Справа № 344/7401/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1433/2014
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
73785,24 грн. витрат на ремонт та
реконструкцію квартири, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
22 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 22 травня 2014 року з метою
забезпечення позову накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
ОСОБА_3 посилається на те, що ухвала
суду першої інстанції постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає що, задовольняючи заяву, суд
першої інстанції не зазначив, яким
чином невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
доказів, які б вказували, що нерухоме
майно відповідач має намір відчужити,
позивачем суду не було надано.

Крім того, ОСОБА_2 стверджує, що він
витратив власні кошти на ремонт та
реконструкцію квартири, власником якої
є ОСОБА_3

Однак, квартира АДРЕСА_1 є спільною
сумісною власністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Тому, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд першої
інстанції не врахував, що у зв'язку з
накладенням арешту на вказане майно
будуть порушені права інших осіб.

Просить ухвалу скасувати та відмовити
в задоволенні заяви про забезпечення
позову.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримала з вищенаведених
мотивів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 апеляційну
скаргу заперечив, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється
вжиття судом передбачених законом
заходів, які створюють реальну
гарантовану можливість для виконання
майбутнього рішення по справі.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення 73785,24 грн. витрат,
понесених на ремонт та реконструкцію
квартири, яка належить відповідачці.

Звертаючись до суду з заявою про
забезпечення позову, позивач посилався
на те, що відповідачка, як власник даної
квартири, може перереєструвати її на
інших осіб, що зробить неможливим
виконання рішення суду в майбутньому.

Згідно п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року N 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 09 грудня 1999 року, квартира
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 в рівних частках.

Згідно договору дарування від 17
березня 2000 року, ОСОБА_7 свою частку
подарував ОСОБА_4

Таким чином, з врахуванням того, що
відповідачка ОСОБА_3 є власником 1/4
частки квартири, накладенням арешту на
всю квартиру будуть порушуватися інших
співвласників.

А тому, з врахуванням того, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову
доказів, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
заяви ОСОБА_2 та накладення арешту на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3 у межах суми позову в розмірі
73 785 грн. 24 коп.

У зв'язку з наведеним, ухвала суду
першої інстанції підлягає до зміни.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 22 травня 2014 року змінити.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 у межах
суми позову в розмірі 73785 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський