі.

Суд першої інстанції правильно
встановив характер спірних
правовідносин, фактичні обставини
справи, давши належну оцінку доказам,
які є в матеріалах справи, правильно
застосував матеріальний закон, під час
розгляду справи не допустив порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а оскаржуване рішення суду
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сихівського районного
суду м.Львова від 14 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.