Провадження № 2/470/18/14
Справа № 470/1254/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.

при секретарі Дячук А.А.,

за участю позивача за одним та
відповідача за іншим позовом ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ЕЙЕМДЖИ ГРУП" про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС» про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2013 року до
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області з Новобузького
районного суду Миколаївської області
надійшла цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що 14
вересня 2009 року до Баштанського
районного суду Миколаївської області
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП. В позові зазначив, що 18
липня 2009 року він рухався по вулиці
Ювілейній в м. Баштанка Миколаївської
області на власному автомобілі «Daewoo Lanos
TF69Y» реєстраційний №? НОМЕР_3 та
повертав праворуч на вул. Промислову. В
цей час ОСОБА_2, рухаючись позаду нього
на автомобілі «Daewoo Sens», реєстраційний
№ НОМЕР_2, порушуючи вимоги п.13.1 Правил
дорожнього руху, не дотримавшись
безпечної дистанції та інтервалу,
допустив зіткнення з його автомобілем,
внаслідок чого автомобіль отримав
технічні ушкодження. Згідно висновку
експерта від 20 липня 2009 року вартість
збитків заподіяних ДТП складає 6067,00
грн., які ОСОБА_1 і витратив на
відновлення автомобіля. За проведення
автотехнічного дослідження він
витратив ще 150,00 грн. ОСОБА_2 в
добровільному порядку відмовляється
відшкодувати йому завдані збитки. Крім
того, дорожньо-транспортною пригодою
ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка
полягає в перебуванні його в
стресовому стані після ДТП, порушення
звичайного способу життя, в зв'язку з
ремонтом автомобіля та витрачання
значних грошових коштів на ремонт, що
потягло погіршення стосунків у сім'ї,
яку він оцінює в 1000,00 грн. Крім того,
ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь витрати на оплату судового
збору, інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи та
витрати на правову допомогу, в розмірі
600,00 грн.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 12 лютого 2010
року позовну заяву ОСОБА_1 було
задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 13 травня 2010
року зазначене рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 квітня 2012 року
рішення Баштанського районного суду та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою судді Баштанського районного
суду Миколаївської області від 21
травня 2012 року цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди передано на розгляд до
Новобузького районного суду
Миколаївської області.

03 липня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до Баштанського районного
суду Миколаївської області з позовом
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В позові зазначили, що 18 липня 2009 року в
м. Баштанка на перехресті вулиць
Ювілейна та Промислова сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої автомобіль «Daewoo Sens»,
реєстраційний № НОМЕР_2, яким він
керував та який належить ОСОБА_3,
отримав технічні ушкодження. Зазначена
пригода сталася з вини ОСОБА_1, який
керував автомобілем «Daewoo Lanos TF69Y»
реєстраційний №? НОМЕР_3 та повертаючи
праворуч, в порушення п.п.10.1. та 10.3.
Правил дорожнього руху не увімкнув
показник повороту. Згідно висновку
експерта вартість майнової шкоди
складає 7851,13 грн. та на проведенні
експертизи ним витрачено 400,00 грн. Крім
того, ним було замовлено експертне
автотехнічне дослідження, за
проведення якого ним сплачено ще 700,00
грн. Дорожньо-транспортною пригодою
йому завдано також моральну шкоду, яку
він оцінює в 50000,00 грн. та яка полягає в
душевних стражданнях внаслідок ДТП.
Крім іншого, просив стягнути зі ОСОБА_1
витрати на оплату судового збору.

15 серпня 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
Баштанського районного суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення майнової та моральної
шкоди.

Ухвалою судді Баштанського районного
суду Миколаївської області від 14
листопада 2012 року цивільна справи за
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передана на
розгляд Новобузького районного суду
Миколаївської області.

05 березня 2013 року ухвалою судді
Новобузького районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди прийнято до провадження та
об'єднано з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Ухвалою Новобузького районного суду
Миколаївської області від 25 березня
2013 року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
залучено приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "ЕЙЕМДЖИ
ГРУП".

Ухвалою зазначеного суду від 28 жовтня
2013 року цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди передано на розгляд до
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області.

10 січня 2014 року ухвалою
Березнегуватського районного суду
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, залишено без розгляду.

Того ж дня, до участі в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ухвалою суду залучено акціонерне
товариство «Страхова група «ТАС».

Ухвалою суду від 16 квітня 2014 року у
прийнятті до спільного розгляду
зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
об'єднанні в одне провадження з їх
позовом до нього, відмовлено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, пояснив, що 18 липня 2009
року в м. Баштанка Миколаївської
області сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю ОСОБА_2 та його.
Згідно постанови апеляційного суду
Дніпропетровської області винним в
зазначеній пригоді визнано ОСОБА_2
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди йому завдано майнової шкоди на
відновлення автомобіля та моральної
шкоди, яку він просить стягнути з
ОСОБА_2 Крім того пояснив, що за
відшкодуванням майнової шкоди до
страхової компанії, яка застрахувала
цивільну відповідальність ОСОБА_2, він
не звертався. Проти позовних вимог
ОСОБА_2 до нього про відшкодування
шкоди заперечував, оскільки рішень
суду про визнання його винним у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, немає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти
позовних вимог ОСОБА_1 заперечував,
пояснив, що саме його вважає винним у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася в м. Баштанка 18
липня 2009 року. Про винність ОСОБА_1
свідчить схема дорожньо-транспортної
пригоди, складена співробітниками ДАІ
та висновок експертного
автотехнічного дослідження бюро
технічних експертиз м.
Дніпропетровська. Свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, вважав, що
розмір майнової та моральної шкоди,
завданої ДТП є обґрунтованим,
доведеним матеріалами справи та просив
суд стягнути її зі ОСОБА_1

Представники приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ЕЙЕМДЖИ
ГРУП" та акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» в судове
засідання не з'явилися, про розгляд
справи повідомлялися у встановленому
законом порядку, про причини неявки суд
не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши докази у справі
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на праві власності належить
автомобіль марки «Daewoo Lanos TF69Y»,
реєстраційний № НОМЕР_3, про що
свідчить копія свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_4, виданого РЕГ 7-го МРВ ДАІ м.
Новий Буг ВДАІ Миколаївської області
(а.с.16 т.1).

ОСОБА_2, на підставі тимчасового
дозволу на право керування
транспортними засобами серії НОМЕР_5.
виданого 18 липня 2009 року ВДАІ з
обслуговування адміністративної
території Баштанського району
Миколаївської області, керує
автомобілем «Daewoo М1 Т13110»,
реєстраційний № НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_6, виданого Дніпропетровським
МРЕВ ДАІ (а.с.20 т.2).

18 липня 2009 року о 09 годині 30 хвилин в м.
Баштанка Миколаївської області на
перехресті вулиць Ювілейна та
Промислова ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Daewoo М1 Т13110», реєстраційний №
НОМЕР_2, в порушення п.13.1. Правил
дорожнього руху, не врахував дорожньої
обстановки та не витримав безпечної
дистанції, внаслідок чого допустив
зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos TF69Y»,
реєстраційний № НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_1, внаслідок чого обидва
автомобілі отримали механічні
ушкодження. Зазначене підтверджується
копією довідки ВДАІ з ОАТ Баштанського
району Миколаївської області, копією
протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди та
копіями протоколів огляду та перевірки
технічного стану транспортних засобів
від 18 липня 2009 року (а.с.8 т.1, а.с.92-96 т.3 ).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується постановою судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 04 грудня 2009 року (а.с.69 т.1).

Постановою Баштанського районного
суду Миколаївської області від 15 січня
2010 року провадження у справі відносно
ОСОБА_5 за фактом вчинення зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди було
закрито за відсутності в його діях
складу адміністративного
правопорушення (а.с.77 т.1).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, як власників наземних
транспортних засобів була
застрахована з урахуванням франшизи,
про що свідчать копії Полісів
обов'язкового страхування -
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» від 06 липня 2009 року та
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ЕЙЕМДЖИ ГРУП" від 09 квітня 2009
року (а.с.104,106 т.3).

20 липня 2009 року ОСОБА_2 своєю заявою
повідомив акціонерне товариство
"Страхова компанія "ЕЙЕМДЖИ ГРУП" про
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди (а.с.44-45 т.3).

Згідно висновку №45/09 експертного
товарознавчого дослідження
експерта-оцінювача ОСОБА_6 від 20 липня
2009 року, величина збитків ОСОБА_1
заподіяних ДТП складає 6067,00 грн., які
останнім було сплачено за ремонт
автомобіля приватному підприємцю
ОСОБА_7 20 липня 2009 року згідно акту
виконаних робіт. Вартість експертного
дослідження складає 150,00 грн. (а.с.9-28 т.1).

Згідно висновку №3264/10/09
автотоварознавчого дослідження
експерта-товарознавця ОСОБА_8 від 14
жовтня 2009 року, величина збитків ОСОБА_2
заподіяних ДТП складає 7851,13 грн. (а.с.5-18
т.2).

Суд вважає, що між сторонами мають
місце цивільні правовідносини щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати діяльність
пов'язану з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, позички тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Пункт 4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» передбачає, що
відповідно до статей 1666, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи , підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у особи, що її
завдавала за умови, що дії останнього
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Однак, статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що при настанні
страхового випадку саме страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 35 зазначеного Закону
передбачає, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування.

Згідно п.16 вищевказаної Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Однак ст.12 Закону передбачає, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
встановленої в договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи вину
ОСОБА_2 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди за
участю ОСОБА_1 18 липня 2009 року, не
звернення останнього до акціонерного
товариства "Страхова компанія "ЕЙЕМДЖИ
ГРУП" за страховим відшкодуванням та
наявність в страховому полісі ОСОБА_2
франшизи, суд дійшов висновку, що
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
майнової шкоди підлягають задоволенню
лише щодо стягнення розміру франшизи
510,00 грн.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Пункт 3 ч.2 ст.23 зазначеного Кодексу
передбачає, що моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала в зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

У відповідності до ст.26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» моральна шкода
відшкодовується страховиком
потерпілому лише у разі ушкодження
здоров'я під час дорожньо-транспортної
пригоди.

За такого, враховуючи що ОСОБА_1
відчував душевні страждання після
дорожньо-транспортної пригоди, мав
порушення звичайного способу життя, в
зв'язку з ремонтом автомобіля та
витрачанням грошових коштів на його
ремонт, суд дійшов висновку про
часткове задоволення вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, в
розмірі 500,00 грн.

Позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС», про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, задоволенню не підлягає в
зв'язку з відсутністю вини ОСОБА_1 у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, а висновок експертного
автотехнічного дослідження бюро
технічних експертиз м.
Дніпропетровська, на який посилається
ОСОБА_2, постанови суду про відсутність
в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за
фактом ДТП не спростовує.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України
суд покладає на ОСОБА_2 обов'язок по
відшкодуванню ОСОБА_1 судових витрат
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "ЕЙЕМДЖИ
ГРУП" про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
майнову шкоду, завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
розмірі 510,00 (п'ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду, завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
розмірі 500,00 (п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу, в розмірі
83,97 грн., витрати на оплату судового
збору, в розмірі 68,17 грн. та
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи - 120,00 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору акціонерне
товариство «Страхова група «ТАС» про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Березнегуватський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня його проголошення.

Суддя
С. А. Луста