Справа № 344/5321/14-ц
Провадження № 8/344/12/14
У Х В А Л А

24 червня 2014 року
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Шамотайло О.В.,

за участю секретаря Устинської
Н.С.,

заявника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,
представника ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
Бажан О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області заяву
ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами в
цивільній справі за позовом ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до
Івано-Франківського міського суду із
заявою про перегляд рішення в
цивільній справі у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Заявник та її представник в судовому
засіданні підтримали доводи заяви та
просили задовольнити її вимоги з
підстав, що наведені у заяві, а рішення
суду від 22.07.2013р.- скасувати.

Представник ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» в
судовому засідання заперечував щодо
задоволення даної заяви.

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
таке.

Відповідно до частини першої статті 361
ЦПК у зв'язку з нововиявленими
обставинами можуть бути переглянуті
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 22.07.2013 року (суддя Бойчук
О.В.) було частково задоволено позов ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання та стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на
користь Державного міського
підприємства
"Івано-Франківськтеплокомуненерго" 11719
гривень 50 коп. заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання, а у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено, також
стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_5, ОСОБА_2 понесені судові витрати
в сумі 229,40 грн.

В своїй заяві заявник зазначає, що
рішення Івано-Франківського міського
суду від 22.07.2013р., яке залишено без змін
ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03.10.2013р.,
підлягає перегляду у зв'язку
нововиявленими обставинами, зокрема у
зв'язку тим, що до 1993 року основним
квартиронаймачем по адресі, за якою
ніби-то наявний борг з оплати послуг
теплопостачання та гарячого
водопостачання був батько ОСОБА_2 -
ОСОБА_7, який і проводив оплату за
спожиті послуги з 2007 по 2010 р.р., а з 1993
року знявся із реєстрації з даної
квартири, змінивши місце свого
проживання. Оскільки заявнику стало
відомо про це лише 11.04.2014р., то просить
задовольнити подану заяву.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» вказано,
що нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Нововиявлені
обставини мають підтверджуватися
фактичними даними (доказами), що в
установленому порядку спростовують
факти, покладені в основу судового
рішення. Суд має право скасувати судове
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці
обставини можуть вплинути на юридичну
оцінку обставин, здійснену судом у
судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
статті 10 ЦПК, не є нововиявленими
обставинами.

При цьому, судове рішення не може
переглядатись у зв'язку з
нововиявленими обставинами у разі якщо
обставини, передбачені частиною другою
статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для
перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені частиною
другою статті 361 ЦПК, були або могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

В своїй заяві ОСОБА_2 вказує, що
нововиявленою обставиною, у
відповідності до ст. 361 ЦПК України є те,
що оплату за послуги проводив її батько
- ОСОБА_7 та про цю обставину їй стало
відомо лише 11.04.2014р.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що заявник, будучи
відповідачем по цивільній справі
подавав суду заяву від 07.08.2013р. (а.с. 33)
про перегляд заочного рішення суду від
22.07.2013р., та до якої долучено і ряд копій
документів про оплату послуг, а крім
того вказано також про те, що
відповідачі звертались до ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» із
відповідними запитами. Так із наданого
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до
заяви про перегляд заочного рішення
копії запиту за підписом ОСОБА_7 від
25.06.2012р. про проведення звірки (а.с. 43)
вбачається, що сторонам було відомо про
зазначені правовідносини та про те, що
ОСОБА_7 проводив оплату за послуги,
надані ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
задовго до розгляду справи судом по
суті, принаймі ще станом на 23.03.2010р., як
про це вказують самі відповідачі у
своїй заяві про перегляд заочного
рішення від 07.08.2013р. та станом на 25.06.212р.,
як про це вказано у відповідному
запиті, а тому покликання про те, що про
цю обставину ОСОБА_2 стало відомо лише
11.04.2014р. суд відхиляє, як безпідставну.

Перевіряючи обґрунтованість поданої
заяви, суд виходить із загальних
положень про докази, у тому числі про
належність і допустимість засобів
доказування, обов'язку доказування і
подання доказів.

При цьому суд зважає на встановлення
обставин, які є підставою для
скасування судового рішення, коли від
їх наявності чи відсутності залежали
наслідки розгляду справи.

Суд враховує при вирішенні поданої
заяви, що як нововиявлені можуть
розглядатися обставини, які
обґрунтовують вимоги або заперечення
сторін, чи мають інше істотне значення
для правильного вирішення справи, які
існували на час постановлення судового
рішення, але про них не знали і не могли
знати заявник і суд.

При цьому суд вважає встановленим, що
обставини, на які, як на нововиявлені
покликається заявник, існували, та про
такі заявник знав, тобто йому були
відомі ці обставини, а суд повинен був
бути про них повідомлений, не подання
до суду певних доказів не є
нововиявленою обставиною.

Рішеннями Європейського суду з прав
людини встановлена неможливість
скасування судових рішень, які набрали
чинності, з непередбачених законом
підстав або з підстав, які завуальовані
під такі, що регламентовані
законодавством.

У відповідності до ст. 124 Конституції
України та ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Конвенція про захист прав людини та
основоположних свобод, 1950 року, яка
відповідно до ст. 9 Конституції України
є частиною законодавства України, не
гарантує право на поновлення розгляду
у справі, в якій винесено остаточне
рішення (справи: Brumarescu V. Роmаnіа, Козак
проти України, Кучеренко проти України,
рішення у справі «Руїз Матеос та інші
проти Іспанії»).

Європейський Суд з прав людини, рішення
якого є джерелом права в Україні (ст. 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського Суду з Прав Людини») у
справах «Рябих проти Росії» та
«Науменко проти України» зазначив, що
право на справедливий судовий розгляд,
гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, повинно тлумачитися у світлі
Преамбули Конвенції, яка проголошує
верховенство права спільною спадщиною
Високих Договірних Сторін. Одним з
основних аспектів верховенства права є
принцип юридичної певності, який, серед
іншого, вимагає, щоб остаточні рішення
судів не могли бути поставлені під
сумнів.

Правова певність передбачає
дотримання принципу res judicata, тобто
принципу остаточності рішення,
недопустимості повторного розгляду
вже раз вирішеної справи. Цей принцип
полягає у тому, що жодна сторона не має
права домагатися перегляду кінцевого і
обов'язкового рішення тільки з метою
нового слухання і вирішення справи.
Повноваження судів вищої ланки
переглядати рішення повинні
використовуватися для виправлення
судових помилок, помилок у здійсненні
правосуддя, а не заміни рішень.

Згідно до п.6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
зазначено, що при вирішенні питання про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених ч.2ст. 361 ЦПК
України підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені
частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні,
а є підстави для перегляду судового
рішення в апеляційному чи касаційному
порядку або Верховним Судом України, а
також якщо обставини, визначені
частиною другою статті 361 ЦПК, були або
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

У відповідності до частини третьої
статті 60 ЦПК доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі та щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виник спір, а тому
підставою для скасування судового
рішення є не всі невідомі на час
розгляду справи обставини, а лише ті,
які входять до предмета доказування у
справі (стаття 179 ЦПК).

Саме таке роз'яснення надано
постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами».

На підставі наведеного вище,
враховуючи те, що обставини, визначені
частиною другою статті 361 ЦПК, були
відомі заявникові на час розгляду
справи то суд приходить до висновку про
залишення без задоволення заяви про
перегляд за нововиявленими
обставинами заочного судового рішення
від 22.07.2013р.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 361-366, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами в
цивільній справі за позовом ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання- залишити без
задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.В. Шамотайло