Справа № 740/2283/14
Провадження № 2/740/785/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
міськрайонний суд в складі:
головуючого- судді
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши в залі суду м.
Ніжин цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та поділ майна,-
Позивач в своїй позовній заяві
доларів США, що згідно курсу НБУ станом
на 20.05.2014 р. становить 220305,56 грн та
стягнути на її користь 2/3 частини цих
коштів, що складає 146870,38 грн,
посилаючись на такі обставини : з 17.09.1994
року по 01.11.2011 року перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
На підставі рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 01.11.20 11 року
шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу
мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розлучення донька проживає разом з нею
і перебуває на її утриманні.
У листопаді 2013 року відповідач
звернувся до Ніжинського
міськрайонного суду з позовом про
розподіл спільного майна подружжя. В
той же час вона зверталася з
аналогічним зустрічним позовом зі
своїми вимогами і в решті решт згідно з
рішенням апеляційного суду
Чернігівської обл. від 18 лютого 2014 року
їх спільне майно було поділено.Однак ,
оскільки зустрічну позовну заяву від
її імені складав адвокат, то була
допущена помилка і не все майно було
зазначено в переліку, виходячи зі
змісту позовної заяви .

За час проживання у шлюбі, дбаючи
спільно з відповідачем про сім"ю, маючи
спільний бюджет,вони разом збирали
гроші, накопичували їх і за спільним
рішенням на імя відповідача був
відкритий рахунок у ПАО КБ
«Приватбанк» згідно з договором №SAMD №
НОМЕР_1 від 11.11.10 року на суму - 6000,16
/шість тисяч доларів США 16 центів/. Цей
рахунок був закритий 09.06.1Іроку і
відповідачем знято кошти в сумі - 6257, 67
/шість тисяч двісті п'ятдесят сім
доларів США 67 центів/.

На рахунку у АТ «Банк « Фінанси та
Кредит» на ім'я відповідача були
внесені кошти згідно з договором №
2-611332 від 28.10.10 р. в сумі 3000 доларів США.
Цей рахунок був закритий відповідачем
10.06.11 р. і з нього знято кошти в сумі 3122,94
доларів США.

Згідно з договором №2-6/1272 від 06.10.10
року на рахунок в АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на імя відповідача було
внесено кошти в сумі 9000 /девять тисяч
доларів США/. Цей рахунок був закритий
відповідачем 21.07.11 року і з нього знято
9368, 80 /девять тисяч триста шістдесят
вісім доларів США , 80 центів/.

Всі вищеперераховані кошти є спільним
майном подружжя, однак відповідач
розпорядився ними сам особисто після
фактичного припинення шлюбних
відносин, про що не заперечував сам
відповідач і ця обставина встановлена
рішенням Ніжинського міськрайонного
суду від 01 листопада 201 1 року про
розірвання шлюбу у якому зазначено , що
відповідач ОСОБА_3 з нею не проживає
спільно як чоловік , не спілкується з
лютого 2011 року, кохає іншу жінку, з якою
планує створити сім'ю. Дане рішення не
оскаржувалося сторонами .

Домовленості з відповідачем про
добровільний поділ майна не досягнуто .
Після розлучення на її утриманні
залишилася донька ОСОБА_4 1996 року
народження, яка страждає на хворобу
/вегитосудинна дистанія/. Разом з тим
донька навчається. У неї однієї не
достатньо можливостей належним чином
забезпечити оплату її навчання ,
харчування, лікування, одяг , взуття і
як зазначено у ст. 70 СК « ...забезпечення
дітей фізичного, духовного розвитку..».
Відповідач не дбає ні про здоров'я
дитини ні про її навчання. Розмір
аліментів, які він зобов'язаний платити
є мізерним з порівнянням фактичних
повсякденних витрат. Крім того ,разом з
нею проживає її мати, яка є пенсіонером
, потребує допомоги і вона її
намагається всіляко надавати, що
робить ще більш складним її
матеріальне становище. За таких
обставин вважає, що її частка в
спільному сумісному майні подружжя
може бути збільшена до 2/3 частини..

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
з підстав, викладених у позові та
просили його задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, він
згоден поділити кошти, які були на
депозитних рахунках в ПАТ КБ
«ПриватБанк» в сумі 6257,67 дол.США та на
рахунку АТ «Фінанси та Кредит» в сумі
3122,94 дол.США. Вважає,що дані кошти між
ними повинні бути поділені
порівну.Щодо 9368,880 дол.США, які були на
рахунку в АТ «Фінанси та Кредит»
,відповідач зазначив, що ці кошти були
витрачені на придбання і утримання
автомобіля ВАЗ 21114, за який позивач
отримала компенсацію в сумі 25617,64 грн
згідно рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 18.02.2014 р.А
тому в цій частині він позов не визнає .

Вислухавши сторони,представника
позивачки та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що згідно
копії рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 01.11.2011 року
шлюб між сторонами розірвано. Рішення
набрало законної сили 14.11.2014 р.

Вказаним рішенням встановлено, що
шлюб між сторонами укладено 17.09.1994 р., з
лютого 2011 року сторони не проживають
спільно і не спілкуються між собою.

Згідно ч. ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до копії договору №
SAMDN1310 від 11.11.2010 р. укладеного між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, останній
передав банку грошові кошти в сумі 6000,16
дол. США. Згідно виписки з рахунку
відповідачем 09.06.2011 р. знято з вказаного
рахунку 6257,67 дол США, про що відповідач
не заперечує.

Відповідно до договору № 2-6/1332 від
29.10.2010 р. укладеного між АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3, останній
вніс, а банк прийняв грошові кошти в
доларах США на депозитний рахунок у
сумі 3000 дол. США. Згідно з випискою по
особовому рахунку ОСОБА_3 повернуто
кошти в сумі 3122,94 дол. США, про що не
заперечує відповідач.

Відповідач згоден,щоб дані кошти
були поділені між ним та позивачкою
порівну.

Згідно договору № 2-6/1272 від 06.10.2010
р. укладеного між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_3, останній, вніс а
банк прийняв грошові кошти в доларах
США на депозитний рахунок у сумі 9000 дол.
США. Згідно з випискою по особовому
рахунку ОСОБА_3 повернуто кошти в сумі
9368,80 дол США 06.04.2011 р.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 18.02.2014 р. в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
розподіл спільного майна подружжя та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про розподіл спільного майна подружжя
встановлено, що автомобіль ВАЗ 21114, 2008
р.в., кузов № НОМЕР_2 був придбаний за
кошти, набуті під час шлюбу. Так, з
банківського рахунку ПАТ «Фінанси та
Кредит», 21.07.2011 р. ОСОБА_3 було знято 9368,80
дол. США, які були покладені на рахунок
06.10.2010 р., за договором № 2-6/1272. За
вказаний автомобіль цим рішенням
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
25617,64 грн компенсації вартості ? його
частини.

Вказаним рішенням суду
встановлено, що сторони мають дочку
ОСОБА_4 , 1996 р.н., яка проживає разом з
матір'ю. ОСОБА_3 сплачує аліменти на
утримання доньки в розмірі 365 грн на
місяць.

Частиною 3 статті 70 СК України
передбачено, при поділі спільного
сумісного майна подружжя частка в
спільному сумісному майні може бути
збільшена на користь одного з подружжя,
у разі, коли з ним проживають діти і
якщо розмір аліментів, який вони
одержують, не достатній для
забезпечення їхнього фізичного та
духовного розвитку. Але, той факт, що
сплачених ОСОБА_3 аліментів
недостатньо для виховання та утримання
їх спільної доньки Наталії, 1996 р.н., не
підтверджено жодним доказом.

Дане рішення апеляційного суду
набуло законної сили і даний,
встановлений судом, факт не оскаржено
позивачкою.

В ст. 60 СК України зазначено:1. Майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не
мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба
тощо) сампостійного заробітку
(доходу). 2. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

В ст. 61 СК
України зазначено: 1. Об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. 2. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна
плата, пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя. 3.
Якщо одним із подружжя укладено
договір в інтересах сім'ї, то гроші,
інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності
подружжя.

В ст.63 СК України
зазначено, що дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання
майном, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними.

В ч.1 ст.70 СК
України зазначено, що в разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено
домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Згідно ч. 3 ст. 70 СК України за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Позивачка просить визнати гроші в
сумі 18749,41 доларів США, що згідно курсу
НБУ станом на 20.05.2014 р. становить 220305,56
грн та стягнути на її користь 2/3 частини
цих коштів, що складає 146870,38 грн
мотивуючи тим,що на її утриманні
залишилася донька ОСОБА_4 ,1996 року
народження, яка страждає на хворобу
/вегитосудинна дистанія/, навчається. У
неї однієї не достатньо можливостей
належним чином забезпечити оплату її
навчання , харчування, лікування, одяг ,
взуття і забезпечення її фізичного,
духовного розвитку... Відповідач не
дбає ні про здоров'я дитини ,ні про її
навчання. Розмір аліментів, які він
зобов'язаний платити є мізерним з
порівнянням фактичних повсякденних
витрат. Крім того ,разом з нею проживає
її мати, яка є пенсіонером , потребує
допомоги і вона її намагається всіляко
надавати, що робить ще більш складним
її матеріальне становище.

Однак суд вважає,що дані обтставини
не можуть бути підставою для
збільшення частки у спільному майні
подружжя,оскільки судом встановлено,що
відповідач сплачує на утримання доньки
аліменти, і про це не заперечують
сторони, однак позивачем не надано суду
належних і переконливих доказів, що
сплачених аліментів недостатньо для
забезпечення фізичного, духовного
розвитку та лікування доньки.

