Провадження № 2/202/1601/2014
Індустріальний районний суд
у складі: головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -
Позивач у грудні 2013 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
свою користь заборгованість за
кредитним договором № dnh4kp71491923 від
«Акцент - банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2
солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 стягнути витрати на
юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та
судовий збір по справі.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № dnh4kp71491923
від 08.04.2006 року відповідач ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 2990,00 грн. зі
сплатою за користування ним відсотків
25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 09.04.2007 року. Проте,
в порушення умов договору відповідач
ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконав, що стало підставою
для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачем ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором
поруки укладеним з ОСОБА_2 у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.
Відповідно до заяви представник
позивача просив слухати справу без
його участі. Позовні вимоги підтримав
та не заперечував проти заочного
розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання у
справі не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, у зв'язку з чим судом
ухвалено про заочний розгляд справи в
порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлено, що відповідно до
Договору № dnh4kp71491923 від 08.04.2006 року
відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 2990,00 грн. зі сплатою за
користування ним відсотків 25,08% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 09.04.2007 року.
У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем ОСОБА_1 умов договору №
dnh4kp71491923 від 08.04.2006 року заборгованість
грн., в тому числі 2990,00 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 0 грн. -
заборгованість по комісії за
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором., 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 2435,40 грн. - штраф
(процента складова).
Зобов'язання Позичальника, що
випливали зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором
Аналізуючи спірні правовідносини, суд
приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із
форм відповідальності за порушення
зобов'язання є сплата неустойки.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Таким чином, оцінюючи всі докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню, а саме в частині стягнення
суми заборгованості за кредитним
Позовні вимоги щодо стягнення витрат
на правову допомогу, не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не
надано суду документального
підтвердження сплати та вартості
наданих юридичних послуг, акту
виконаних робіт, кріт того юристом не
надавались послуги позивачу у судовому
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачем судовий збір,
підлягає стягненню з відповідача на
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.
ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 224-226 ЦПК
Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
Товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором dnh4kp71491923 від 08.04.2006
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1,
солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість у
розмірі 10 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 516,43 грн.
судовий збір.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Л.П. Слюсар