Провадження №2-з/761/161/2014
У Х В А Л А

іменем України

20 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі: головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву представника
позивача Всеукраїнської громадської
організації Товариство «Знання»
України про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом
Всеукраїнської громадської
організації Товариства «Знання»
України до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лорбук», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: Київська міська
рада, Київська міська державна
адміністрація, Головне управління
охорони культурної спадщини,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ВГОТ
«Знання» України подав до суду заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на нерухоме майно, а
саме на нежилі приміщення, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (літера
«А») з № 1 по № 6 групи приміщень № 96, №
1,2,3 групи приміщень № 97 загальною
площею 121,30 кв.м., заборонивши будь-яким
особам вчиняти правочини, спрямовані
на його відчуження. Крім того,
представник позивача також просив
заборонити органам державної
виконавчої служби, в тому числі Відділу
ДВС Шевченківського районного
управління юстиції, проводити публічні
торги з реалізації майна та заборонити
ОСОБА_2 вчиняти будь-які правочини щодо
вищевказаного майна.

Свої вимоги представник позивача
обґрунтовує тим, що судом
розглядається справа з приводу
нерухомого майна, крім того, позивачу
стало відомо про те, що в мережі
Інтернет розміщено оголошення про
продаж оспорюваного майна. На підставі
цього на даний час існує велика загроза
того, що майно територіальної громади
буде продано, що унеможливить чи
утруднить виконання рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали
цивільної справи, вважає, що заява
представника позивача про
забезпечення позову підлягає
частковому задоволенню.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.5 ст. 153 ЦПК України про
вжиття заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

В ході розгляду справи було
встановлено, що ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 21.03.2011 по даній справі було
накладено арешт на нежилі приміщення
за адресою: АДРЕСА_2 (літера А) з № 1 по №
6 групи приміщень № 96, № 1,2,3 групи
приміщень № 97 загальною площею 121,30
кв.м., що зареєстровані на праві
власності за ОСОБА_2.

Крім того, рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.11.2011 року,
позивачу було відмовлено у задоволенні
позову.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
15.02.2012 року дане рішення було залишено в
силі.

У зв'язку з цим, ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.03.2012 року забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
вищевказане майно було скасовано.

Однак, відповідно до ухвали Вищого
спеціалізованого суду України від
29.08.2012 року, рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.11.2011 року
та ухвалу Апеляційного суду м. Києва
від 15.02.2012 року було скасовано, а справу
передано до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 має
можливість реалізувати своє право
власності та відчужити належне їй
нежитлове приміщення, що можливо в
подальшому, призведе до утруднення чи
неможливості виконання рішення суду,
суд вважає за необхідне застосувати
заходи забезпечення позову шляхом
накладення арешту на нежилі
приміщення, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_2 (літара «А») з № 1 по № 6 групи
приміщень № 96, № 1,2,3 групи приміщень №
97 загальною площею 121,30 кв.м.

Що стосується вимог про заборону
органам державної виконавчої служби
проводити публічні торги з реалізації
майна, а саме нежилих приміщень за
адресою: АДРЕСА_2 (літера «А») з № 1 по № 6
групи приміщень № 96, № 1,2,3 групи
приміщень № 97 загальною площею 121,30
кв.м., то в цій частині заява не підлягає
задоволенню, оскільки представником
позивача не було надано жодних доказів,
які б підтверджували факт проведення
органам державної виконавчої служби
прилюдних торгів з реалізації
вищевказаного майна.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача
Всеукраїнської громадської
організації Товариство «Знання»
України про забезпечення позову
задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти
арешт на нежилі приміщення, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (літара
«А») з № 1 по № 6 групи приміщень № 96, №
1,2,3 групи приміщень № 97 загальною
площею 121,30 кв.м.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які
правочини щодо нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_2 (літера «А») з № 1 по № 6
групи приміщень № 96, № 1,2,3 групи
приміщень № 97 загальною площею 121,30
кв.м.

Стягувач Всеукраїнська громадська
організація Товариство «Знання»
України, адреса: м. Київ, вул. В.
Васильківська, буд. № 57/3, МФО 322012.

Боржник ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Ухвала суду про забезпечення
позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
м. Києва протягом 5 днів з дня отримання
її копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Строк пред'явлення ухвали до
виконання один рік.

Суддя