інстанції Протасова О.М.Провадження №
22-ц/780/2664/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря Франюк
Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 19 лютого 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

25 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду із позовом, де зазначив, що 13
вересня 2008 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 3 000 грн. у виді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24%
на рік на залишок заборгованості.

Кредитний договір, як стверджує
позивач, складається із заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

Однак, відповідач свого обов'язку не
виконав, унаслідок чого, станом на 26
листопада 2013 року утворилась
заборгованість у загальній сумі 17
449,67 грн., у тому числі, за кредитними
коштами - 2 299,68 грн., по процентам за
користування кредитом - 7 647,86 грн., по
комісії за користування кредитом - 6
195,00 грн., а також штрафи - 500 грн. -
фіксована частина та 807,13 грн. -
процентна складова.

Цю заборгованість просив стягнути з
відповідача на підставі положень ст.ст.
526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто із відповідача 1 740 грн.
безпідставно отриманих коштів у
відповідності до положень ст.. 1212 ЦК
України.

На обґрунтування ухваленого рішення,
зазначено, що з доданої до позову заяви
вбачається, що ОСОБА_1 заявив про
бажання оформити на своє ім'я
кредит з зазначенням бажаного
кредитного ліміту 3 000 грн., з
базовою процентною ставкою 2% на місяць
на залишок заборгованості та
щомісячною комісією 3,5 %, а менеджер
ЗАТ "Акцент-Банк" перевірив
правильність і достовірність наданих
про себе ОСОБА_1 відомостей.

Однак доказів того, що намір
відповідача отримати кредит був
реалізований в укладення договору з
додержанням письмової форми позивач
суду не надав.

Відповідачем факт отримання 3 000 грн.
визнається, а позивачем факт
перерахування ОСОБА_1 1 260 грн. не
заперечується.

Тому, суд стягує з відповідача на
користь позивача безпідставно
одержані кошти в сумі 1 740 ( 3 000 - 1 260 )
грн., а у задоволенні решти вимог
відмовляє.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Акцент-Банк» подало
апеляційну скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
при його ухваленні, що являється
підставою для зміни судового рішення.

Просить рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 лютого 2014 року змінити в частині
відмови в задоволені позовних вимог
про стягнення суми нарахованих
процентів, комісії та штрафів, та
ухвалити нове рішення в цій частині про
задоволення позовних вимог, Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Акцент-Банк» в повному обсязі.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і
перевірку їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
13 вересня 2008 року ОСОБА_1,
відповідно до укладеного договору від
13 вересня 2008 року, який складається із
заяви позичальника, Умов надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою,
отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у виді
встановленого кредитного ліміту з
базовою процентною ставкою 2% на місяць
на залишок заборгованості та
щомісячною комісією 3,5 % ( а.с. 6 ).

Свої зобов'язання банк виконав у
повному обсязі.

Проте, відповідач не виконав умов
договору про відкриття картрахунку та
обслуговування платіжної картки,
унаслідок чого в останнього виникла
заборгованість за кредитним
договором, яка, станом на 26 листопада 2013
року становить 17 449, 67 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 2 299, 68 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 7 647,86 грн.;
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 6 195грн., штраф
( фіксована частина ) - 500 грн.;
штраф ( процентна складова ) - 807,13 грн.
( а.с. 3-5 ).

Судом першої інстанції, до вказаних
правовідносин між сторонами, помилково
застосовано норму закону, а саме ч. 1 ст.
1212 ЦК України, згідно якої особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави, зобов'язана
повернути потерпілому це майно.

З огляду на вищевикладене судом другої
інстанції встановлено, що при
ухваленні рішення місцевим судом
застосовано закон, який не поширюється
на правовідносини між сторонами і не
застосовано такий, який підлягав
застосуванню, тобто, неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, зробив висновки, які не
відповідають матеріалам справи,
порушив і неправильно застосував норми
матеріального права, унаслідок чого
ухвалив незаконне рішення, що, у
відповідності до положень п.п. 1, 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України, є беззаперечною
підставою для його скасування.

Поза увагою залишились і вимоги ст. 1054
ЦК України, згідно якої за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит ) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, суд першої
інстанції, неповно з'ясувавши
обставини, що мають значення для
справи, зробивши висновки, які не
відповідають матеріалам справи, без
додержання норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст. 16,
526, 610, 611, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 58, 60, 88, 212-215, ЦПК України, ухвалив
незаконне і необґрунтоване рішення в
частині заявлених товариством вимог.

А тому, доводи апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
при його ухваленні, на думку
апеляційного суду, знайшли своє
підтвердження при перегляді справи
судом другої інстанції.

При цьому, суд вважає за необхідне не
змінити, як того просить апелянт, а
скасувати рішення суду першої
інстанції і задовольнити заявлені
позовні вимоги згідно положень ст.ст.
526, 610, 611, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, оскільки
відповідач не виконав своїх
зобов'язань за названим правочином,
унаслідок чого утворилась
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 17 449,67 грн.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК
України, ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», суд другої інстанції
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1
на користь позивача сплачений судовий
збір ( а.с. 1, 40 ) у розмірі 351,20 ( 229,40
+ 121,80 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити частково. Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 19 лютого 2014 року
скасувати і ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 17 449, 67
грн. та судовий збір - 351, 20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба