РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

головуючої-судді Мартинишин М.О.,

при секретарі Кметь Г.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_3

про визначення ідеальних часток у
спільному сумісному майні подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток
у спільному сумісному майні подружжя,
встановлення порядку користування
спірною квартирою та вселення. В
подальшому позов було уточнено у
встановленому порядку, та в кінцевому
просить ухвалити рішення, яким визнати
за нею право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, яка складається з
двох кімнат, житловою площею 29, 1 кв.м. та
кухні, загальна площа квартири 45, 4 кв. м.
та визнати право власності за
відповідачем ОСОБА_3 право власності на
1/2 частину спірної квартири.

В обґрунтування позову покликається на
те, що вона із відповідачем уклала шлюб
30.10.1993 року. Від цього шлюбу народився
син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.11.2007 році
рішенням Франківського районного суду
м. Львова шлюб між сторонами було
розірвано. За час шлюбу було набуто
квартиру АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі продажу квартири від 30.01.1998
року. Вважає, що спірна квартира є
спільним майном подружжя, так як була
набута за час шлюбу за спільні кошти
подружжя, і позивач має право на 1/2
частину даної квартири в порядку
поділу спільного майна подружжя.

У судовому засіданні представники
позивача позов підтримали, дали
пояснення аналогічні доводам,
викладеним у позові. Просять уточнений
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 минулих судових
засіданнях позов не визнав,
заперечували проти його задоволення.
Просив відмовити позивачу у
задоволенні її позовних вимог за
безпідставністю позовних вимог.

23.06.2014 року відповідач ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час, місце
слухання справи у судовому засіданні
17.06.2014 року, про що свідчить його
розписка, причину неявки в судове
засідання суду не повідомив, заяви про
розгляд справи без його участі не
надав, а тому суд вважає, що слід
слухати справу за його відсутності,
проти чого і не заперечили
представники позивача.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази суд прийшов до
переконання, що уточнений позов слід
задоволити, виходячи з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони з 30.10.1993 року по 12.11.2007 року
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копією свідоцтва про одруження
(а.с.10) та копією свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с.13).

Судом встановлено, що за час шлюбу,
сторонами було набуто квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат,
житловою площею 29, 1 кв.м. та кухні,
загальна площа квартири 45, 4 кв. м., що
підтверджується копією Договору
купівлі-продажу квартири від 31.01.1998
року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрованим у
реєстрі за № 464 (а.с.5), копією
реєстраційного посвідчення(а.с.6),
копією технічного паспорту (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 22 КпШС України (чинною
на час придбання спірної квартири), ст.
16 Закону України «Про власність», п. 5
Постанови ВСУ №20 від 22.12.1995р. «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.

Згідно з положеннями ст. 28 КпШС України
(чинною на час придбання спірної
квартири), ст. 112 ЦК України у редакції
1963 року, ч. 2 ст. 372 ЦК України у редакції
2003 року, ч. 3 п. 5 Постанови Пленуму ВСУ
№20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», у разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визначаються рівними.

Відповідно до ст. 69 СК України, ст. 29
КпШС України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1
набута сторонами за час перебування у
шлюбних відносинах, суд знаходить
позовні вимоги підставними, оскільки
поділ майна, що є у спільній сумісній
власності є правом позивача, і таким
правом позивач бажає скористатись
заявляючи позовні вимоги, а тому суд
вважає підставною вимогу про визнання
за позивачем права власності на ??
частину вказаної квартири.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості і що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

В той же час, відповідачем ОСОБА_3 не
було спростовано належними і
допустимими доказами презумпцію
спільності майна подружжя, передбачену
ст. 22 КпШС України, натомість судом
встановлено, що спірна квартира
належала сторонам на праві спільної
сумісної власності, як така що була
набута ними за спільні кошти за час
шлюбу.

Як вбачається з вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

На основі аналізу зазначених норм
закону, суд приходить до переконання,
що особа має право звернутись до суду
за захистом саме своїх прав. Право на
позов має особа, права, свободи або
інтереси якої порушені. Особа не має
право звернутися до суду у разі, якщо
право, за захистом яких вона
звернулась, їй не належать.

На підставі зазначеного, дослідивши
матеріали справи, аналізуючи зібрані
по справі докази в їх сукупності та
співставленні, суд приходить до
висновку, щодо необхідності уточнений
позов задоволити повністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача в користь позивача
підлягають стягненню 51,00 грн.
оплаченого державного мита та 30,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 22, 28, 29 Кодексу про
шлюб та сім"ю України, ст. ст. 69, 70 СК
України, ст. 112 ЦК України в редакції 1963
року (із наступними змінами та
доповненнями), ст. 16 Закону України «Про
власність», ст.ст. 15, 16, 368, 372 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в:

уточнений позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат,
житловою площею 29, 1 кв.м. та кухні,
загальна площа квартири 45, 4 кв. м.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат,
житловою площею 29, 1 кв.м. та кухні,
загальна площа квартири 45, 4 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 51,00 грн.
оплаченого державного мита та 30,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мартинишин М.О.