Якщо позивач вважає,що відповідач
не належно виконує свої обв"язки по
сплаті аліментів,не надає
матеріальної допомоги на
навчання,лікування дитини,то вона може
звернутись до суду з відповідними
вимогами про стягнення коштів з
відповідача на лікування,навчання
дитини,а також на збільшення розміру
стягуваних аліментів в загальному
порядку.

В судовому засіданні
встановлено, що спірні кошти набуті
сторонами за час шлюбу, тому вони
належать ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності подружжя,
а оскільки відповідачем були зняті
спірні кошти вже після фактичного
розлучення сторін, тобто після лютого
2011 р., суд вважає що ці кошти слід
поділити порівну між сторонами
відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України з
урахуванням стягнутої з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 компенсації вартості ?
частини автомобіля ВАЗ 21114,у розмірі
25617,64 грн..

Відповідно до довідки АТ Банку
«Фінанси та Кредит» від 20.05.2014 р. станом
на 20.05.2014 р. офіційний курс долара США до
гривні становить: 100 доларів США - 1175,2057
гривень.

За таких обставин, суд вважає
можливим позовні вимоги задовольнити
частково,а тому в рівних частках по 1/2
частині кожному підлягають поділу
кошти в сумі 6257,67 дол США (договір №
SAMDN1310 від 11.11.2010 р. укладеного між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3),що
згідно курсу НБУ складає 73527 62 коп, 3122,94
дол. США (договір № 2-6/1332 від 29.10.2010 р.
укладеного між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_3.) ,що згідно курсу НБУ
складає 36694 грн 54 коп,та 9368,80 дол. США
(договір № 2-6/1272 від 06.10.2010 р. укладеного
між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_3.),що складає згідно курсу НБУ 110083
грн 40 коп, з урахування того, що
автомобіль марки ВАЗ 21114 вартістю 51235,28
грн рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 18.02.2014 р.
визнано спільною сумісною власністю
сторін та присуджено його ОСОБА_3,
визнавши за ним право власності на
даний автомобіль та стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 25617,64 грн компенсації
вартості ? частини виділеного
автомобіля.

З урахванням викладеного,з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 84535 грн 14 коп,що становить 1/2
частину від загальної суми коштів
подружжя -169070,28 грн ,набутих ними за час
шлюбу./73527 грн 62 коп+36694 грн 54 коп :2=55111
грн08 коп +(110083 грн 40 коп-51235 грн 88 коп"
вартість поділеного автомобіля=58848
грн28 коп : 2=29424 грн 06 коп)=84535 грн 14 коп./

Твердження відповідача про те,
що він витратив решту коштів від суми
9368,80 дол.США /110083 грн 40 коп з урахуванням
поділеної вартості автомобіля і
сплаченої компенсації позивачці
половини його вартості,а саме 58848 грн 12
коп на утримання автомобіля ВАЗ 21114, за
який позивач отримала компенсації в
сумі 25617,64 грн, жодними належними
доказами не підтверджено і не
узгоджується з іншими матеріалами
справи, натомість відповідач надав
суду квитанцію від 28.07.2011 р. на кошти в
сумі 7619,70 грн які витрачені на
автомобіль ВАЗ2111 згідно рахунку від
28.07.2011 р. ПТО «Муна», та товарні чеки № 34,
35 від 28.07.2011 р. з яких неможливо
встановити для яких цілей були
придбані товари зазначені в них і для
якого автомобіля.Також відповідачем не
доведено доказами те,що саме зняті ним
вказані кошти були витрачені на
утримання,реєстрацію вказаного
автомобіля..

В іншій частині задоволення
позову позивачці слід відмовити з
вказаних підстав.

Види судових витрат визначені в ст.79
ЦПК, а їх розподіл здійснюється судом
відповідно до ст. 88 цього Кодексу.

Позивач надала квитанцію про сплату
судового збору в сумі 1468,70 грн та
квитанцію про сплату юридичних послуг
на суму 3000 грн, а всього на загальну
суму 4468,70 грн.

Приймаючи до уваги те, що позов
задоволено на 57,56 % (84535,14 грн. х 100% : 146870,38
грн. = 57,56%), а при поданні позову до суду
позивач сплатила 4468,70 грн судових
витрат, то підлягає до стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2527,50 грн
судового збору у відповідності до ч.1
ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог (4468,70х 57,56 %
:100%).

Керуючись ст. ст.60-63, 70 СК України,
ст. ст. 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
майна об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та поділ майна
задовольнити частково.

Визнати майно : грошові кошти в сумі
169070грн 28 коп (договір № SAMDN1310 від
11.11.2010 року, укладений між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3, договір № 2-6/1332
від 29.10.2010 року,. укладений між АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3, договір
№ 2-6/1272 від 06.10.2010 року, укладений між АТ
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3.)
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 ? частину вказаних коштів в
розмірі 84535 / вісімдесят чотири тисячі
п"ятсот тридцять п"ять / грн 14 коп,
визнавши за нею право власності на
вказану суму.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2527
грн 50 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:СУДДЯ

НІЖИНСЬКОГО

МІСЬКРАЙСУДУ
О.М.СКАЛОЗУБ