Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2186/14 Головуючий у
1-й інстанції Кулик В.Б.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 14 березня 2014 року у
справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення,
дії та бездіяльність державних
виконавців Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду зі скаргою на дії та
бездіяльність державних виконавців.
В обґрунтування скарги зазначав, що з
04.04.2013 року в провадженні Комунарського
ВДВС ЗМУЮ знаходилися виконавчі
провадження ВП № 37342404 та ВП № 37342712,
відкриті за виконавчим листом № 812/85
29/12, виданим 27.03.2013 року Комунарським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суми боргу в розмірі 208497 грн. 07 коп. та
4526 грн. З7 коп.

09.08.2013 року державним
виконавцем Комунарського ВДВС
Густенко О.Л. були винесені постанови
про закінчення вищезазначених
виконавчих проваджень у зв'язку з
направленням виконавчого документу за
місцем знаходження майна боржника - до
Шевченківського ВДВС для подальшого
виконання рішення суду.

Зазначені постанови були
отримані по пошті під розпис 31.08.2013
року. Не погодившись із зазначеними
постановами державного виконавця
04.09.2013 року він звернувся зі скаргою до
начальника Комунарського ВДВС. 16.09.2013
року за результатами розгляду скарги
йому замість передбаченої чинним
законодавством постанови було видано
лист за підписом начальника
Комунарського ВДВС.

Між тим, лише під час
ознайомлення із виконавчим
провадженням 14.11.2013 року виявилось, що
16.09.2013 року начальником Комунарського
ВДВС за результатами розгляди його
скарги була винесена постанова, яка
йому не направлялась.

Постанову начальника
Комунарського ВДВС Чорноуса В.М. про
відмову у задоволенні його скарги
вважає неправомірною та такою, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства і фактичним обставинам
справи.

В оскаржуваній постанові
безпідставно, в хронологічному порядку
були викладені проведені виконавчою
службою виконавчі дії в період з 26.07.2012
року по 08.10.2012 року, без врахування того,
що вказані виконавчі до зведеного
виконавчого провадження № 37514852
відношення не мають, оскільки
виконавчі провадження, які входять до
його складу, були відкриті лише після
08.10.2012 року.

Крім того, при винесені
постанов про закінчення виконавчих
проваджень державним виконавцем не
було належним чином з'ясовано місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна
та правомірність скасування арешту на
майно, враховуючи, що постановою
державного виконавця Шевченківського
ВДВС від 16.08.2013 року було відмовлено у
прийнятті до провадження направленого
Комунарським ВДВС виконавчого листа №
812/8529/12, виданого 27.03.2013 року.

Після повернення
зазначеного виконавчого листа до
Комунарського ВДВС замість
відновлення виконавчих проваджень
державний виконавець виніс постанови
про відкриття нових виконавчих
проваджень.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Комунарського
ВДВС Запорізького МУЮ Густенко
О.Л. та начальника Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ Чорноуса В.М. щодо
виконання рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2012
року у справі № 812/8529/12 та виконавчих
листів, виданих на підставі цього
рішення від 27.03.2013 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу у
розмірі 208 497 грн. 07 коп. та суми боргу у
розмірі 4 526 грн. 37 коп.; визнати
неправомірними дії начальника
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
Чорноуса В.М., вчинені 16.09.2013
року при винесенні постанови за
результатами розгляду його скарги від
04.09.2013 року, поданої на постанову
державного виконавця Комунарського
ВДВС ЗМУЮ Густенко О.Л. «Про закінчення
ВП № 37342712 та ВП № 37342404 у зв'язку із
направленням за належністю за місцем
знаходження майна боржника до
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ»; скасувати
постанову від 16.09.2013 року; визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Комунарського
ВДВС Запорізького МУЮ Густенко
О.Л., яка полягала у безпідставному не
об'єднанні ВП № 37342404 та ВП № 37342712 у
зведене виконавче провадження із ВП №
33447083 та ВП № 33447224, а також у не вчиненні
своєчасних дій (починаючи з 10.04.2013 р.),
направлених на з'ясування можливості
звернення стягнення на заставлене
рухоме майно боржника ОСОБА_3-
автомобіль HONDA Accord, та на звернення
стягнення на нерухоме майно боржника у
виді 1/3 частки квартири; визнати
неправомірною бездіяльність
начальника Комунарського ВДВС ЗМУЮ
Чорноуса В.М. щодо не застосування в
рамках ст.83 Закону України «Про
виконавче провадження» правових
заходів щодо припинення порушення
законодавства - вказаної бездіяльності
державного виконавця Комунарського
ВДВС Запорізького МУЮ Густенко О.Л. та
на безпідставне зняття 09.08.2013 року
арешту із рухомого майна боржника
ОСОБА_3 - автомобіля HONDA Accord; визнати
неправомірними дії державного
виконавця Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ Густенко О.Л. щодо
винесення постанов від 09.08.2013 року про
закінчення виконавчих проваджень ВП
№ 37342404 та ВП № 37342712 у зв'язку із
передачею на виконання до
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ; скасувати
зазначені постанови; визнати
неправомірними дії державного
виконавця Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ Рузавіної Ю.Д.,
вчинені нею 26.09.2013 р. щодо відкриття
виконавчих проваджень №
39944417 та 39944417 за виконавчим листом №
812/8529/12, виданим 27.03.2013 р. Комунарським
районним судом м. Запоріжжя, та
скасувати вказані постанови від 26.09.2013
року про відкриття проваджень; визнати
неправомірною бездіяльність
начальника Комунарського ВДВС ЗМУЮ
Чорноуса В.М. щодо не застосування в
рамках ст.83 Закону України «Про
виконавче провадження» правових
заходів щодо припинення порушення
законодавства вказаними діями та
рішеннями державного виконавця
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
Рузавіної Ю.Д., зобов'язати
Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ
відновити виконавче провадження ВП №
37342712 та виконавче провадження № 37342404,
негайно звернутися до суду із поданням
про винесення ухвали про розшук
боржника ОСОБА_3 та тимчасове
обмеження його у праві виїзду за межі
України, негайно з'ясувати наявність у
божника майна, яким він спільно володіє
зі своєю дружиною ОСОБА_7 з метою
виділення його частки та звернення
примусового стягнення на частку майна
боржника.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року
скарга задоволена частково. Визнано
Визнати протиправною та незаконною
бездіяльність державного виконавця
Комунарського ВДВС ЗМУЮ Густенко О.Л.
та начальника Комунарського ВДВС ЗМУЮ
Чорноуса В.М., вчинені у виконавчих

провадженнях ВП № 37342712 та ВП № 37342404, а
саме: не вчинення дій по об'єднанню ВП №
37342712 і ВП № 37342404 у зведене виконавче
провадження із ВП № 33447224, відповідно до
ч. 1 cm. 33 Закону України «Про виконавче
провадження».

Визнано протиправними дії щодо зняття
арешту з рухомого майна

боржника ОСОБА_3 - легкового автомобіля
HONDA Accord, державний

реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року
випуску, у зв'язку з закінченням
виконавчого провадження.

Зобов'язано державного
виконавця Комунарський ВДВС ЗМУЮ
Кисліцину Ю.Д. негайно звернутися до
суду із поданням про розшук боржника
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1 , який
зареєстрований за адресою: 69118, АДРЕСА_1,
та останнє місце перебування якого є м.
Київ з метою подальшого його
притягнення до кримінальної
відповідальності за cт. 382 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає,
що судом неповно з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, ухвала
постановлена з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
тому просить її частково скасувати та
постановити в цій частині нову ухвалу,
якою задовольнити його вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга піддягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

За правилами ч.3 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Згідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши апеляційну скаргу
на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За роз'ясненням п. 17 Постанови
Пленуму ВССУ України від 07.02.2014 № 6 « Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» сторона
виконавчого провадження, яка
звернулася до суду зі скаргою, бере
участь в її розгляді як заявник, а інші
учасники цього провадження, прав і
обов'язків яких безпосередньо
стосується розгляд і вирішення цієї
скарги. До участі у справі як
заінтересованої особи залучається
інша сторона виконавчого провадження,
оскільки судовим рішенням може бути
вирішено питання про її права чи
інтереси.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 є стягувачем
у виконавчому провадженні з виконання
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя про стягнення з боржника
ОСОБА_3 на користь стягувача суми боргу
в розмірі 208 497 грн. 07 коп. та 4 526 грн. 37
коп., який із скаргою в порядку ст. 384 ЦПК
України звернувся до суду.

Між тим розглядаючи справу та
вирішуючи нею права та обов'язки
ОСОБА_3, суд першої інстанції не залучив
його до участі у справі, не прийняв
заходів для повідомлення його про
розгляд справи відповідно до вимог ст.
74-77 ЦПК України.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За роз'ясненням п. 18 Постанови
Пленуму ВССУ України від 07.02.2014 № 6 за
результатами розгляду скарги у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Суд може
зобов'язати державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов`язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно та
повно. Згідно вимог ч.1 ст.40 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі відсутності відомостей про
місце проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи державний виконавець
звертається до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника
або дитини.

Частина четверта цієї ж норми
закону передбачає, що незвернення
державного виконавця до суду у
випадках, передбачених частиною першою
цієї статті, а також інші дії та
бездіяльність державного виконавця,
пов'язані з розшуком боржника або його
майна, можуть бути оскаржені у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно ж до ст. 42 ЗУ «Про
виконавче провадження» (в діючій на той
час редакції, яка має назву
«Авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій») з метою
забезпечення провадження виконавчих
дій стягувач може за погодженням з
державним виконавцем внести на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби певну грошову суму
для здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом. Після
завершення виконавчого провадження
авансовий внесок повністю
повертається стягувачу, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Згідно ч.3 ст.40 ЗУ «Про виконавче
провадження», витрати, пов'язані з
організацією розшуку боржника -
юридичної особи або іншого майна
боржника, стягуються з боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

За правилами, встановленими п.3.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерством юстиції України № 5212/5
від 02 квітня 2012 року, перед зверненням
до суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника - фізичної особи,
який здійснюється відповідно до статті
40 Закону, державний виконавець вживає
заходів, спрямованих на встановлення
фактичного місцезнаходження боржника -
фізичної особи щодо отримання
відповіді на запит від відповідних
територіальних органів МВС України
щодо місця реєстрації особи; отримання
інформації від учасників виконавчого
провадження та інших осіб, у тому числі
усно (в такому випадку отримана
інформація відображається в акті
державного виконавця), про можливі
місця перебування боржника; перевірки
наявності боржника за можливими
місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій; отримання інформації
щодо місця роботи боржника; отримання
інформації про боржника з інших джерел.

Матеріали справи не містять в
собі відомостей, які передують
зверненню до суду з поданням про розшук
боржника, а саме встановлення
державним виконавцем місцезнаходження
боржника - щодо місця реєстрації особи,
актів державного виконавця про
фактичне місце проживання або місця
перебування боржника; перевірки
наявності боржника за можливими
місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій, інформації щодо місця
роботи боржника.

Не перевірялися і судом
заперечення державного виконавця
(а.с.97) щодо наявності у суді його
подання про розшук ОСОБА_3 та про
обмеження його виїзду за кордон.

Задовольняючі скаргу ОСОБА_2
суд першої інстанції замість визнання
дії чи бездіяльність неправомірними,
визнав їх протиправними та у порушення
ст. 387 ЦПК України не зазначив яким
шляхом порушуються та поновлюються
порушені права чи свободи ОСОБА_2 через
порушення дій державного виконавця по
об'єднанню у зведене виконавче
провадження та зняття арешту з майна
боржника. Зазначивши, що ОСОБА_2
перешкоджає державному виконавцю щодо
примусового звернення стягнення на
автомобіль HONDA Accord, що належить
боржнику, судом першої інстанції не
надана оцінка постанови Комунарського
РВ ЗМУ ГУМВС від 02.12.2013 року , за якою
закрито провадження відносно
провадження відносно ОСОБА_2

В ухвалі суду зобов'язано
держаного виконавця негайно
звернутися із поданням про розшук
боржника з метою подальшого його
притягнення до кримінальної
відповідальності за cт. 382 КК України, що
не зовсім відповідає вимогам ст. 40, 42
Закону України « Про виконавче
провадження» та п.3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерством юстиції України № 5212/5
від 02 квітня 2012 року та що ухвалою суду
від 11.03.2014 року вже оголошено розшук
боржника.

Зважаючи на названі
порушення, які були допущені судом
першої інстанції при розгляді справи ,
ухвала судді на підставі п.3 ч.1ст. 312
ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року
у цій справі скасувати з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: