У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська в складі:

головуючого
- судді
Золотарьова О.Ю.

при секретарі
- Середа Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
подання головного державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду
з поданням, посилаючись на ту
обставину, що на виконанні в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції
знаходиться виконавчий лист № 2-5750 від
22.07.2011 року, виданий Жовтневим районним
судом міста Луганська про стягнення з
ОСОБА_1 Єлісеєвича на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по ? частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 21.06.2011 року до повноліття
дитини.

Посилаючись на невиконання боржником
виконавчого документу, просив суд
застосувати до ОСОБА_1 заходи
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України до повного виконання
рішення суду, що набрало законної сили.

Державний виконавець в судове
засідання не прибув, з врахуванням
вимог ст. 377-1 ЦПК України суд вважає за
можливе розглянути подання в його
відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання. Одним із
таких заходів може бути тимчасове
обмеження особам (боржникам) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа чи без такого,
причому таке обмеження можливе на
підставі судового рішення за поданням
державного виконавця.

Згідно вимог ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857-XII визначено підстави для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон. В тому
числі зазначено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадках, якщо:
діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

Статтею 7 вищевказаного Закону
встановлено, що Правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
відповідно до цього Закону Кабінетом
Міністрів України і підлягають
опублікуванню.

Згідно до листа Міністерства юстиції
України від 06.06.2008 р. № 25-32/507 щодо виїзду
за кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішеннями
судів, на виконання пункту 2 Указу
Президента України "Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень судів" від 24.03.2008 N 261/2008
стосовно врегулювання порядку виїзду
за кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішеннями
судів, та на виконання спільного листа
Міністерства юстиції України та
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 27.05.2008 N 25-32/463, N 25-5347, а
також з метою роз'яснення окремих норм
законодавства Міністерством юстиції
України визначено наступне. Порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок розв'язання
спорів у цій сфері регулює Закон
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України".
Положеннями статті 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Суд вважає, що державним виконавцем не
надано достатніх доказів щодо
застосування відповідних заходів,
оскільки даних, які б свідчили про
намагання боржника виїхати за межі
України не наведено. Як вбачається із
змісту подання, висновок про
необхідність застосування заходів
тимчасового обмеження в праві виїзду
за кордон державним виконавцем
зроблено виключно на підставі суми, що
підлягає стягненню, до подання не
додано жодного документу, яким
державний виконавець обґрунтовує
необхідність обмеження боржника у
праві виїзду за межі України. Згідно
матеріалів справи, боржник ОСОБА_1
викликався державним виконавцем,
надавав пояснення, що сплачувати
аліменти не має можливості, так як не
працює та доглядає хвору матір.

До подання не додано доказів на
підтвердження доводів державного
виконавця щодо необхідності
застосування обмеження права виїзду за
кордон, даних з адресного бюро, ВГІРФО
не наведено. Не надано доказів на
підтвердження оформлення проїзних
документів боржником у відповідній
службі.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 377-1
ЦПК України, Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857-XII, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України - залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя:

О.Ю.Золотарьов