Справа №254/1490/14-ц
Пров. №4с/254/22/2014
Будьоннівський районний суд м.
Головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у Донецькій області про
визнання дії державного виконавця
незаконними, зняття арешту на майно та
заборону здійснювати відчуження, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька із скаргою до відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУ юстиції у Донецькій
області про визнання дії державного
виконавця незаконними, зняття арешту
на майно та заборону здійснювати
відчуження, мотивуючи свою скаргу
13 січня 2014 року позивачу стало відомо,
що за постановою державного виконавця
від 16 грудня 2013 року за виконавчим
провадженням № 40026329 накладено арешт на
все його майно та постановлена
заборона здійснення відчуження будь
якого майна у зв'язку із рішенням
Будьоннівського районного суду від 26
березня 2013 року по справі за № 2/254/529/2013
та виконавчим листом від 12 червня 2013
року. Однак, за вказаним рішенням
Будьоннівського райсуду було звернене
стягнення тільки на предмет іпотеки, а
саме: складське приміщення літ. А-1,
загальною площею 1362,2 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке
складається із А-1 - складське
приміщення; І- відкритий склад;
1-паркан. Позивачу належить лише 10/100
зазначеного об'єкту нерухомості на
підставі договору купівлі - продажу
нерухомості, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_2 по реєстру
за № 1852 від 23червня 2004 року,
зареєстрованим в БТІ м. Донецька 21липня
2005 року, номер запису 1922, реєстраційний
номер 4290802. Позивач ОСОБА_1 15 липня 2008
року передав належну йому часту в
зазначеному об'єкті нерухомості в
іпотеку ПрАТ «ПУМБ», уклавши договір
іпотеки № 08.07-231/іп для забезпечення
боргових зобов'язань ТОВ «Донцемтара»
за кредитним договором № 08.07-231 від 15
липня 2008 року. Будь яких інших угод
та/або правочинів, якими б позивач брав
на себе будь-які зобов'язання перед
ПрАТ «ПУМБ» не існує і він їх не
підписував, а тому позивач вважає, що
протиправними діями державного
виконавця були порушені його законні
права та інтереси у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном. З цих підстав позивач просить
суд визнати дії державного виконавця
стосовно винесення постанови від 16
грудня 2013 року про арешт майна боржника
за виконавчим провадженням № 40026329 -
незаконними, зняти арешт на все його
майно та заборону здійснювати
відчуження будь якого майна, яке
належить позивачу, скасувати постанову
від 16 грудня 2013 року про арешт майна
боржника за виконавчим провадженням №
40026329, крім 10/100 складського приміщення
літ. А-1, загальною площею 1362,2 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились.
Від них до суду надійшли заяви про
розгляд справи у їхню відсутність.
Представник відповідача за
довіреністю Балдинюк М.Ю. також до суду
не з'явився. Від нього до суду надійшли
заперечення проти позову та заява про
розгляд справи у його відсутність.
Згідно із запереченнями представника
відповідача, він просить відмовити у
задоволенні скарги позивача ОСОБА_1,
оскільки арешт на все майно боржника та
оголошення заборони на його відчуження
були накладені в розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Згідно до ст. 386 ЦК України,
власник, що має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися із позовом до суду з вимогою
про вчинення певних дій для усунення
Судом встановлено, що 15 липня 2008
року між ПрАТ «ПУМБ» та ТОВ
«Донцемтара» був укладений кредитний
договір № 08.07-231 на платну строкову
позику у розмірі 250 тис. доларів США
З метою забезпечення боргових
зобов'язань ТОВ «Донцемтара» за
вказаним кредитним договором № 08.07-231 15
липня 2008 року були укладені договір
поруки з гр.-ном ОСОБА_6 № 08.07-231/п1
(а.с.13-14) та гр.-ном ОСОБА_7 № 08.07-231/п2
(а.с.15-16), за якими вказані особи взяли на
себе зобов'язання в разі невиконання
умов кредитного договору ТОВ
«Донцемтара» виконати ці зобов'язання
Крім того, в той же день, 15 липня
2008 року, між позивачем ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ПрАТ «ПУМБ» був укладений
договір іпотеки № 08.07-231/іп (а.с.8-12), яким
позивач ОСОБА_1, як співвласник об'єкта
нерухомості, розташованого за адресою :
АДРЕСА_1, надав зазначений об'єкт
нерухомості в іпотеку для забезпечення
боргових зобов'язань ТОВ «Донцемтара»
за кредитним договором № 08.07-231 від
15.07.2008 року перед ПрАТ «ПУМБ».
Згідно рішення Будьоннівського
районного суду від 26 березня 2013 року по
справі № 2/254/529/2013 (а.с.17-18), було звернене
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки № 08.07-231 від 15 липня
На підставі вказаного рішення
суду, 12 червня 2013 року виданий
За постановою державного
виконавця відділом примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у Донецькій області від 3
жовтня 2013 року було відкрито виконавче
провадженні № 40026329 по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2/254/529/2013
(а.с.19). В рамках виконавчого
провадження № 40026329 постановою
державного виконавця відділом
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУ юстиції у Донецькій
області від 16 грудня 2013 року було
накладено арешт на все майно боржника -
позивача ОСОБА_1 та оголошена заборона
на його відчуження .
14 та 17 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся із заявами на адресу
відповідача - відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у Донецькій області, з вимогою
зняти арешт на підставі ч.3 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»
Листом від 27 січня 2014 року за №
220/03.2-31/8/876-14П відповідачем було
відмовлено у задоволенні заяви
позивача про зняття арешту на його
Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
За ст. 17 Загальної декларації прав
людини встановлено, що кожна людина має
право володіти майном як одноособово,
так і разом з іншими. Ніхто не може бути
безпідставно позбавлений свого майна,
що також передбачено ст.ст. 319,321 ЦК
Оцінюючи наведені обставини, суд
вважає, що позивач ОСОБА_1, як власник
майна, має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
Частина 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, може
звернутися до суду з позовом про зняття
Статтею 1 Закону України «Про
іпотеку» визначено поняття майновий
поручитель, як особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника.
З викладених вище обставин судом
встановлено, що позивач за договором
іпотеки № 08.07-231/іп від 15.07.2008 року
передав в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника, а саме ТОВ
«Донцемтара». Будь яких зобов'язань
перед кредитором ПрАТ «ПУМБ» позивач
Таким чином, позивач ОСОБА_1 є
майновим поручителем. Відповідно до
статті 11 Закону України «Про іпотеку»,
майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. Тобто позивач несе
відповідальність виключно в межах
вартості об'єкта нерухомості, який він
передав в іпотеку та не несе
відповідальності всім іншим власним
своїм майном перед іпотекодержателем -
Тому, суд вважає, що постановою
державного виконавця відділом
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУ юстиції у Донецькій
області від 16 грудня 2013 року було
незаконно накладено арешт на все майно
боржника - позивача ОСОБА_1 та оголошена
заборона на його відчуження.
Оскільки судом встановлено, що
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУ юстиції у Донецькій
області були порушені вимоги діючого
законодавства, а саме винесенням
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
порушені права позивача ОСОБА_1 вільно
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, то суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.
Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що
арешт на все майно боржника та
оголошення заборони на його відчуження
були накладені в розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, оскільки
жодних доказів з цього приводу
представником відповідача суду надано
не було і ці обставини не є підставою
для позбавлення права позивача
користуватись своєю власністю у
відповідності до діючого
законодавства на свій розсуд.
На підставі викладеного, керуючись ст.
41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 386,
391 ЦК України, ст. ст. 50, 60, 80 ЗУ «Про
виконавче провадження»,ст.ст. 5, 10, 60, 88,
209, 212-215, 224 ЦПК України,суд -
Позов ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій
області, про визнання дії державного
виконавця незаконними, зняття арешту
на майно та заборону здійснювати
відчуження - задовольнити.
Визнати дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області Гусєва О.О. щодо
винесення постанови про арешт всього
майна боржника ОСОБА_1 та оголошення
заборони на його відчуження від 16
грудня 2013 року, незаконними.
Скасувати постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 16 грудня 2013 року,
постановлену державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області Гусєвим О.О.
Зняти арешт та заборону на відчуження з
усього майна, належного ОСОБА_1, адреса:
АДРЕСА_2, крім 10/100 складського
приміщення літ. А-1, загальною площею
1362,2 кв.м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається із: 1) А-1
складське приміщення; 2) І- відкритий
Виключити заборону на відчуження
всього майна, що належить ОСОБА_1,
адреса: АДРЕСА_2, крім 10/100 складського
приміщення літ. А-1, загальною площею
1362,2 кв.м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається із: 1) А-1
складське приміщення; 2) І- відкритий
склад; 3) 1-паркан, з Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
повідомити органи та установи, які
посвідчують договори відчуження майна
чи проводять його перереєстрацію на
іншого власника про скасування арешту
та заборону здійснювати відчуження
будь якого майна, яке належить ОСОБА_1,
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський райсуд м.
Донецька протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя