Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1838/14
Головуючий у 1-й інстанції: Іжевська Н.Г.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Осоцького
І.І.,

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
судді Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаною заявою.

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 19
лютого 2014 року заяву ОСОБА_3 було
залишено без руху, оскільки заява не
відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України,
надано п'ятиденний строк з дня
отримання ухвали для усунення
недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 03
березня 2014 року заяву ОСОБА_3 було
повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою судді від 03
березня 2014 року, ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права, просить ухвалу судді скасувати,
направити справу до суду першої
інстанції для розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Так, за положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Визначений ст.ст. 119, 121 ЦПК України
порядок здійснення процесуальних дій
передбачає можливість їх вчинення з
застосуванням відповідних наслідків
лише за наявності чітко визначених
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвала про усунення недоліків не в
повній мірі відповідає ст. 119 ЦПК
України, яка дає чіткий перелік вимог,
яким за формою та змістом має
відповідати позовна заява.

Так, в ухвалі від 19 лютого 2014 року
зазначено, що заява не відповідає
вимогам ст. 119 ЦПК України, «а саме: не
зазначено зміст вимог заявника та
виклад обставин, якими заявник
обґрунтовує свої вимоги; не зазначено
доказів, що підтверджують його вимоги;
не зазначені номери засобів зв'язку. В
заяві взагалі відсутня резолютивна
частина з проханням та посиланням на
норми процесуального права».

Зазначивши в якості недоліків заяви,
які потребують усунення, необхідність
посилання на норми процесуального
права суд не врахував вимоги ст.ст. 119, 121
ЦПК України і не звернув уваги на те, що
зазначені обставини в якості перешкод
для відкриття провадження у справі
нормами ЦПК України не визначені.

Крім того, ОСОБА_3, намагаючись виконати
вимоги ухвали від 19 лютого 2014 року,
подав до суду пояснення, в яких навів
додаткові обставини, якими
підтверджував порушення своїх прав,
зазначив, що просить скасувати
постанову державного виконавця про
повернення виконавчого документа
стягувачу та зобов'язати державного
виконавця поновити виконавче
провадження, посилаючись на не
дотримання останнім вимог ст.ст. 47 ч. 4, 51
ч. 1 Закону України «Про виконавче
провадження», вказав номери засобів
зв'язку.

Ці обставини суддя, всупереч ст. 210 ЦПК
України, не описав, не мотивував, чому
не бере до уваги надані на виконання
вимог ухвали від 19 лютого 2014 року
пояснення, 03 березня 2014 року постановив
ухвалу, в якій вказав, що ОСОБА_3, крім
надання номерів засобів зв'язку,
фактично недоліки заяви не усунув.

За встановлених обставин, колегія
вважає, що висновок суду про наявність
підстав для повернення в порядку ч. 2 ст.
121 ЦПК України заяви ОСОБА_3 у зв'язку з
не усуненням ним недоліків заяви не є
обґрунтованим та таким, що відповідає
вимогам процесуального законодавства.

Зважаючи на викладене, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з передачею
на новий розгляд питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 03
березня 2014 року по цій справі
скасувати та передати питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: