Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді:
Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка З.І.,
Рожина Ю.М.

секретар судового
засідання : Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства "Рівненський завод
тракторних агрегатів " на рішення суду
від 14 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства
"Рівненський завод тракторних
агрегатів " про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 14 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до
ВАТ "Рівненський завод тракторних
агрегатів " про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку -
задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів " на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
розмірі 18 176 (вісімнадцять тисяч сто
сімдесят шість) грн. 18 коп.

Стягнуто з ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів " судові витрати в
сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач вказує на його
незаконність, оскільки судом невірно
встановлено дату остаточного
розрахунку по заборгованості
заробітної плати 16.04.2013 року в той час
як заборгованість була виплачена 06.02.2013
року про що свідчить розпорядження.

Просить рішення скасувати та
ухвалити нове про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні до 06.02.2013 року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що з
вини відповідача позивач не отримав
розрахунку при звільненні, а попередні
рішення суду про стягнення з
відповідача заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
виконані відповідно лише 06 лютого та 16
квітня 2013 року.

Проте погодитись з таким висновком
суду в повній мірі не можна.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_1 не отримано
розрахунку при звільненні, що є
підставою для відповідальності,
передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто
виплати йому середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Разом з тим, судом невірно встановлено
дату фактичного розрахунку із
заборгованості по заробітній платі.

Із матеріалів справи вбачається, що 06
лютого 2013 року заборгованість по
заробітній платі фактично була
виплачена 06.02.2013 року (а.с.69) на суму
23365,50 грн. та 16 квітня 2013 року було
виплачено середній заробіток за час
затримки розрахунку за перід з червня
2010 року по листопад 2011 року в сумі 19800
грн.(а.с.71) за рішенням Рівненського
міського суду від 22 березня 2012 року.

Враховуючи, що розрахунок із
заборгованості по заробітній платі
відповідач фактично провів 06.02.2013 року,
тому середній заробіток за час
затримки розрахунку необхідно
стягнути за період з грудня 2011 року по 06
лютого 2013 року (14 місяців 6 днів х1100
грн.=15 620 грн.)

Конституційний Суд України в Рішенні
від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі
за конституційним зверненням щодо
офіційного тлумачення положень ст. 233
КЗпП України у взаємозв'язку з
положеннями ст. 117, 237-1 цього Кодексу
роз'яснив, що за ст. 47 Кодексу
роботодавець зобов'язаний виплатити
працівникові при звільненні всі суми,
що належать йому від підприємства,
установи, організації, у строки,
зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день
звільнення або не пізніше наступного
дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.
Непроведення з вини власника або
уповноваженого ним органу розрахунку з
працівником у зазначені строки є
підставою для відповідальності,
передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто
виплати працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку, та про те, що
після рішення суду про стягнення
заробітної плати, яке не виконане,
правовідносини переходять у площину
виконавчого провадження.

Отже, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем не отримано
розрахунку при звільненні, що є
підставою для відповідальності,
передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто
виплати їй середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку. Разом з тим, судом невірно
проведено розрахунок середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, рішення суду
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК
України, ст.117 КЗпП України, колегія
суддів,

в
и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Рівненський
завод тракторних агрегатів "
задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 14 квітня
2014 року змінити, зменшивши розмір
стягнутого середнього заробітку за час
затримки розрахунку з 18176 грн.18 коп.. до
15620 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :