Номер провадження: 22-ц/785/2017/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 31 липня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк» про визнання договору
споживчого кредиту, договору застави
та договору поруки недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом до Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк» про визнання договору
споживчого кредиту, договору застави
та договору поруки недійсними. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
16.04.2007 року між ним та Відкритим
акціонерним товариством акціонерним
банком "УКРГАЗБАНК", правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" був
укладений договір про надання
споживчого кредиту №85/К, відповідно до
умов якого банк надає позичальникові
грошові кошти у розмірі 19 905,00 доларів
США на споживчі цілі зі сплатою
відсотків за користуванням кредитом у
розмірі 11,9% річних строком на 72 місяці
до 16.04.2013 року.

В якості забезпечення виконання
Позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту, сплати відсотків та
інших платежів, передбачених Кредитним
договором, можливих штрафних санкцій
Позичальник (майновий поручитель)
уклав з Банком договір застави
транспортного засобу №86/К від 16.04.2007
року, згідно якого в заставу передано
рухоме майно - транспортний засіб
автомобіль марки "DADDI SHATTLE", рік випуску
2007.

Посилаючись на безпідставне
підвищення процентної ставки,
порушення істотних умов договору,
використання іноземної валюти, позивач
просив суд визнати договір споживчого
кредиту, договір застави та договір
доручення недійсними.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 31 липня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «УКРГАЗБАНК» про визнання
договору споживчого кредиту, договору
застави та договору поруки недійсними -
задоволено.

Застосовано реституцію та повернуто
сторони в початковий стан.

Визнано договір про надання кредиту №
85/К від 16 квітня 2007 року, укладений між
ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним
товариством акціонерним банком
«УКРГАЗБАНК», набувач Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «УКРГАЗБАНК » - недійсним.

Визнано Договір застави транспортного
засобу серії ВЕЕ № 195570 реєстровий
номер Р № 4470, від 16 квітня 2007 року,
укладений між Відкритим акціонерним
товариством акціонерним банком
«УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та
ОСОБА_2, предметом договору є -
автомобіль марки DADI SUV, 2007 року випуску
шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний
№ НОМЕР_1, що належить заставодавцю на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_4, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС
України в Одеській області - недійсним.

Визнано договір відступу права вимоги
№ 85/В від 16 квітня 2007 року, укладений
між Відкритим акціонерним товариством
акціонерним банком «УКРГАЗБАНК»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 -
недійсним.

Визнано Доручення серії ВЕЕ № 195570 від 16
квітня 2007 року укладене між Відкритим
акціонерним товариством акціонерним
банком «УКРГАЗБАНК», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та
ОСОБА_2 - недійсним.

Зобов'язано набувача Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «УКРГАЗБАНК» зупинити
нарахування пені, відсотків, штрафних
санкцій за договором про надання
кредиту № 85/В від 16 квітня 2007 року,
укладеного між Відкритим акціонерним
товариством акціонерним банком
«УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та
ОСОБА_2, з моменту останньої оплати за
квитанціями.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
Публічному акціонерному товариству
акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»
заборгованість за кредитним договором
№ 85/К від 16 квітня 2007 року в сумі 17 334
(сімнадцять тисяч триста тридцять
чотири) гривні 69 (шістдесят дев'ять)
копійок.

Знято заборону відчуження на
автомобіль марки DADI SUV, 2007 року випуску
шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5,
реєстраційний № НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ НОМЕР_4, виданого РЕВ 1-го
МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

Вилучено з Державного реєстру обтяжень
та заборон відчуження об'єктів
рухомого майна запис № 4826606, Контрольна
сума запису 7Д9ЕБ92ГА0., від 18.04.07 р., запис
№ 4826606, Контрольна сума запису 7Д9ЕБ92ГА0,
від 29.01.09 р. про обтяження та заборону
відчуження рухомого майна, за
договором застави серії ВЕЕ № 195570 Р №
4470 від 16 квітня 2007 року. а саме:
автомобіль марки DADI SUV, 2007 року випуску
шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний
№ НОМЕР_1, що належить заставодавцю на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_4, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС
України в Одеській області, який було
внесено приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4.

Вилучено запис № 4826606 з Державного
реєстру обтяжень та заборон відчуження
об'єктів рухомого майна, Контрольна
сума запису 84460ЕВ65Б від 20.10.2010 року.

Вилучено запис № 11660137 з Державного
реєстру обтяжень та заборон відчуження
об'єктів рухомого майна, Контрольна
сума запису Е61А57А864 від 28.09.2011 року.

Вилучено запис № 11745139 з Державного
реєстру обтяжень та заборон відчуження
об'єктів рухомого майна, Контрольна
сума запису 8ГЗД15926Б від 20.10.2011 року.

Вилучено запис № 13255084з Державного
реєстру обтяжень та заборон відчуження
об'єктів рухомого майна, Контрольна
сума запису НОМЕР_2 від 15.11.2012 року.

Вилучено запис № 13779485 з Державного
реєстру обтяжень та заборон відчуження
об'єктів рухомого майна, Контрольна
сума запису 32Е264ДГЕ8 від 05.07.2013 року.

Зобов'язано набувача Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк», повернути у натурі
все, що він отримав на виконання угод за
кредитним договорам № 85/К від 16 квітня
2007 року.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути набувачу
Публічному акціонерному товариству
акціонерний банк «Укргазбанк», у
натурі все, що він отримав на виконання
угод за кредитним договорам № 85/К від 16
квітня 2007 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «Укргазбанк» подали
до суду апеляційну скаргу , в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати вищезазначене
рішення та закрити провадження по
справі.

До судового засідання, яке було
призначено на 9-30 год. 21.02.2014 року
позивач ОСОБА_2, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, не з'явився,
надіславши поштою заяву про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
його службовим відрядженням до м.
Дніпропетровська з 20.02.2014 року по 26.03.2014
року. В судове засідання , яке
відбулось 01.04.2014 року , позивач повторно
не з'явився, будучи належно сповіщеним
про розгляд справи, про що свідчать
його розписки про отримання судових
повісток, знову надіслав заяву про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
продовженням відрядження до 16.04.2014
року. При цьому, позивач не надав
жодного належно оформленого
документального підтвердження
знаходження його у службовому
відрядженні . Надані позивачем довідки
не являються належним документом,
підтверджуючим факт знаходження особи
у службовому відрядженні.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2, був
належним чином сповіщений, згідно норм
ЦПК України, про розгляд справи, однак,
до суду апеляційної інстанції не
з'явився, з метою недопущення
порушення строків розгляду справи та
у відповідності до вимог статті
305 ЦПК України його неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення представника
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк»,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення, яке
ухвалено на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджені тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає вказаним вимогам в повному
обсязі з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що кредитний договір № 85/К від 16
квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та
Відкритим акціонерним товариством
акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» є
недійсним, оскільки кредит був наданий
в іноземній валюті при відсутності у
банка на момент його укладення
індивідуальної ліцензії, також в
зв'язку з істотною зміною обставин,
якими сторони керувались при укладенні
договору, які заключаються в
підвищенні курсу іноземної валюти, що
призвело до погіршення фінансового
стану позивача, при цьому не зазначена
сторона в договорі, яка несе валютні
ризики та в зв'язку з чим збільшився
обсяг відповідальності позивача, як
поручителя.

Однак, до такого висновку суд першої
інстанції прийшов в порушення норм
матеріального права.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Окрім
того, стаття 1055 ЦК України передбачає
вимоги щодо форми кредитного договору
Кредитний договір укладається у
письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Так, ОСОБА_2 був належним чином
повідомлений щодо усіх умов договору,
повністю погодився з ними, про що
свідчать його підписи на договорі, як
Позичальника.

Отже, колегія суддів вважає, що сторони
досягли згоди щодо всіх істотних умов
договору, уклали його у письмовій формі
відповідно до вимог чинного
законодавства та скріпили підписами.

Статтею 99 Конституції встановлено, що
грошовою одиницею України є гривня. При
цьому, Основний Закон держави не
встановлює обмежень щодо можливості
використання в Україні грошових
одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України,
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Тобто відповідно до законодавства
гривня має статус універсального
платіжного засобу, який без обмежень
приймається на всій території України,
проте водночас обіг іноземної валюти
обумовлений вимогами спеціального
законодавства України.

Основним законодавчим актом, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання і валютного
контролю є Декрет Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю».

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції
з валютними цінностями здійснюються на
підставі генеральних та
індивідуальних ліцензій Національного
банку України. Операції з валютними
цінностями банки мають право
здійснювати на підставі генеральної
ліцензії на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до п. 2
ст. 5 цього ж Декрету.

Пунктом 2.3. Положення про порядок
видачі банкам банківських ліцензій,
письмових дозволів та ліцензій на
виконання окремих операцій, що
затверджене Постановою Правління НБУ
№ 275 від 17.07.2001 року (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 21
серпня 2001 р. за № 730/5921) встановлено, що
за наявності банківської ліцензії та
за умови отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями.

Відповідно до п. 1.5 Положення про
порядок видачі НБУ індивідуальних
ліцензій на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу, затвердженого постановою
Правління НБУ від 14 жовтня 2004 р. № 483,
використання іноземної валюти як
засобу платежу без індивідуальної
ліцензії дозволяється, якщо
ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (ця норма стосується лише тих
операцій уповноваженого банку на
здійснення яких Національний банк
видав банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності
нормативних умов для застосування
індивідуального ліцензування щодо
вказаних операцій, єдиною правовою
підставою для здійснення банками
кредитування в іноземній валюті згідно
з вимогами статті 5 Декрету КМУ є
наявність у банку генеральної ліцензії
на здійснення валютних операцій,
отриманої у встановленому порядку.

Виходячи з наведеного, надання та
одержання кредиту в іноземній валюті
та сплата процентів за кредитом не
потребує наявності індивідуальної
ліцензії на використання іноземної
валюти як засобу платежу на території
України жодною зі сторін договору.

Верховний суд України в узагальненнях
судової практики розгляду цивільних
справ, які виникають з кредитних
правовідносин (2009-2010 p.p.) від 07.10.2010 року
наголосив, що при розгляді спорів про
визнання недійсними договорів про
надання кредиту в іноземній валюті
судам слід враховувати, що у випадку
наявності у банку відповідної
генеральної ліцензії та письмового
дозволу Національного банку України,
здійснення кредитних операцій у валюті
не суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Дані умови відображаються зі статті 2
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», якою встановлено, що кошти
- це гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49
цього Закону визначають операції
банків із розміщення залучених коштів
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик як кредитні операції,
незалежно від виду валюти, яка
використовується. Вказані операції
здійснюються на підставі банківської
ліцензії та письмового дозволу.

Крім того, у п. 11 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
№5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зазначено, що
у разі виникнення спору щодо отримання
сторонами кредитного договору
індивідуальної ліцензії на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу
або як застави (підпункт "г" пункту 4
статті 5 Декрету про валютне
регулювання) суд має виходити з того, що
Національним банком України на
виконання положень статті 11 цього
Декрету, статті 44 Закону України "Про
Національний банк України" в межах
своїх повноважень прийнято Положення
про порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затверджене постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року N 483 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 9
листопада 2004 року N 1429/10028). Згідно з
пунктом 1.5 цього Положення
використання іноземної валюти як
засобу платежу без ліцензії
дозволяється, якщо ініціатором або
отримувачем за валютною операцією є
уповноважений банк (ця норма
стосується лише тих операцій
уповноваженого банку, на здійснення
яких Національний банк " видав йому
банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями, який до
переоформлення Національним банком
України відповідних ліцензій на
виконання вимог пункту 1 розділу II
Закону України від 15 лютого 2011 року N
3024-VI "Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
діяльності банків" генеральною
ліцензією на здійснення валютних
операцій, або генеральну ліцензію на
здійснення валютних операцій). У
зв'язку з наведеним суди повинні
виходити з того, що надання та
одержання кредиту в іноземній валюті,
сплата процентів за таким кредитом не
потребують наявності індивідуальної
ліцензії на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу у жодної зі сторін кредитного
договору.

АБ «Укргазбанк», як фінансова установа
отримала у встановленому законом
порядку банківську ліцензію №123, щоб
здійснювати валютні операції
відповідно до вимог Закону України
«Про банки і банківську діяльність» та
Декрету КМУ «По систему валютного
регулювання та валютного контролю».

Окрім цього, згідно Положення про
встановлення офіційного курсу гривні
до іноземних валют та курсу
банківських металів, затвердженого
постановою Правління Національного
Банку України від 12 листопада 2003 року N
496, офіційний курс гривні до іноземних
валют, зокрема до долара США,
установлюється щоденно. Для розрахунку
курсу гривні до іноземних валют
використовується інформація про
котирування іноземних валют за станом
на останню дату.

Отже, незмінність курсу гривні до
іноземних валют законодавчо не
закріплена. Таким чином, укладаючи
спірний кредитний договір в іноземній
валюті, сторони приймали на себе певні
ризики, на випадок зміни валютного
курсу та в момент укладення договору не
мали будь-яких законних підстав
вважати, що зміна встановленого
валютного курсу не настане.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК
України, відповідальність за валютні
ризики лежать саме на позичальнику.

Вказані норми матеріального права при
ухваленні оскаржуваного рішення суду ,
судом першої інстанції були повністю
проігноровані.

Більш того, спірні питання щодо
правомірності укладення договору
кредиту, договору застави та інші
питання, пов'язані з предметом спору,
вже вирішувались судом. Так,
відповідно рішення апеляційного суду
Одеської області від 20.03.2013 року, яке
набуло законної сили, апеляційну
скаргу АБ «Укргазбанк» - задоволено
частково. Рішення Ізмаїльського
районного суду Одеської області від
29.11.2012 року - скасоване, позовні вимоги
АБ «Укргзбанк» - частково задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку « Украгазбанк»
заборгованість за кредитним договором
станом на 01 листопада 2012 року в розмірі
25 981,93 дол. США ( з яких 1658,64 дол. США -
залишок за кредитом, 15 718,96 дол. США -
прострочена заборгованість за
кредитом, 194,47 дол. США - заборгованість
по поточним процентам, 8 409,86 дол. США -
прострочення заборгованість за
процентами), пеню за несвоєчасну сплату
кредиту в розмірі - 30 756 грн. 20 коп., пеню
за несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом в розмірі 25 000
грн., та судові витрати в розмірі 1 760
грн. 50 коп.

В задоволені зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 до АБ «Укргазбанк». за участю
третіх осіб ОСОБА_6 про визнання
договорів кредиту, договору застави,
договору застави, договору відступу
права вимоги, договору доручення -
відмовлено в повному обсязі.

При цьому, довід апеляційної скарги
про закриття провадження по справі є
неспроможним, оскільки хоча
вищезазначене рішення апеляційного
суду було ухвалено з приводу спору між
тими ж сторонами і про той самий
предмет, однак, заявлені підстави були
іншими.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

За встановлених обставин, колегія
приходить до висновку, що рішення суду
постановлено з грубим порушенням норм
матеріального права, тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» - задоволити
частково.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 31 липня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» про
визнання договору споживчого кредиту,
договору застави та договору поруки
недійсними - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова