Справа № 505/6361/13-ц
Провадження по справі № 2/505/291/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді
- Фабіжевського С.А.

при секретарі
- Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння (треті особи -
ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» та
Реєстраційна служба Котовського МРУЮ
Одеської області), -

в с т а н о в и в:

Позивачка наполягала на поновленні їй
терміну звернення з позовом до суду,
який вона припустила з поважних
підстав, на витребувані від ОСОБА_3 з
чужого незаконно володіння квартири
АДРЕСА_1, яка належить їй на праві
власності; на припиненні права
власності ОСОБА_3 на зазначене вище
житло; на внесенні відповідних змін про
це до реєстраційної служби. Надала
відповідні докази.

Відповідачі та представник ПАТ
«УкрСиббанк» у судове засідання
жодного разу не з'явилися, хоча про час
та місце слухання справи
повідомлялися, чому суд вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутності.

Представник ПАТ «Дельта Банк», як третя
сторона, що не заявляє позовних вимог
на боці відповідача, вважав позов
таким, що не підлягає задоволенню у
зв'язку з пропуском термінів позовної
давності. При цьому зазначив, що у 2008
році ОСОБА_3, являючись власником
спірного житла уклав з ПАТ
«УкрСиббанк» кредитний договір з
укладанням договору іпотеки на житло.
ПАТ «Дельта Банк» придбав у ПАТ
«УкрСиббанк» права витребування за
кредитним договором коштів з ОСОБА_3
Але, останній своїх зобов'язань перед
банком не виконує і крім зазначеної
квартири (яка, до речі є сумісною
власністю його та дружини, бо придбана
у зареєстрованому шлюбі) нічого не має,
залишив місце свого постійного
мешкання,тому реєстрація квартири -
єдина можливість частково повернути
борг банку за кредитним договором. До
того ж, ОСОБА_3 на законних підставах
придбав свого часу спірне житло і є
добросовісним набувачем; тобто
квартира не може бути у нього
витребувана. З цих підстав просив суд у
позові відмовити.

Представник Реєстраційної служби
Котовського МРУЮ Одеської області
також в частині, що його стосується,
позов не визнав, стверджуючи, що
реєстрацію права власності спірної
квартири на ім'я ОСОБА_3 здійснювала не
реєстраційна служба, а КП «Котовське
МБТІ та РОН Одеської області»; тому
ніяких вимог позивачки щодо
реєстраційної служби не може бути.

Вислухавши сторони, дослідивши
представлені докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

По-перше, суд вважає можливим поновити
позивачці термін для звернення з
позовом до суду, бо наданими доказами
доведенні численні звернення
позивачки, починаючи з 2009 року, до
органів прокуратури та відповідних
судів за захистом своїх житлових прав
на квартиру. Тому розцінює, що пропуск
терміну позовної давності пропущено
позивачкою з поважних підстав.

Судом достеменно встановлено, що 04
квітня 1996 року за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
Котовською держнотконторою Одеської
області (реєстрація № 1-760) позивачка у
ОСОБА_4 придбала двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. А в 1997 році виїхала у м.
Єкатеринбург (Російська Федерація) до
свого хворого чоловіка, який
потребував постійного стороннього
догляду. Після смерті чоловіка у 2009
році позивачка дізналася, що у її житлі
мешкають сторонні люди і через
звернення до прокуратури дізналася, що
власницею їх житла стала ОСОБА_5 за
рішенням суду від 26 листопада 2007 року
по набувальній давності. А крім того,
рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 17 березня 2008
року власником її житла став ОСОБА_3 за
правочином з ОСОБА_5 купівлі-продажу
житла (про що позивачка дізналася лише
2011 році). Рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 10 листопада 2011
року судове рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 листопада 20007 року за яким було
визнано право власності на спірне
житло за ОСОБА_5, було скасовано, у
задоволенні позову правонаступнику
ОСОБА_5, її сину ОСОБА_2, було відмовлено.
Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 12 червня 2012
року (ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 18 квітня 2013 року
залишено без змін) було задоволено
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і
угода купівлі-продажу вказаного житла
була визнана недійсною. Але, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ,
ухвалою від 28 серпня 2013 року скасував
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 12 червня 2012
року та ухвалу апеляційної інстанції
Одеської області від 18 квітня 2013 року з
посиланням на право позивачки
звернутися до суду до відповідачів з
віндикаційним позовом, з поверненням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У зв'язку з цим позивачка і звернулась 15
січня 2014 року з позовом про
витребування майна з іншого чужого
незаконного володіння відповідачів.
Крім того, заочним рішенням
Котовського міськрайонного суду
одеської області від 13 червня 2013 року
було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
спірним житлом та його виселенні без
надання іншого житлового приміщення.
Зазначене рішення має чинну силу.

Рішенням апеляційного суду одеської
області від 10 листопада 2011 року рішення
Котовського міськрайонного суду
одеської області від 26 листопада 2007
року, яким за ОСОБА_5 визнано право
власності на спірне житло по
набувальній давності, та ухвалено нове
про відмову у позові. Зазначене рішення
апеляційної інстанції ніким не
скасовано та має чинну силу.

Враховуючи викладене вище за
позивачкою, ОСОБА_1 відновлено право
власності на квартиру. При цьому суд
апеляційної інстанції погодився з тим,
що ОСОБА_1 у відчуженні своєї квартири
не приймала ніякої участі.

Згідно з п.10 Пленуму Верховного суду
України №9 від 06 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсним» не підлягають задоволенню
позови власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів, щодо
відчуження цього майна, які були
вчиненні після недійсного правочину (а
саме з таким позовом свого часу
звернулася до суду ОСОБА_1 про визнання
недійсним договір купівлі-продажу між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3). у цьому разі майно
може бути витребувано від особи, яка не
є стороною недійсного правочину,
шляхом подання віндикаційного позову,
зокрема від добросовісного набувача з
підстав,передбачених п.1 ст. 388 ЦК
України.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбано
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння,
було викрадене у власника або у особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння не з
їхньої волі іншим шляхом.

Судом безумовно встановлено на
підставі попереднього судового
рішення апеляційної інстанції від 10
листопада 2011 року, що належне ОСОБА_1
нерухоме майно у вигляді квартири
АДРЕСА_1 вибуло з її власності не з її
волі.

Тому, у суду є підстави задовольнити
позов на підставі положень ст.ст. 387,
388ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 209 п. 3, 218
ЦПК України, ст.ст. 387, 388 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння (треті особи -
ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» та
Реєстраційна служба Котовського МРУЮ
Одеської області) - задоволити.

Припинити право приватної власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Внести зміни про припинення права
приватної власності ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1 до Реєстраційної служби м.
Котовська та Котовського району
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в
пропорційному порядку на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для
подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

С у д д я -
С.А. Фабіжевський