Справа № 739/849/14-ц
Провадження № 2/739/200/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новгороді-Сіверському Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідачка) про стягнення на його
користь аліментів на утримання їхніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від
усіх видів заробітку (доходу)
відповідачки, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дітей відповідного віку, щомісячно і до
досягнення ними повноліття. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що
відповідачка є матір'ю його дітей, які
проживають з ним, при цьому вона
матеріальної допомоги на їх утримання
не надає, хоча має постійне місце
роботи та отримує відповідні доходи.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі, просив його
задовольнити з підстав, викладених в
позовній заяві, пояснивши, що
відповідачка участі у вихованні дітей
майже не приймає, іноді діти їздять до
неї на вихідні, декілька разів
відповідачка передавала кошти у
розмірі 60-70 грн.

Відповідачка позовні вимоги визнала
частково, зазначивши, що згодна
сплачувати аліменти на утримання своїх
дітей, але в меншому розмірі, ніж той, що
вказаний у позовній заяві, оскільки
вона на даний час не працює бо
перебуває у відпустці у зв'язку з
вагітністю та отримує лише державну
допомогу, при цьому сплачує за навчання
їхньої спільної з позивачем
повнолітньої доньки.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 дала
показання про те, що позивач та
відповідачка є її батьками, вона на
даний час навчається і кошти за її
навчання сплачує матір. Також матір
купує деякі речі її брату та сестрі.

Заслухавши пояснення позивачки,
відповідача, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи та наявні
у них докази, суд приходить до
наступних висновків.

Як встановлено, позивач та
відповідачка з 1992 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано рішенням Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 04 лютого 2013 року (а.с. 7).

Після розірвання шлюбу з позивачем
відповідачка 27 серпня 2013 року уклала
шлюб з ОСОБА_6 та обрала прізвище після
реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1» (а.с. 19).

Під час перебування у шлюбі у позивача
та відповідачки народилося троє дітей,
зокрема ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
6,8).

Рішенням Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 20 березня 2014 року, яке набрало
законної сили 05 травня 2014 року,
визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком,
тобто з позивачем (а.с. 20-34).

Згідно довідки Орлівської сільської
ради Новгород-Сіверського району
Чернігівської області №03-25/139 від 14
лютого 2014 року разом з позивачем в
будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживає
син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК
України за домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь в її
утриманні у грошовій і (або)
натуральній формі. Частиною третьою
статті 181 СК України передбачено
можливість стягнення за рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківська,
материнства та стягнення аліментів» за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Враховуючи те, що відповідачка
проживає окремо і достатньої участі в
утриманні своїх дітей не приймає, а
лише купує їм іноді окремі речі, що
підтверджується поясненнями позивача
та відповідачки, при цьому
домовленість між позивачем та
відповідачкою про сплату аліментів на
дітей відсутня, суд приходить до
висновку, що з відповідачки на користь
позивача необхідно стягнути аліменти
на утримання їхніх дітей -
неповнолітнього сина та малолітньої
доньки.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб
стягнення та розмір аліментів, які
мають бути стягнуті в даному випадку з
відповідачки на користь позивача суд
враховує, що відповідачка має постійне
місце роботи, працюючи в Орлівському
психоневрологічному будинку -
інтернаті і відповідно постійний
дохід, однак на час розгляду справи
перебуває у відпустці у зв'язку з
вагітністю та пологами (а.с.35), при цьому
вона сплачує за навчання своєї
повнолітньої доньки, що
підтверджується показаннями останньої
та доданими до матеріалів справи
договором і квитанціями (а.с. 12-13), також
суд враховує відсутність будь-яких
даних про наявність у відповідачки чи у
їхніх спільних з позивачем дітей
захворювань, що потребували б
додаткових витрат.

За таких обставин суд вважає за
необхідне стягнути з відповідачки на
користь позивача аліменти у розмірі ?
частки від усіх видів її заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дітей
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дітьми повноліття.
Відповідно позов підлягає задоволенню
частково. При цьому, на підставі
частини першої статті 191 СК України,
стягнення аліментів необхідно
присудити від дня пред'явлення позову,
тобто з 27 травня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 367 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) суд допускає негайне
виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Оскільки з відповідачки на
користь позивача підлягають стягненню
аліменти на утримання їхніх дітей, суд
вважає за необхідне допустити негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць, за період з 27 травня 2014 року по 26
червня 2014 року.

З приводу стягнення судових
витрат, пов'язаних з розглядом справи, а
саме судового збору, суд враховує, що
відповідно до пункту 3 частини першої
статті 5 Закону України «Про судовий
збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року,
позивачі звільняються від сплати
судового збору за подання позовів про
стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88
ЦПК України якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов
підлягає задоволенню частково, з
відповідачки в дохід держави,
відповідно до підпункту 1 пункту 1
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір», необхідно стягнути
судовий збір пропорційно до
задоволеної частини вимог у розмірі 182
грн. 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу
України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215,
294, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2,
аліменти на утримання їхніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? (однієї
четвертої) частки від усіх видів її
заробітку (доходу), але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дітей відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 27 травня 2014 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць, за період з 27 травня 2014 року по 26
червня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Чепурко