У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства «Таврія» в
особі представника за довіреністю
Уханенко Лариси Данилівни на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
11 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Приватного підприємства
«Таврія» (далі - ПП «Таврія») про
стягнення майнової шкоди та
відшкодування моральної шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою,

в с т а н о в и в :

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 липня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ПП «Таврія» на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 35 606
грн 61 коп. та моральну шкоду у розмірі 5
000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Зобов'язано ОСОБА_3 після відшкодування
збитків ПП «Таврія» передати
останньому замінені вузли та деталі
автомобіля марки «Opel Astra» д.р.з. НОМЕР_1,
2000 року випуску.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від
11 лютого 2014 року з урахуванням
ухвали цього ж суду про виправлення
описки від 03 червня 2014 року апеляційну
скаргу ПП «Таврія» відхилено, рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22 липня
2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПП
«Таврія» - Уханенко Л.Д., посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і передати справу на новий
розгляд до суду першої або апеляційної
інстанцій.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про часткове задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Приватного
підприємства «Таврія» в особі
представника за довіреністю Уханенко
Лариси Данилівни на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Таврія» про
стягнення майнової шкоди та
відшкодування моральної шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур