Державна реєстраційна служба
Справа № 369/4519/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», третя особа: Державна
реєстраційна служба України про
визнання іпотеки припиненою та
вилучення запису про заборону
відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області в
порядку цивільного судочинства з
позовом до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
третя особа: Державна реєстраційна
служба України про визнання іпотеки
припиненою та вилучення запису про
заборону відчуження нерухомого майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 16.05.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№ 177/П/73/2008-840.

Банком була надано кредит за умовами
передачі позивачем в іпотеку земельної
ділянки, тому між позивачем та
відповідачем 16.05.2008 року було укладено
Іпотечний договір, відповідно до умов
якого ОСОБА_1 передав в іпотеку
відповідачу нерухоме майно, а саме:
земельну ділянку площею 0,1499 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :01:008:0085, яка
належить позивачу на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.05.2008 року.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного
Іпотечного договору, іпотека
забезпечує виконання грошових
зобов'язань позивача, що випливають
та/або виникають у майбутньому з
Кредитного договору № 177/П/73/2008-840 від
16.05.2008 року, укладеного між позивачем та
відповідачем.

25 березня 2011 року рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва було розірвано Кредитний договір
у зв'язку з істотною зміною обставин.

Посилаючи на норми Закону України «Про
іпотеку» та положення статей ЦК
України, позивач вважав, що якщо
кредитний договір був розірваний за
рішенням суду, відповідно основне
зобов'язання припинилось, а отже,
іпотека, яка забезпечувала виконання
за Кредитним договором, має бути
припинена.

Серед іншого позивач зазначав, що
відповідач 11.02.2014 року звертався до
Шевченківського районного суду із
заявою, в якій просив поновити строк
для пред'явлення до виконання
виконавчого документу, а саме
виконавчого листа № 2-207/11 від 25.03.2011
року у справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 27.02.2014 року заяву
відповідача про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання задоволено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
23.04.2014 року апеляційну скаргу позивача
задоволено повністю: ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.02.2014 року скасовано, у
задоволенні заяви про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документу до виконання - відмовлено.

Таким чином, відповідач з власної вини
втратив свою можливість для стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яке було визнано Шевченківським
районним судом м. Києва у рішенні від
25.03.2011 року.

Тому позивач просив визнати припиненим
договір іпотеки, укладений між ОСОБА_1
та ПАТ КБ «Надра» від 16.05.2008 року.

Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України вилучити записи про
заборону відчуження нерухомого майна:
земельної ділянки, площею 0,1499 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:08:0085, яка
належить позивачу на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.05.2008 року.

Стягнути з ПАТ КБ «Надра» на користь
ОСОБА_1 судовий збір.

В судовому засіданні позивачем були
уточнені позовні вимоги згідно яких
він просив визнати припиненим договір
іпотеки, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«Надра» від 16.05.2008 року. Вилучити записи
про заборону відчуження нерухомого
майна: земельної ділянки, площею 0,1499 га,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:08:0085, яка
належить позивачу на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.05.2008 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задоволити.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив у позовних
вимогах відмовити.

Третя особа про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи, та
зібранні в ній докази, знаходить, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так, судом встановлено що, 16 травня 2008
року між ВАТ КБ «Надра»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра») та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 177/П/73/2008-840.

Згідно даного договору банк надав
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, та платності грошові
кошти у сумі 186 223,40 доларів США 40 центів
в порядку і на умовах, визначених цим
договором.

Для забезпечення зобов'язань
позичальника за кредитним договором
від 16 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра») та ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір згідно якого,
Іпотекодавець передав
Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме
майно у вигляді земельної ділянки
площею 0,1499 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:08:0085, яка належить позивачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
16.05.2008 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 березня 2011 року у
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«Надра» про розірвання кредитного
договору, були задоволені дані позови.

Таким даним рішенням, стягнуто з ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»
202546 (двісті дві тисячі п'ятсот сорок
шість) доларів США 14 центів США, що в
еквіваленти складає 1620308 (оди мільйон
шістсот двадцять тисяч триста вісім)
грн. 32 коп.; судовий збір в розмірі 1700
(одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.; витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 120 (сто двадцять) грн. 00
коп.

Розірвано кредитний договір №
177/П/73/2008/840, укладений 16.05.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1.

Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставного
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
іпотеку" іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Главою 50 Цивільного кодексу України
визначені підстави припинення
зобов'язання.

Відповідно ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Таким чином, аналізуючи все
вищенаведене суд приходить до
висновку, що підстав для припинення
іпотеки між сторонами відсутні
оскільки, фактично зобов'язання
позивача перед відповідачем
стосовного повернення кредитних
коштів в силу положення Глави 50 ЦК
України, після розірвання судом
кредитного договору не зникло,
оскільки судовим рішенням стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра»
кредитні кошти в розмірі 1620308 грн. Тобто
у позивача існує зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів, і
повернення яких фактично
забезпечувались укладеним договором
іпотеки.

Посилання позивач на те, що свою
можливість для стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яке було визнано Шевченківським
районним судом м. Києва у рішенні від
25.03.2011 року, відповідач втратив з
прийняттям Ухвали апеляційного суду м.
Києва від 23.04.2014 року, не є підставою що
вказує на припинення зобов'язання, а
лише визначає що відповідач ПАТ КБ
«Надра» пропустив строки для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, а отже не може в примусовому
порядку стягнути дані кошти через
органи державно виконавчої служби
України.

Таким чином суд вважає, що доводи
позивача не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, та
є необґрунтованими, а тому позовні
вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 15,16, 23, 572, 575, 598,
Цивільного кодексу України, Закону
України «Про іпотеку», та керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218, Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», третя особа: Державна
реєстраційна служба України про
визнання іпотеки припиненою та
вилучення запису про заборону
відчуження нерухомого майна -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя

Дубас Т.В.