АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/4269/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1264/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючої -
судді Федорової Н.О.,

суддів -
Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при
секретарі - Терлич А.В.

з участю: позивачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

їх
представника - ОСОБА_3,

відповідача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на будинок у порядку
спадкування,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом про
визнання права власності на будинок у
порядку спадкування. В його
обґрунтування зазначили, що
будинковолодіння за АДРЕСА_1 має статус
колгоспного двору, головою якого був їх
батько ОСОБА_5. Станом на 15.04.1991 року у
будинковолодінні проживали і були
членами колгоспного двору: голова
двору (батько) -ОСОБА_5., дружина (мати) -
ОСОБА_6, троє синів - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 Тобто кожен з них був
співвласником 1/5 частини
будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5.
А тому, вважають, що спадкоємцями за
законом після його смерті належної
йому частки (1/5) стали мати та п'ятеро
дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_2, кожен по 1/30 частині. Після цього
кожен з них стали власниками: мати,
брати ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - по 7/30
частин (1/5+1/30), брат ОСОБА_4 та сестра
ОСОБА_1 - по 1/30 частині
будинковолодіння. Спадщина
колгоспного двору була прийнята ними
фактично, офіційно через нотаріальну
контору не оформлялась.

________________________________________________________________________
________

Доповідач у першій інстанції Продан
Б.Г. Провадження №
22-ц/792/1264/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 39

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх матір
ОСОБА_6 Після її смерті спадщину (7/30 у
будинковолодінні) фактично прийняли
всі її п'ятеро дітей, кожен по 7/150 (7/30 : 5).
У зв'язку з цим, брати ОСОБА_4, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 стали власником кожен по 42/150
частин у будинку (7/30 + 7/150), а брат ОСОБА_2
та сестра ОСОБА_1 по 12/150 частин кожен (1/30
+ 7/150). Стверджують, що всі вказані
спадкоємці проживали у даному
будинковолодінні, але офіційно через
нотаріальну контору спадщину не
оформляли.

У ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх брат ОСОБА_7.
А тому, вважають, що його частка (42/150)
перерозподілилась між трьома братами
та сестрою (42/150 : 4 = 21/300). У зв'язку з цим,
брати ОСОБА_4 та ОСОБА_8 стали
власниками кожен по 7/20 частки у
будинковолодінні (42/150 + 21/300), а брат
ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_1 - по 3/20 частки
(12/150 + 21/300).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх брат ОСОБА_8.
На їх думку, його частка (7/20)
перерозподілилась між двома братами та
сестрою (7/20 : 3 = 7/60). Зокрема, частка
ОСОБА_4 склала 7/15 (7/20 + 7/60), а частка
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - 4/15 (3/20 + 7/60).

На даний час вони хочуть оформити
свої спадкові права у даному
господарстві, але враховуючи, що дане
майно мало статус колгоспного двору,
нотаріальна контора не може провести
таке оформлення. Земельна ділянка не
приватизована.

А тому, просили суд визнати право
спільної часткової власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на
7/15 частин, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним
по 4/15 частин.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 квітня 2014 року у позові
відмовлено.

Непогоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Вважають, що дане рішення підлягає
скасуванню через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
через недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, через невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Зазначають, що свідки ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були
допитані у судовому засіданні,
підтвердили факт прийняття ними
спадщини після смерті матері та батька.
Однак, суд не дав правової оцінки цим
доказам.

Вважають, що судом також не було
взято до уваги їх пояснення про те, що
після смерті батьків, вони обробляли
земельну ділянку, користувалися речами
померлих батьків, тобто фактично
вступили в управління та розпорядження
майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в
ред. 1963 року).

Акцентують увагу на те, що, дійсно,
на час смерті батьків вони були
зареєстровані за різними адресами.
Однак, ОСОБА_2 проживав та проживає в
с.Копистин Хмельницького району,
постійно працює на земельній ділянці,
яку раніше обробляли його батьки, сіє
овес, вирощує городину, приходить у
будинок, де вони проживали. При цьому
городину брати поділили між собою і
кожен вирощує свою. Що стосується
ОСОБА_1, то вона на час смерті батьків
була зареєстрована в м.Хмельницькому.
Однак, постійно обробляла земельну
ділянку, користувалась речами батьків,
мала свою кімнату у будинку, постійно
приїжджала у батьківський будинок, що
підтвердили свідки. А тому, сам факт
реєстрації за іншою адресою не є
підставою вважати, що вони не прийняли
фактично спадщину після смерті
батьків. Зазначення ж у рішенні того, що
ОСОБА_2 лише після спливу строку
прийняття спадщини після смерті
батьків декілька разів допомагав
обробляти земельну ділянку своїм
братам не відповідає дійсності.

У судовому засіданні апеляційного
суду позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
підтримали апеляційну скаргу та
пояснили, що, висновки суду, зазначені в
рішенні, не відповідають обставинам
справи, оскільки покази свідків
перекручені. Окрім того, зазначили, що
відповідач все життя зловживає
спиртними напоями і ще за життя батьків
влаштовував бійки та скандали. Після їх
смерті, знущався над братами, які
залишились з ним проживати, а до них
продовжував ставитись вороже, часто не
допускав до будинку. У зв'язку з цим,
вони змушені були поділити город та
обробляли кожний свою частину.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому
засіданні заперечив проти апеляційної
скарги та пояснив, що ні з чим, що
залишилось після смерті батьків, не
збирається ділитись із позивачами, а
після розгляду справи не допустить їх
ні до будинку, ні до городу.

Одночасно з цим, останній, маючи
вади слуху, відмовився від допомоги,
викликаного у судове засідання
представника Хмельницької обласної
організації УТоГ
(перекладача-дактилолога), пояснивши,
що їх перекладу не розуміє. Натомість,
не заперечив проти розгляду справи,
ствердивши, що за допомогою слухового
апарату чує все, що відбувається у
судовому засіданні, може давати
пояснення, ставити питання та
відповідати на них.

Прокурор, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, своїм правом на
безпосередню участь у судовому
засіданні не скористався.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено та
ці обставини оспорені не були, що у
подружжя ОСОБА_5. та ОСОБА_6 за життя
народилось п'ятеро дітей: ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2. У
будинковолодінні по АДРЕСА_1 з 1991 рік по
1995 рік проживали та були членами
колгоспного двору: батько ОСОБА_5.
(голова колгоспного двору), мати
ОСОБА_6, та їх троє синів ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_8. Отже, кожен з них був
співвласником 1/5 частини
будинковолодіння.

Вказане підтверджується даними:
довідки Копистинської сільської ради
Хмельницького району № 918 від 01.08.2013
року, свідоцтва про право власності на
будинок, погосподарської книги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер голова колгоспного
двору ОСОБА_5., а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мати сторін ОСОБА_6 Після смерті
останніх спадщина не оформлялась. У
будинку залишились постійно проживати
їх троє синів ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8.

У ІНФОРМАЦІЯ_3 помер один із братів -
ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ще один
брат - ОСОБА_8. У будинку залишився
проживати відповідач ОСОБА_4. Спадщина
після їх смерті ніким не оформлялась.

Відмовляючи у позові про визнання
права власності на частину
будинковолодіння за позивачами суд
першої інстанції виходив з того, що
останні не довели, що вони протягом
шести місяців після смерті батьків
вступили у фактичне управління та
володіння спадковим майном.

Проте з таким висновком повністю
погодитись не можливо з наступних
підстав.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 529, п.1 ч.1, ч.2 ст. 549, ч.2
ст. 553 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963 року,
при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти, дружина і батьки
померлого. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини. Вважається, що відмовився від
спадщини також той спадкоємець, який не
вчинив жодної з дій, що свідчать про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 57, ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 58, ч.1
ст. 60 ЦПК України фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставин, які мають
значення для справи встановлюються, в
тому числі, на підставі пояснень
сторін, їхніх представників та
допитаних свідків. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Так, позивачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні пояснила, що після смерті
батька на протязі шести місяців,
незалежно від того, що була
зареєстрована та проживала в
м.Хмельницькому, вступила у фактичне
управління та володіння
будинковолодіння. Зокрема, враховуючи,
що вона була єдиною серед братів
жінкою, а мама мала похилий вік,
прибирала будинок, робили в ньому
косметичний ремонт, садила городину та
обробляла її. У будинку мала свою
окрему кімнату, в якій зберігала речі,
переодягалась, відпочивала. На протязі
шести місяців після смерті матері
продовжувала користуватись спадщиною,
зробила у будинку ремонт, посадила
город, обробила його тощо. Але були
випадки, коли відповідач, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
влаштовував скандали, не допускав її
до будинку.

Позивач ОСОБА_2 суду пояснив, що
постійно проживає у с.Копистин
Хмельницького району, недалеко від
батьківської хати. Ствердив, що на
протязі шести місяців після смерті як
батька, так і матері прийняв спадщину.
Так, він постійно користується
батьковими та материними речами, які
знаходяться в успадкованому
будинковолодінні. У зв'язку з тим, що
відповідач все життя зловживає
спиртними напоями та часто влаштовує
бійки та скандали, виганяє їх із
сестрою із будинку та городу, вони
змушені були відразу після смерті
матері розділити город. А тому, кожен із
сторін обробляє свою частину.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що зразу
після смерті батька ОСОБА_1 прийняла
спадщину, оскільки зразу зробила
косметичний ремонт у будинку, почала
обробляти земельну ділянку біля
будинку, що робить і до цього часу, та
користуватись всіма побутовими речами,
які належали батьку. Після смерті
матері позивачка продовжувала
користуватись успадкованим майном,
незважаючи на те, що відповідач дуже
часто в цьому перешкоджав.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що за життя
батьків всі діти, в тому числі і
позивачі, допомагали їм по
господарству. Після смерті батька, всі
так само продовжували користуватись
будинком, обробляти город. Після смерті
матері у квітні 2001 року бачив, як
позивачі у травні-липні обробляли
город, а у серпні-вересні збирали
врожай.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що на даний
час будинок знаходиться у дуже
занедбаному та аварійному стані,
оскільки відповідач постійно
зловживає спиртними напоями, влаштовує
скандали та не допускає позивачів у
батьківський будинок. Знає, що у зв'язку
з цим, після смерті батьків між
сторонами встановлено порядок
користування як будинком так і
земельною ділянкою.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що
займається разом із сином оранкою
городів для людей, а тому добре
пам'ятає, що відразу після смерті
батька, а згодом і після смерті матері,
позивачі постійно садили город біля
будинку. Зокрема, ОСОБА_2 сіє овес, а
ОСОБА_1 садить городину кожного року,
кожен на своїй частині.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що сім'ю
сторін знає з дитинства. Ствердив, що
після смерті батьків, ОСОБА_1 дуже часто
бачив в селі на автобусній зупинці, в
магазині, а ОСОБА_2 - на подвір'ї біля
батьківської хати, на городі.

Аналізуючи пояснення даних свідків,
апеляційний суд прийшов до висновку, що
на протязі шести місяців після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 голови колгоспного двору -
ОСОБА_5, позивачі фактично вступили в
управління та володіння
будинковолодінням, розташованим по
АДРЕСА_1, а отже кожен із них успадкував
по 1/30 його частини. У подальшому, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 їх матері ОСОБА_6,
останні також фактично прийняли
спадщину. У зв'язку з цим, після
перерозподілення часток між всіма
дітьми, вони успадкували кожен по 12/150
частин.

Одночасно з цим, позивачі не звернулись
до нотаріальної контори після смерті
братів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обумовлений
законом строк, а тому належні їм частки
(42/100 + 42/100) не успадкували.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.
Зокрема, слід визнати за позивачами
право власності на вищевказане
будинковолодіння у порядку
спадкування після смерті батьків за
кожним по 6/75 (12/150) частин, а за
відповідачем на 63/75 частин, оскільки
останній прийняв в установленому
законом порядку спадщину, як після
смерті своїх батьків, так і після
смерті братів, постійно проживаючи у
будинковолодінні (ст. 1268 ЦК України).

Враховуючи наведене, апеляційний суд
дійшов висновку, що рішеня суду першої
інстанції не відповідає обставинам
справи. У зв'язку з цим, воно підлягає
скасуванню з ухваленням апеляційним
судом нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 квітня
2014 року скасувати.

Визнати право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за ОСОБА_4 на 63/75 частин, за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним по 6/75 частин.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова