Справа № 430/677/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

24.04.2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Станично-Луганський районний суд
Луганської області в складі:

головуючого
Соболєва Є.О.,

при секретарі
Сухаревській Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Миколаївської сільської ради про
визнання права спільної сумісної
власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
зазначеним позовом, в якому
посилаючись на те, що ними на праві
спільної часткової власності належали
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
для ведення особистого селянського
господарства, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, однак при оформленні
правочину з відчужування цих ділянок
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, з'ясувалось,
що перший загубив правовстановлюючі
документи на ці ділянки, зазначаючи, що
вони на цей час позбавлені можливості
захистити своє право власності в
позасудовому порядку, просять суд
визнати за ними право власності в
рівних частках на вказані ділянки.

До початку судового засідання від
представника позивача та відповідача
надійшли заяви, в яких вони просили суд
розглядати справу за їх відсутності.
Представник позивачів позов
підтримала, відповідач позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист своїх цивільних прав та свого
інтересу, в тому числі в судовому
порядку.

Згідно вимог статті 392 Цивільного
кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Із фотокопій державних актів на право
власності на земельні ділянки серії ЛГ
№ 079654, серії ЛГ № 079655, виданих 30 липня
2004 року на ім'я ОСОБА_1, та державних
актів на право власності серії ЛГ №
079656, серії ЛГ № 079657, виданих 30 липня 2004
року на ім'я ОСОБА_2, завірених відділом
Держземагенства у
Станично-Луганському районі,
вбачається, що позивачам дійсно на
праві спільної часткової власності, по
? частки, належали земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та для ведення
особистого селянського господарства
площами відповідно - 0,2500 га та 0,2466 га. Ці
державні акти їм були видані
відповідно до вимог статей 125, 126
Земельного кодексу України, в редакції
чинній на момент видачі вказаних
документів.

Оголошенням у газеті «Время» за № 6 від
07.02.14 р. підтверджуються, що позивачі
оголошували втрачені державні акти
недійсними.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідно до вимог чинного
законодавства, зокрема Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», не
передбачено проведення державної
реєстрації прав без надання державних
актів на право власності не землю, які
позивачами були втрачені, але ними при
цьому не було втрачено право на це
майно, суд вважає позов позивачів
таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 15,16, 328, 1268 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
частках (по ? частки) право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га та земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,2466 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Станично-Луганський районний суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий: