________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6340/14-ц
Провадження № 2/520/4641/14
УХВАЛА

12.06.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
«ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що також діє
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, 2006
р.народж., ОСОБА_5, 2011 р. народж., треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог: Головне управління державної
міграційної служби України в Одеській
області, Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла вказана позовна заява, якою
позивач просить «задовольнити позов та
постановити рішення яким визнати
громадян ОСОБА_2, 1955р. народження,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 2006р.
народження, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, квартирою,
розташованою за адресою м.Одеса,
провул.Палубний, 1, кв. 6».

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Позов виник з приводу нерухомого майна
– квартири № 6, що знаходиться в
будинку № 1, розташованому по провулку
Палубний в місті Одесі, що
територіально відноситься до
Київського району міста Одеси.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми та змісту позовної
заяви та порядку подання копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви
встановлені підстави для залишення
заяви без руху, у зв’язку з
недодержанням вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при її оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Згідно п. 1.2 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого наказом МВС України №
1077, реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

11 червня 2014 року, на виконання вимог ч. 3
ст. 122 ЦПК України, одержано довідки
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області, якими
підтверджена реєстрація позивача
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 за
адресою, вказаною у позовній заяві.

Однак, довідками ВАДР ГУ ДМС України в
Одеській області місце реєстрації
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, 27.12.
ІНФОРМАЦІЯ_7 за вищевказаною адресою не
підтверджено. Згідно із одержаною
інформацією діти взагалі в місті Одесі
та Одеській області зареєстрованими не
значаться, що суперечить відомостям,
зазначеним як в позовній заяві, так і в
довідці КП «ЖКС ВУЗІВСЬКИЙ» від 24.10.2013
року. тому позивачу пропонується
перевірити зазначені обставини, надати
більш актуальну довідку і в разі
необхідності – внести уточнення до
позовної заяви.

В позовній заяві ОСОБА_1 адресою
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5
«Євгеновича» зазначено «мешкають
разом із матір’ю», що не відповідає
сенсу п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України та
поняттям, встановленим Законом України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
відповідно до якого місцем
перебування є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місцем проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти
від місця перебування фізичної особи,
тобто того місця, де вона не проживає, а
тимчасово знаходиться.

За своєю суттю адреса – це умовна
кодифікація місця знаходження
об’єкту, яка застосовується з метою
поштового зв’язку. Правила написання
адреси, встановлені Міністерством
зв'язку, для забезпечення
якнайшвидшого пересилання, зберігання
і доставляння поштових відправлень. На
всіх адресах пишеться: назва вулиці,
номер будинку і квартири; назва
населеного пункту, міста; назва району;
назва області, індекс.

Отже позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс
вищезазначених осіб у відповідності до
встановлених правил.

Крім того, вступна, описова та
прохальна частина позовної заяви
потребують уточнень в зазначені імені
ОСОБА_6, який в заяві вказаний як ОСОБА_5
«Євгенович», оскільки з свідоцтва про
народження цієї особи вбачається, що по
батькові її є саме Євгенійович, а за
положеннями ст. 28 ЦК України - ім’я
фізичній особі надається відповідно до
закону та у громадян України воно
складається із прізвища, власного
імені та по батькові, якщо інше не
випливає із закону або звичаю
національних меншин, до яких вона
належить. При реалізації
правоздатності, набутті і захисті
суб'єктивних прав істотне значення має
ім'я фізичної особи, під яким вона
набуває прав та обов'язків та здійснює
їх.

Також позивачу зауважується, що
зазначення ОСОБА_4 та ОСОБА_6
неповнолітніми особами, не відповідає
їх соціально-правовому статусу,
оскільки згідно із ч. 2 ст. 6 СК України,
малолітньою вважається дитина до
досягнення нею чотирнадцяти років, що
тягне певні обмеження та особливий
порядок реалізації прав та обов’язків
малолітніх в порівнянні із
неповнолітніми.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов’язання не виконав,
в позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

-          не мешкання ОСОБА_2 в
квартирі № 6 будинку № 1, розташованому
по провулку Палубний в місті Одесі з 1978
року;

-          проживання ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1;

-          склад родини ОСОБА_2 (в заяві
також не зазначено чи є ці особи
заінтересованими в розгляді справи та
доцільність притягнення їх до участі у
справі в якості третіх осіб);

-          проживання членів родини
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1;

-          не ведення ОСОБА_2 «жодного
разу» спільного господарства з
позивачем;

-          не підтримання ОСОБА_2
родинних стосунків із позивачем;

-          не мешкання з 2005 року ОСОБА_3
в квартирі № 6 будинку № 1,
розташованому по провулку Палубний в
місті Одесі;

-          не ведення ОСОБА_3 спільного
господарства з позивачем;

-          не сплата ОСОБА_3 рахунків
за комунальні послуги, які
постачаються та надаються в квартиру №
6 будинку № 1, розташованому по провулку
Палубний в місті Одесі;

-          належність на праві
власності ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2;

-          перебування ОСОБА_3 у шлюбі;

-          дані чоловіка ОСОБА_3 (з
зазначенням чи є ця особа
заінтересованою в розгляді справи та
про доцільність притягнення їх до
участі у справі в якості третьої особи);

-          проживання чоловіка ОСОБА_3
в квартирі АДРЕСА_3;

-          проживання дітей ОСОБА_3
разом із батьками в квартирі АДРЕСА_3;

-          відмова відповідачів
знятися з реєстраційного обліку в
добровільному порядку.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз’яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв’язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом (п.
4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Як вбачається із доданих до заяви
документів, в квартирі № 6 будинку № 1,
розташованому по провулку Палубний в
місті Одесі крім позивача та
відповідачів значаться
зареєстрованими також ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є членами родини
власника та особами, заінтересованими
в розгляді справи.

Позивач фактично виступає не тільки в
своїх інтересах, а і в інтересах цих
осіб, але всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 119
ЦПК України підстави такого звернення
в заяві не зазначає та питання про
притягнення цих осіб до участі у справі
не ставить.

Також, з свідоцтв про народження дітей
вбачається, що їх батьками є громадянин
ОСОБА_11 Молдова ОСОБА_12 та громадянин
України ОСОБА_13, які поряд із
відповідачем ОСОБА_14, яка є матір’ю
дітей мають рівні із нею права та
обов’язки у відношенні малолітніх.
Позивач також питання про притягнення
цих осіб до участі у справі не ставить
та причини цього не зазначає.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Позивачу зауважується, що узагальнення
в пункті 4 переліку доданих до заяви
документів без конкретизації їх
кількості та зазначення реквізитів не
відповідає сенсу п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України та правил складання переліку
документів.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб.

Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК України не містять
виключень, застережень та є
безумовними. Позивач на це уваги не
звернув, та не надав для направлення
відповідачам та третім особам копії
документів, які указані в п. 1 додатків
до позовної заяви.

Додаткового звертається увага
позивача, що в разі залучення третіх
осіб, він повинен і для них надати
відповідну кількість копій всіх
доданих до заяви документів.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог.

Позивач просить визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням.

Позивачу слід звернути увагу на те, що у
постанові Верховного Суду України від
16.01.2012 року зазначено, що вирішення
питання про зняття особи з реєстрації
обліку залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК
УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред’явивши водночас одну із таких
вимог: про позбавлення права власності
на житлове приміщення; про позбавлення
права користування житловим
приміщення; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою.

Закон № 1282- IV є спеціальним актом, який
регулює правовідносини, пов’язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення ст. 7 даного закону
підлягають застосуванню до всіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов’язана з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Статтею 182 ЦК України ч. 1 встановлено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом ( ст. 182 ч. 4 ЦК України, ст. 4 ЗУ
від 01.07.2004 року № 1952- VI «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень») Зазначений закон
діє в новій редакції від 01.01.2013 року
державна реєстрація прав буде
проводитись державним реєстратором
прав на нерухоме майно органу
державної реєстрації прав, нотаріусом,
як спеціальним суб’єктом, на якого
покладено функції державного
реєстратора.

Позивачу слід взяти до уваги наведені
вище положення при викладені змісту
позовних вимог та врахувати, що суд має
право встановити порядок виконання
рішення суду в тому числі і шляхом
зняття особи з реєстраційного обліку.
Виконавця рішення суду доцільно
залучити до участі у справі у якості
третьої особи (зазначені положення
носять рекомендаційний характер та не
є обов’язковими до виконання).

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 -122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
«ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що також діє
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, 2006
р.народж., ОСОБА_5, 2011 р. народж., треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог: Головне управління державної
міграційної служби України в Одеській
області, Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням».

Надати позивачеві строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання ним копії ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачеві для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя

Літвінова