Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2014 року Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ковальчук С. Я.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

з участю представників сторін -
адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Гайворон
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення від права на
спадкування, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_3 звернулась в Гайворонський
районний суд з позовом до ОСОБА_4 про
усунення від права на спадкування.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати - ОСОБА_5, після смерті
якої відкрилася спадщина, яка
складається з права власності на
квартиру АДРЕСА_1. Заповіт
спадкодавцем складено не було.
Спадкоємцями по закону 1-ої черги
даного майна являються вона, та ОСОБА_4,
внук померлої ОСОБА_5, по праву
представлення за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6, сином спадкодавиці. Позивач
вважає, що відповідача ОСОБА_4 як
спадкоємця, необхідно усунути від
права спадкування спадщини
спадкодавця за законом, оскільки за
життя спадкодавиця ОСОБА_5 відносини
між нею і Відповідачем фактично
припинилися, так як син спадкодавиці
ОСОБА_7 помер ще в 1984 році, а внук -
Відповідач ОСОБА_4, дитиною бабусю
провідував рідко, а як став дорослим
приходив до бабусі в нетверезому стані,
скандалив, намагався здійснювати
бійки, погрожував бабусі ножем у 2003
році, тому спілкування між
відповідачем і спадкодавцем з 2003 року
фактично припинилося. З 2008 року мати
тяжко хворіла та з того часу самостійно
важко пересувалася і потребувала
постійного стороннього догляду. Через
похилий вік і тяжку хворобу вона була у
безпорадному стані, потребувала
постійного піклування, догляду та
матеріальної допомоги. За життя
спадкодавиці ОСОБА_5, вона з допомогою
своїх доньок - ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
щоденно доглядали за нею: готували їй
їжу, прибирали за нею, купували ліки,
провели до квартири водопостачання,
водовідведення та каналізацію за свої
кошти. Коли у спадкодавці різко
погіршувався стан здоров'я, то вона
перебиралася неї на проживання. Коли
спадкодавця ОСОБА_5 померла, то вона за
свої кошти її поховала та провела
поминальні обіди. Внук померлої
спадкодавці ОСОБА_5, відповідач по
справі під час хвороби бабки її не
провідував, жодного разу не
запропопонував своєї допомоги, а
точніше ухилявся від надання їй
допомоги і жодного разу не дав грошей
на придбання ліків. Вважає, що
відповідач ОСОБА_4 під час тяжкої
хвороби бабусі, яка була у безпорадному
стані, мав можливість, але свідомо
ухилявся від надання спадкодавцю
будь-якої матеріальної допомоги та
моральної підтримки.

В судовому засіданні позивачки позовні
вимоги підтримала просить суд усунути
відповідача від права на спадкування.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що бабуся в
безпорадному стані не перебувала, а він
не ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві.

Вислухавши пояснення сторін, свідків
дослідивши матеріали справи у судовому
засіданні, суд вважає позов таким, що не
є обґрунтованим на законі, а тому
відмовляє в задоволенні позову з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Відповідно до ст.14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства, особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Згідно положень статті 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла - ОСОБА_5, після смерті якої
відкрилася спадщина, яка складається з
права власності на квартиру АДРЕСА_1.
Заповіт спадкодавцем складено не
було. Спадкоємцями по закону 1- ої черги
даного майна являються позивачка, та
ОСОБА_4, внук померлої ОСОБА_5, по праву
представлення за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6, сином спадкодавиці.

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти
стан особи, яка через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво не може
самостійно забезпечити умови свого
життя, потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, повинно бути пов'язане з
винною поведінкою такої особи за умови,
що спадкоємець усвідомлював свій
обов'язок, мав можливість його
виконувати, але не вчиняв відносно
цього ніяких дій.

Позивачка в своєму позові лише
стверджує, що спадкодавиця ОСОБА_5 з 2008
року тяжко хворіла, самостійно важко
пересувалася та потребувала
постійного догляду. Але суду медичного
висновку, що вона перебувала в
безпорадному стані, потребувала
допомоги, ні витрат на її лікування, ні
інших доказів на підтвердження цього
факту не надала.

Виписка з історії хвороби ОСОБА_5
свідчить про тимчасову
непрацездатність спадкодавці в 2012 році
(їй було зроблено операцію - апендицит),
але суд вважає такий доказ не є
достатнім того, що вона потребувала
стороннього догляду, допомоги та
лікування.

Свідки в судовому засіданні ствердили,
що спадкодавиця самостійно
пересувалася, сама себе обходила,
самостійно ходила на базар за
продуктами.

04 вересня по ІНФОРМАЦІЯ_1 (тобто за
кілька днів до своєї смерті)
спадкодавиця ОСОБА_5 знаходилась в
Гайворонській районній лікарні в яку
поступила з Хащуватського відділення
для людей похилого віку.

Таким чином судом достовірно
встановлено, що позивачка не надала
суду обґрунтованих доказів стосовно
винної поведінки відповідача, щодо
ухилення від надання допомоги
спадкодавцеві, а обов'язок доказування
стороною обставин, на які вона
посилається на підставу своїх вимог, є
прямим її обов'язком відповідно до
положень ст.60 ЦПК України.

Так як суд всебічно та повно встановив
всі обставини справи, необхідні для
вирішення цивільно-правового спору,
суд відмовляє в задоволенні позову в
зв'язку з необґрунтованістю та
недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1224, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
88,130,174, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення права на
спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
С. Я. Ковальчук