Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2965/14
Головуючий у 1 інстанції Кучеренко В.В.
Суддя-доповідач Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Воробйової І.А.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 22 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 березня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_4, про стягнення аліментів на
утримання доньки яка продовжує
навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що з
24 квітня 1993 року перебувала зі ОСОБА_6 у
зареєстрованому шлюбі у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
на підставі рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 26 лютого 2013 року. Мають двох
дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з
нею і знаходяться на її утриманні.

Донька ОСОБА_4 є студенткою 2 курсу за
очної форми навчання за контрактом
Запорізького національного технічного
університе ту, факультет міжнародного
туризму та управління 4 рівень
акредитації з 01 вересня 2013 року, у
зв'язку з чим потребує матеріальної
допомоги. Однак батько не приймає
участі у житті дитини та не надає їй
матеріальну допомогу.

На підставі викладеного, просила суд
позов задовольнити. Стягнути аліментів
зі ОСОБА_2 на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі у розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з дня подання
позову і до закінчення донькою
навчання, але не більш як до досягнення
нею двадцять трьох років.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22 травня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання повнолітньої до
ньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі у розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з 11 березня 2014
року та до закінчення ОСОБА_4 навчання,
але не більше ніж до досягнення нею
23-річного віку.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь
державного бюджету м. Меліто поля
судовий збір в розмірі 243 гривень 60
копійок

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на те, що
неспроможній надавати повнолітній
дочці матеріальну допомогу через стан
здоров*я, відсутність роботи, чого суд
не врахував при постановленні рішення,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 22 травня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позову.

У судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явилися, про час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. ОСОБА_3 подала
заперечення, у яких просила справу
розглянути у її відсутності,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду доповідь судді,
вислухавши пояснення ОСОБА_2, його
адвоката, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд у
випадку невідповідності висновків
суду обставинам справи має право
змінити рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову та стягуючи зі ОСОБА_2 аліменти
на утримання дочки, яка продовжує
навчання, у розмірі 600 грн. щомісяця, суд
виходив з доведеності потреби ОСОБА_3 в
матеріальній допомозі у зв'язку із
навчанням дочки. При цьому врахував
лише позицію позивача, без достатнього
з'ясування матеріального стану сторін.

З висновком суду щодо визначення
розміру стягнутих з відповідача
аліментів на повнолітню дочку, яка
продовжує навчання, в повній мірі
погодитися не можна.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її
батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ( а. с. 6_9,13 ).

ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3,
є студенткою 2 курсу за очної форми
навчання за контрактом Запорізького
національного технічного університе
ту, факультет міжнародного туризму та
управління 4 рівень акредитації з 01
вересня 2013 року, у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги ( а. с.
10-11,14 ).

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України ).

За роз'ясненнями, які містяться в п. 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

При цьому, відповідно до ст. 200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України,
обставинами, які враховуються судом
при визначенні розміру аліментів,
являються: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача на
повнолітню дочку ОСОБА_4, у розмірі 600
грн. щомісяця, суд належним чином не
перевірив наявність обставин, що мають
враховуватися при визначенні розміру
аліментів, обмежившись посиланням на
те, що ОСОБА_2 має можливість надавати
таку матеріальну допомогу.

Між тим, як вбачається із матеріалів
справи, відповідач являється
безробітним, існує за рахунок врожаю,
який отримує з присадибної ділянки,
страждає на гіпертонічну хворобу П ст.
На теперішній час він зобов'язаний
надавати матеріальну допомогу на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 12-38 ).

Крім того, повнолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є студенткою 2 курсу за
очної форми навчання, тому має змогу
працевлаштуватися і частково
забезпечувати себе матеріально.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів вважає, що ухвалене по
справі рішення в частині розміру
стягнутих зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає зміні шляхом
зниження розміру стягнутих аліментів з
600 грн. до 300 грн.

Судовий збір, якій слід стягнути з
відповідача у дохід держави, на
підставі положень пункту 3 частини 1
статті 80 ЦІПРК України, Закону України
«Про судовий збір», слід зменшити до 229
грн. 40 коп.,

Керуючись ст.ст. 307,309,314,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22 травня 2014 року змінити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково,
визначити розмір аліментів, які
підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у 300 грн., розмір судового
збору у дохід держави у 229 грн. 40 коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: