Справа № 165/3691/13-ц Провадження №
22-ц/773/932/14 Головуючий у 1 інстанції:
Свередюк А.В. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю позивача представника
позивача Місюри І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк (далі - ПАТ КБ)
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» на
рішення Нововолинського міського суду
від 25 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

19 листопада 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 21 березня
2008 року між банком і ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за яким
відповідач отримала кредит у розмірі
1000 доларів США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму
залишку заборгованості.

Відповідач не повертала своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, відсотками
та іншими платежами, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість в розмірі
2016, 76 доларів США, яка складається з: 576,47
доларів США - заборгованості за
кредитом, 834,66 доларів США -
заборгованості по відсотках за
користування кредитом, 450 доларів США -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 62,58 доларів США -
штрафу (фіксована частина), 93,06 доларів
США - штрафу (процентна складова).

Враховуючи викладені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості та
понесені судові витрати.

Рішенням Нововолинського міського
суду від 25 березня 2014 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати це
рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, покликаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано тарифів, які є невід'ємною
частиною договору і діяли на момент
виникнення спірних правовідносин, що
унеможливлює встановити правомірність
заявлених позовних вимог, перевірити
дані, викладені у розрахунку
заборгованості за договором, додані до
матеріалів справи Правила підписані
головою правління банку, але не містять
його реквізитів, відсутня дата їх
складання або підпису сторонами, а
також ідентифікуючі ознаки на предмет
їх невід'ємності від заяв позичальника.
Тобто позивачем не доведено заявлені
ним вимоги.

Однак такі висновки суду не
відповідають обставинам справи і
зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Частиною 3 ст. 213 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України передбачено, що рішення має
бути ухвалено на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Всупереч наведеній правовій нормі суд
першої інстанції не сприяв позивачу у
здійсненні його обов'язку довести
обставини, на які він посилався, на
підставі Правил і Тарифів, які діяли на
момент виникнення спірних
правовідносин, та не попередив про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій щодо подання
належних доказів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
(далі - ЦК) України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність
зобов'язання як правового зв'язку між
двома суб'єктами (сторонами),
відповідно до якого на одну сторону
покладено обов'язок вчинити певну дію
(певні дії) чи утриматись від її (їх)
здійснення; іншій стороні зобов'язання
надано право, що кореспондує обов'язку
першої. Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно із заявою ОСОБА_2 від 21 березня
2008 року, яка підписана сторонами, між
нею та банком було укладено кредитний
договір, відповідно до якого ОСОБА_2
отримала кредит в розмірі 1000 доларів
США у вигляді кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 19,20 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Дана заява містить пункт
про те, що заява разом з умовами надання
банківський послуг, правилами
користування платіжною карткою і
тарифами складає договір про надання
банківських послуг (а. с. 11-12), тобто
містить відсилання до вищезазначених
документів, які діяли на момент
виникнення спірних правовідносин.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
зазначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Сторони мають право
укласти договір, в якому містяться
елементи різних договорів (змішаний
договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

За змістом наведених правових норм
підпис сторін письмового договору має
бути під усіма його умовами, про які
домовилися сторони. Якщо сторони
уклали змішаний договір, то умови
різних договорів повинні міститися в
письмовому тексті договору,
підписаному сторонами.

Факт укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк»
і ОСОБА_2 договору про надання
банківських послуг від 21 березня 2008
року підтверджується письмовою заявою
позичальника, підписаною
уповноваженою банком особою та
відповідачем, в якій містяться всі
істотні умови вказаного виду договору,
в тому числі сума кредиту, валюта
кредиту, строк дії договору та інші (а.
с.11-12).

В матеріалах справи наявні Умови і
правила надання банківських послуг, в
яких є розділ «Правила користування
платіжною карткою» (а. с. 13-19). Чинність
даного документа на час укладення
сторонами договору про надання
банківських послуг підтверджується
наданим позивачем апеляційному суду
наказом банку від 20 грудня 2007 року про
його затвердження (а. с. 109-110). Також
позивачем надано апеляційному суду
чинні на час виникнення спірних
правовідносин Тарифи обслуговування
кредитної картки (а. с. 108), які були
затверджені наказом банку від 09 жовтня
2006 року (а. с. 111-114).

З розрахунку заборгованості по ОСОБА_2,
виписки по особовому рахунку
вбачається, що станом на 30 вересня 2013
року за відповідачем рахується
заборгованість в сумі 2016,76 доларів США,
з них: 576,47 доларів США - заборгованість
за кредитом, 834,66 доларів США -
заборгованість за відсотками, 450
доларів США - заборгованість з комісії,
62,58 доларів США - штраф (фіксована
частина), 93,06 доларів США - штраф
(процентна складова) (а. с. 5-9, 64-69).

Вказані суми, за винятком штрафу
(фіксованої частини), а саме
заборгованість в розмірі 1954,18 доларів
США (2016,76 - 62,58) підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Що стосується штрафу (фіксованої
частини), то банк просив стягнути її в
доларах США. Однак згідно з п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг при
порушенні клієнтом строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором, більш ніж
на 120 днів, клієнт зобов'язаний
заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5 % від суми позову. Тобто фіксована
частина штрафу визначена в
національній валюті України - гривні.
При цьому умовами договору не
допускається переведення даного
зобов'язання в долари США, про що
заявлені вимоги позивачем. Тому штраф
(фіксована частина) підлягають
стягненню саме в гривні.

На день ухвалення цього рішення
встановлений Національним банком
України офіційний курс гривні до
долара США становить 11,89 грн. за 1 долар
США. Отже загальний розмір
заборгованості, за винятком штрафу
(фіксованої частини), у національній
валюті України становить 23235,20 грн. (1954,18
х 11,89).

Ні обчислений банком розмір
заборгованості за договором, ні період
її нарахування відповідачем не
оспорюються.

У зв'язку з невідповідністю висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та допущеними ним
вищенаведеними порушеннями норм
матеріального і процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, оскаржуване рішення слід
скасувати і ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову у
відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України.

За правилами ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягають стягненню
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати за подання
позовної заяви в сумі 229 грн. 40 коп. (а. с.
1) та за подання апеляційної скарги в
сумі 121 грн. 80 коп. (а. с. 96), а всього - 351
грн. 20 коп. Також з неї в дохід держави
підлягають стягненню понесені
апеляційним судом витрати в сумі 96 грн.,
пов'язані з публікацією в пресі
оголошення про виклик в судове
засідання відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Нововолинського міського суду
від 25 березня 2014 року в даній справі
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за договором про
надання банківських послуг від 21
березня 2008 року в розмірі 1954 (одна
тисяча дев'ятсот п'ятдесят чотири)
долари 18 центів США, що згідно з
офіційним курсом Національного банку
України на день ухвалення цього
рішення становить 23235 (двадцять три
тисячі двісті тридцять п'ять) грн. 20
коп., яка складається із заборгованості
за кредитом в розмірі 576,47 доларів США,
заборгованості по процентах за
користування кредитом в розмірі 834,66
доларів США, заборгованості по комісії
за користування кредитом в розмірі 450
доларів США, штрафу (процентної
складової) в розмірі 93,06 доларів США, а
також стягнути штраф (фіксовану
частину) в розмірі 500 (п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» витрати
по оплаті судового збору за подання
позовної заяви та апеляційної скарги в
сумі 351 грн. (триста п'ятдесят одна) грн.
20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати, пов'язані з публікацією
в пресі оголошення про виклик
відповідача, в сумі 96 (дев'яносто шість)
грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: