________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5030/14-ц
Провадження № 2/520/4252/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

27 травня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого – судді
Прохорова П.А.

при секретарі –
Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі заяву
позивача про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору
недійсним та поділ сумісно нажитого
майна подружжя,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною, та просила суд визнати
правочин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відчуження автомобіля недійсним та
розподілити сумісно нажите майно
подружжя визнавши за позивачем право
власності на квартиру №84 в буд. №4
масиву «Радужний» Таїрівської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області, та стягнувши з
відповідача на її користь 1/2 частину
вартості автомобілю «Ford Kuga», що позивач
оцінює в 152000,00 грн., а за відповідачем –
право власності на квартиру АДРЕСА_1 та
автомобіль «Ford Kuga».

З позовною заявою, позивачем до суду
було надано заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартири №84 в буд. №4 масиву «Радужний»
Таїрівської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області; №139 в буд. №31-а по вул. Ак.
Корольова в м. Одесі та автомобіль «Ford
Kuga», д/н: ВН 1886 ЕР та 27 травня 2014 року
позивач надала відомості щодо
приналежності такого майна, що зробило
можливим розгляд заяви.

В обґрунтування вимог заяви позивач
зазначала, що на її думку доцільно
вжити заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на спірне
майно з метою виключення можливості
відчуження відповідачем такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання з вирішення
питання про забезпечення позову не
викликались.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв’язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема, шляхом
накладення арешту. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням осіб,
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі наданих доказів.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п.4 роз’яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з’ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги надані позивачем відомості та
пояснення, суд доходить висновку про
необхідність, задоволення заяви про
забезпечення позову та вважає
доцільним тимчасове обмеження прав
відповідача, ОСОБА_3, у розпорядженні
належним йому майном - автомобілем «Ford
Kuga», д/н: ВН 1886 ЕР, та відповідача ОСОБА_2,
у розпорядженні належним йому майном -
квартирами №84 в буд. №4 масиву
«Радужний» Таїрівської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області; №139 в буд. №31-а по вул. Ак.
Корольова в м. Одесі з метою
забезпечення вимог позивача на випадок
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву позивача про забезпечення позову
– задовольнити.

Накласти арешт на належний ОСОБА_3
автомобіль «Ford Kuga», д/н: ВН 1886 ЕР.

Накласти арешт на квартиру №84 в
будинку №4 масиву «Радужний»
Таїрівської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області, право власності на яку
зареєстровано за ОСОБА_2.

Накласти арешт на квартиру№139 в
будинку №31-а по вулиці Академіка
Корольова в м. Одесі, право власності на
яку зареєстровано за ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали невідкладно направити до
УДАІ УМВС України в Одеській області та
до Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції для
виконання.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня її отримання,
однак оскарження ухвали про
забезпечення позову не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя

П.А. Прохоров