Справа № 346/6782/13-ц
Провадження № 22-ц/779/353/2014
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О.П.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
Девляшевського В.А.,
суддів:
Меленко О.Є., Фединяка В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні питання ухвалення
додаткового рішення по справі за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
17 грудня 2013 року, -
в с т а н о в и л а :
Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 17 грудня 2013 року позов ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про виселення з житлового
будинку без надання іншого житлового
приміщення задоволено. Постановлено
виселити ОСОБА_3 із житлового будинку
по АДРЕСА_1 Коломийського району без
надання іншого жилого приміщення. Цим
же рішенням відмовлено в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визнання права реєстрації за
місцем проживання, права користування
житловим будинком та зобов'язання не
чинити перешкод в реєстрації місця
проживання та в проживанні.

Рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 04
лютого 2014 року скасовано рішення
Коломийського міськрайонного суду від
17 грудня 2013 року та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з
житлового будинку без надання іншого
жилого приміщення відмовлено.

Додатковим рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 06
березня 2014 року зустрічний позов
ОСОБА_3 задоволено частково.
Постановлено визнати за ОСОБА_3 право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 Косівського району, а також
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_3 у користуванні будинком
АДРЕСА_1. В решті позовних вимог ОСОБА_3
було відмовлено.

01 квітня 2014 року ОСОБА_3 подала заяву
про ухвалення в даній справі
додаткового рішення щодо стягнення в
її користь з ОСОБА_2 понесених судових
витрат: 1376 грн на оплату правової
допомоги та витрати на сплату судового
збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що при розгляді
апеляційної скарги ОСОБА_3 та ухваленні
рішень від 04.02. та 06.03.2014 року
апеляційним судом не було вирішено
питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що за
розгляд позовної заяви ОСОБА_3 сплачено
судовий збір у розмірі 459,40 грн, що
підтверджується копіями квитанцій про
оплату (а.с.32, 37) . Крім того, ОСОБА_3 у 2013
році понесла витрати на правову дорогу
у розмірі 1376 грн (квитанція від 11.11.2013
року - а.с. 49).

В статті 1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» вказано, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах стороні, на користь
якої ухвалено судове рішення, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Згідно Закону України "Про державний
бюджет України на 2013 рік" мінімальна
заробітна плата в Україні з 01 січня по 30
листопада 2013 року становила 1147 грн.
Сорок відсотків від цієї суми за годину
роботи дорівнює (1147 грн х 0,40%= 458 грн 80
коп).

Із змісту Договору про надання
правової допомоги від 11.11.2013 року та
Угоди про оплату правової допомоги
(а.с.46,47) вбачається, що правову
допомогу, яка полягала у попередньому
з'ясуванні обставин справи,
опрацюванню законодавчої бази,
підготовці та виготовленні
процесуальних документів тощо, ОСОБА_3
надавав адвокат ОСОБА_5

У згаданій угоді зазначено, що на
правову допомогу було витрачено 3
години. Однак, колегія суддів вважає
таке посилання недоведеним, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
адвокат ОСОБА_5 особисто надавав
ОСОБА_3 тільки правові консультації та
ним складено проект зустрічної
позовної заяви. В судових засіданнях
суду першої та апеляційної інстанцій
адвокат ОСОБА_5 участі не приймав.

Колегія суддів вважає, що для виконання
адвокатом названих вище послуг було
достатньо однієї години робочого часу.

Входячи із вимог вищеназваного Закону,
розмір оплати за послуги адвоката за
одну годину роботи становить 458 грн 80
коп, які й повинна відшкодувати ОСОБА_2

Крім того, оскільки позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено частково, то на її
користь слід стягнути судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а саме 229,40 грн судового
збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 218; 220; 307; 309; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
саме 229 (двісті двадцять дев'ять) грн 40
коп судового збору та 458 (чотириста
п'ятдесять вісім) грн 80 коп витрат на
правову допомогу.

Додаткове рішення набирає законної
сили після його проголошення, однак
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів після
набрання ним законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
О.Є. Меленко

В.Д. Фединяк