Справа №259/733/14-ц
Номер провадження 2/259/738/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2014 року
Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі: головуючого судді:
за участю секретаря судового
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу в якому
зазначив, що між ним та відповідачем
11.07.2013 року було укладено договір
позики, на підтвердження умов якого
ОСОБА_2 була надана власноручно
написана розписка, яка підтверджує
передачу позивачем відповідачу
останній зобов'язався повернути до
25.12.2013 року. У зв'язку з тим, що
відповідач у вказаний строк в
порушення своїх договірних зобов'язань
борг не повернув, просить стягнути з
ОСОБА_2 на його користь суму боргу у
договором позики у розмірі 1105,00 грн., 3 %
річних за користування грошовими
коштами у розмірі 1402,50 грн., витрати на
правову допомогу у розмірі 400,00 грн. та
витрати по сплаті судового збору у
26.03.2014 року позивачем надано уточнену
позовну заяву, в якій останній уточнив
первісні позовні вимоги, а саме просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму
договором позики у розмірі 1105,00 грн., 3 %
річних за користування грошовими
коштами у розмірі 127,50 грн., витрати на
правову допомогу у розмірі 2900,00 грн.,
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик у розмірі
158,00 грн. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243,60 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, надала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином у встановленому законом порядку,
причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача, представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, дослідивши надані докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 11.07.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір
позики відповідно до якого ОСОБА_1
передав, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти
обов'язок повернути грошові кошти в
строк до 25.12.2013 року. На підтвердження
укладання договору позики та умов
договору ОСОБА_2 надав позивачу
розписку написану власноручно.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Враховуючи те, що зобов'язання
відповідно до ст. 526 ЦК України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, а відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання не виконав, борг не
повернув, то за таких обставин, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача борг
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Грошовим слід вважати будь-яке
зобов'язання, що складається, у тому
числі, з правовідношення, в якому праву
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.
Оскільки, ОСОБА_2 прострочив виконання
грошового зобов'язання за договором
позики, суд вважає за необхідне
стягнути з нього на користь позивача
три відсотки річних із суми боргу, що
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення з ОСОБА_2 на його користь
відсотків за договором позики у
розмірі 1105,00 грн., суд приходить до
Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики. Договір
позики вважається безпроцентним, якщо:
1) він укладений між фізичними особами
на суму, яка не перевищує
п'ятдесятикратного розміру
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, і не пов'язаний із
здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін; 2)
позичальникові передані речі,
визначені родовими ознаками.
Згідно п. 5 підрозділу 1 «Особливості
справляння податку на доходи фізичних
осіб» розділу XX «Перехідні положення»
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року якщо норми інших законів
містять посилання на
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян, то для цілей їх застосування
використовується сума в розмірі 17
гривень, крім норм адміністративного
та кримінального законодавства в
частині кваліфікації адміністративних
або кримінальних правопорушень, для
яких сума неоподатковуваного мінімуму
встановлюється на рівні податкової
соціальної пільги, визначеної
підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169
розділу IV цього Кодексу для
Враховуючи вищевикладені правові
норми та відсутність в розписці на
суму, яка перевищує п'ятдесятикратний
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, встановленого
розміру процентів за договором позики,
суд дійшов висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача
процентів за договором позики в сумі
1105,00 грн. за період з 11 липня 2013 року по 25
грудня 2013 року в розмірі облікової
ставки Національного банку України,
яка в цей період згідно постанови НБУ №
315 від 09 серпня 2013 року складала 6,5%.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 на його користь
витрати на правову допомогу у розмірі
2900,00 грн., суд приходить до наступного.
У відповідності до вимог ст.79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи; до таких витрат, в
тому числі, належать витрати, пов'язані
з оплатою правової допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» встановлено, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
Позивачем розрахунок наданих правових
послуг (консультації, складання
позовної заяви тощо) з зазначенням
часу, який було витрачено на надання
такої допомоги не наданий, а тому
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.
Таким чином, вимоги позивача є частково
обґрунтованими, не суперечать закону
та підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 533, 625, 626, 1046, 1047, 1048,
1049 ЦК України, Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», ст.ст. 10, 11,
60, 79, 84, 88, 197, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,
суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
тисяч) грн. 00 коп., відсотки за договором
позики у розмірі 1105 (одна тисяча сто
п'ять) грн. 00 коп., 3 % річних за
користування грошовими коштами у
розмірі 127 (сто двадцять сім) грн.. 50 коп.,
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик у розмірі
158 (сто п'ятдесят вісім) 00 грн. та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 243
(вісімнадцять тисяч шістсот тридцять
чотири) грн. 10 коп.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Куйбишевського

районного суду м. Донецька

М.В.Білецький