АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.

суддів Поліщук Н.В.,
Кулікової С.В.

при секретарі Товарницькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Подільського
районного суду міста Києва від 29 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення та
усунення перешкод у користуванні
квартирою, -

встановила:

Рішенням Подільського районного суду
міста Києва від 29 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення
та усунення перешкод у користуванні
квартирою задоволено.

Вселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до приміщення
квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди
у користуванні квартирою АДРЕСА_1, та
надати ключі від вхідних дверей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Подільського
районного суду міста Києва від 29 квітня
2014 року та ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та неправильне
застосування норм процесуального
права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про вселення ОСОБА_2
та ОСОБА_3 у спірну квартиру, суд першої
інстанції виходив з того, що вони є
співвласниками даного житлового
приміщення.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, та узгоджуються з нормами
матеріального іпроцесуального права,
які судом правильно застосовані.

Установлено, що квартира, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на
праві спільної часткової власності.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивачі зазначали, що відповідач
ОСОБА_1 створює їм перешкоди у
користуванні та вселенні у спірну
квартиру.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини другої статті 386
ЦК України власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Власник майна, як зазначено у статті 391
ЦК України, має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Давши належну оцінку представленим
сторонами доказам та врахувавши
вищенаведені вимоги закону, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
оскільки відповідач створює позивачам
перешкоди у користуванні належними їм
частками у власності на спірну
квартиру.

Зазначені висновки суду відповідають
обставинам справи, які судом
установлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
або неправильно застосовані норми
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду від 29
квітня 2014 року ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, відтак підстав для його
скасування за доводами апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308,
п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду
міста Києва від 29 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: