АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/1820/2014 р.
інстанції Стамбула М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця « 05» дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.Суддів:Борка
А.Л., Бездрабко В.О.При
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 05 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
визнання частини земельної ділянки
спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що у період сумісного проживання у
шлюбі з відповідачкою придбали 57/100
частин домоволодіння по АДРЕСА_1, які за
рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 17 вересня 2012
року визнано спільною сумісною
власністю подружжя.

Домоволодіння розташоване на
земельній ділянці площею 0,0459 га
цільове призначення якої - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель.

Рішенням Херсонської міської ради №657
від 09.11.2004 року земельна ділянка була
передана у спільну сумісну власність
відповідачки ОСОБА_5 та власниці інших -
43/100 частин домоволодіння ОСОБА_8

Вважає, що оскільки 57/100 частин
домоволодіння є їх спільною сумісною
власністю, то і земельна ділянка в
такому ж розмірі має належати їм з
ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності т.я земельна ділянка
передавалась для обслуговування
домоволодіння.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 05.05.2014 року, позов ОСОБА_6
задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 57/100 частин земельної
ділянки, розміром 0,0459 га за адресою
АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, просила
його скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримав з підстав,
викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і
обґрунтованим представник ОСОБА_6
просила залишити його без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 Сімейного кодексу
України об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Земельна ділянка, згідно з ч.1 ст.86
Земельного кодексу України, може
знаходитись у спільній власності з
визначенням частки кожного з учасників
спільної власності (спільна часткова
власність) або без визначення часток
учасників спільної власності (спільна
сумісна власність).

Частиною 2 ст.89 ЗК визначено, що у
спільній сумісній власності
перебувають земельні ділянки подружжя
та співвласників житлового будинку.

У пункті 182 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16.04.2004
року (зі змінами) «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» роз'яснено, що відповідно до
положень статей 81, 116 ЗК України
зокрема земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду.

Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це право
у розмірі частки права власності у
спільному майні будинку,будівлі,
споруди у відповідності до статей 120 ЗК,
377 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 знаходилися у
зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1990
року по 23 жовтня 2008 року.

За договором купівлі-продажу від 13.07.2000
року, зареєстрованим Херсонською
товарною біржею «Алмаз» було придбано
57/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 17 вересня 2012
року, залишеним без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від 24
грудня 2012 року, визнано 57/100 частин
домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Власником інших 43/100 частин цього ж
домоволодіння є ОСОБА_8 (а.с.26).

Рішенням Херсонської міської ради №657
від 09.11.2004 року земельна ділянка площею
459 кв.м передана ОСОБА_8 і ОСОБА_5 у
спільну сумісну власність. (а.с.13-15)

26 січня 2005 року на ім'я ОСОБА_8 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку (а.с.12).

Зважаючи на роз'яснення, що дані у п.21
постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 16.04.2004 року з приводу
того, що розмір земельної ділянки, якою
має право користуватися кожен із
учасників спільної власності залежить
від розміру їхніх часток у спільній
власності на житловий будинок,
відповідачка ОСОБА_5 має право на 57/100
частин земельної ділянки.

А оскільки земельна ділянка виділена
для обслуговування житлового будинку,
і в тому числі на 57/100 його частин, які
належать на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_5 і ОСОБА_6, то у
останнього виникає право спільної
сумісної власності і на відповідний
розмір земельної ділянки.

Тому, визначаючи за ОСОБА_5 та ОСОБА_6
спільною сумісною власністю на 57/100
частин земельної ділянки, розміром 0,0459
га по АДРЕСА_1, суд першої інстанції
постановив законне і обґрунтоване
рішення, висновки якого не спростовані
доводами апеляційної карги.

За встановленого судове рішення слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 05 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук