Провадження № 2/754/4161/14
Справа №754/9004/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти
В.О.

за участю секретаря -
Слободянюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Мотивуючи свої
вимоги тим, що 16.12.2006 року між сторонами
було укладено шлюб. У період шлюбу
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя із відповідачем не
склалося з причин відсутності між
подружжям єдності у поглядах на
спільне проживання, життя, у зв'язку із
чим постійно виникали конфлікти та
сварки, з травня 2014 року подружжя разом
не проживає, спільний бюджет ат
господарство не ведуть. Таким чином,
сім'я фактично розпалася, шлюб є
формальним, а тому збереження шлюбу є
недоречним.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримала позовні вимоги,
просила позов задовольнити, шлюб
розірвати.

Відповідач проти розірвання шлюбу не
заперечував, однак заперечував щодо
підстав розлучення. Пояснив, що
причиною сімейних конфліктів стало
втручання матері позивачки у сімейні
відносини подружжя. В літку 2013 року
подружжя переїхало в окрему квартиру,
однак ОСОБА_1 не змогла самостійно
вести домашнє господарство, через, що
знову стали виникати сварки, а 22 травня
2014 року самовільно зімни місце
проживання разом із дитиною.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, відповідача, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 16 грудня 2006 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції м. Києва, актовий
запис № 2430.

У період шлюбу народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України суд зясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі
вищевикладені обставини у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
шлюб підлягає розірванню, так як
сторони однією сімєю не проживають,
спільне господарство не ведуть, мають
різні інтереси та погляди, втратили
почуття любові та поваги один до
одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін
розпались і поновлені бути не можуть,
тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 15, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 грудня 2006 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції м. Києва, актовий
запис № 2430 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий: