Справа № 159/2414/14-ц
Провадження № 2/159/637/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття проваження у справі

м. Ковель
25 квітня 2014 року

Ковельський міськрайсуд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача -
адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача -
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Ковелі Волинської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до голови
товариства з додатковою
відповідальністю «АТП 10706» Миронюка
Валерія Володимировича про скасування
рішення про відсторонення від роботи
та наказу № 2 від 09.04.14 р. про покладення
обов"язків,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
вище позовом, мотивуючи тим, що своїм
рішенням від 09.04.14 р. відповідач як
голова товариства з додатковою
відповідальністю «АТП 10706» (далі -
товариство) відсторонив його від
виконання обов»язків директора
товариства зі збереженням зарплати до
розгляду загальними зборами учасників
питання про звільнення та/або
переобрання директора товариства, з
покладенням обов»язків на Миронюка В.В.
з правом першого підпису банківських
та інших документів з повноваженнями
директора згідно із Статутом
товариства; скликав позачергові
загальні збори учасників товариства на
27.05.14 р.. Тоді ж відповідач видав наказ №
2, яким до прийняття відповідного
рішення загальними зборами учасників
товариства тимчасово поклав обов»язки
директора на Миронюка В.В. з усіма
повноваженнями директора товариства
за Статутом, чинним законодавством
України. Вищезазначені відомості 09.04.14
р. внесено до Єдиного держреєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. Вважає вищезазначене
рішення і наказ незаконними, такими, що
підлягають скасуванню, як такі, що хоча
відповідають п. 6.16.1 Статуту товариства,
однак, суперечать положенням ст. 46 КЗпП
України. Вважає, що відповідач,
приймаючи рішення про відсторонення
його від виконання обов»язків
директора, порушив його права. Просить
позов задовольнити та скасувати:
рішення відповідача як голови
товариства від 09.04.14 р. про
відсторонення його від роботи
директора, наказ № 2 відповідача як в. о.
директора товариства від 09.04.14 р. про
тимчасове покладення обов»язків
директора на Миронюка В.В..

За ініціативою суду вирішується
питання про закриття провадження у
справі у зв"язку з тим, що спір не
підлягає розгляду Ковельським
міськрайсудом Волинської області.

Суд, заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши матеріали
позовної заяви, приходить до висновку,
що позовна заява не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, так як
у ній порушено питання по вирішенню
спору, що підлягає розгляду судом в
порядку господарського, а не
цивільного судочинства.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як слідує із змісту ст. 15 ЦПК
України, суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справі
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Позивач є директором товариства та
акціонером та в попередньому судовому
засіданні зазначив, що відповідач, який
також є акціонером, своїми діями
намагається вирішити питання,
пов"язані з діяльністю товариства.
Відповідач є головою товариства та
акціонером, а не роботодавцем по
відношенню до позивача, що
стверджується копією Статуту
товариства, та позивачем і його
представником не заперечується.

Відповідно до ст. ст. 1, 12 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися фізичні
особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.
Господарським судам підвідомчі, серед
іншого, справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
юридичною особою та її учасниками
(засновниками, акціонерами, членами), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами, членами) юридичної особи,
пов'язаними із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 4 постанови Пл. ВС України від 12
червня 2009 року N 2 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», вирішуючи
питання про відкриття провадження у
справі, суд повинен виходити з того, що
згідно зі ст. 124 Конституції України
юрисдикція загальних судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, а за ч. ч. 1 і 2 ст. 15
ЦПК України, у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до
компетенції господарських судів.

Як слідує з матеріалів позовної заяви,
вимоги позивача стосуються спору, що
виникає з корпоративних відносин між
юридичною особою та її учасниками
(засновниками, акціонерами, членами), у
т. ч. учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
такою особою, і не є трудовим спором.
Оспорювані рішення були прийняті
відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України, і не
стосуються умов трудової угоди
(договору) позивача з роботодавцем, що
врегульовуються нормами трудового
законодавства.

12.01.10 р. Конституційний суд України у
рішенні № 1 - рп/2010 у справі за
конституційним зверненням ТОВ
«Міжнародний фінансово - правовий
консалтинг «Про офіційне тлумачення
частини третьої статті 99 ЦК України»,
зазначив, що в аспекті конституційного
звернення положення ч. 3 ст. 99 ЦК України
від 16 січня 2003 року N 435-ІV (435-15) «члени
виконавчого органу можуть бути у будь -
який час усунені від виконання своїх,
обов'язків» слід розуміти як право
компетентного (уповноваженого) органу
товариства будь - який час і з будь -
яких підстав усунути особу (осіб) від
виконання обов'язків члена (членів)
виконавчого органу за умови, якщо в
установчих документах товариства не
визначено таких підстав. Усунення
члена виконавчого органу товариства
від виконання своїх обов'язків, що
передбачене ч. 3 ст. 99 ЦК України, не є
відстороненням працівника від роботи в
розумінні ст. 46 КЗпП України. Усунення
членів виконавчого органу товариства
від виконання обов'язків (ч. 3 ст. 99 ЦК
України) або відсторонення голови
виконавчого органу товариства від
виконання повноважень (абз. 1 ч. 2 ст. 61
Закону України «Про акціонерні
товариства») за своєю правовою
природою, предметом регулювання
правовідносин і правовими наслідками
відрізняється від відсторонення
працівника від роботи на підставі ст. 46
КЗпП України. Саме тому можливість
уповноваженого органу товариства
усунути члена виконавчого органу від
виконання ним обов'язків міститься не в
приписах Кодексу законів про працю, а у
ст. 99 ЦК України, тобто, не є предметом
регулювання нормами трудового права.
Реалізація учасниками товариства
корпоративних прав на участь у його
управлінні шляхом прийняття
компетентним органом рішень про
обрання (призначення), усунення,
відсторонення, відкликання членів
виконавчого органу цього об'єднання
стосується також наділення або
позбавлення їх повноважень на
управління товариством. Такі рішення
уповноваженого на це органу мають
розглядатися не в межах трудових, а
корпоративних правовідносин, що
виникають між товариством і особами,
яким довірено повноваження з
управління ним. Пункт же 4 ч. 1 ст. 12 ГПК
України, визначає, що корпоративні
спори підвідомчі господарським судам.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства. Якщо провадження у справі
закривається з підстав, визначених п. 1
ч. 1 ст. 205 цього Кодексу, суд повинен
повідомити заявникові, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ. У разі закриття провадження у
справі повторне звернення до суду з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав не допускається.

А тому провадження у справі слід
закрити.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 3, 15, 130, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.
206 ЦПК України, ст. 99 ЦК України, ст. ст. 1,
12 ГПК України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до голови товариства з
додатковою відповідальністю «АТП 10706»
Миронюка Валерія Володимировича про
скасування рішення про відсторонення
від роботи та наказу закрити.

Роз»яснити позивачеві його право
звернутись з вказаним позовом до
господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської обл.
через Ковельський міськрайсуд
Волинської обл. шляхом подання
апеляційної скарги протягом п»яти днів
з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п»яти днів
з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної
скарги, ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:

Суддя Ковельського міськрайонного
судуІ. М. Логвинюк