Справа № 439/812/13
Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук
Провадження № 22-ц/783/2491/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської
Я.М.

з участю: представника
позивача - Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" на
рішення Бродівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Бродівського
районного суду Львівської області від
24 грудня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Рішення суду оскаржило Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк".

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим, винесеним з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Апелянт не
погоджується з висновками районного
суду щодо відмови в задоволенні
позовних вимог з підстав вилучення та
реалізації Банком предмету застави,
оскільки отриманими від продажу
автомобіля коштами не було погашено
повністю всю суму заборгованості, а
відтак зобов'язання належним чином не
виконано позичальником, виникла нова
заборгованість, яка підлягає
стягненню. Звертає увагу суду на те, що
відповідач погодився з умовами надання
кредиту, а позивач, у свою чергу, не
примушував та не нав'язував свої
послуги відповідачу та не вимагав від
нього укладення договору. Вказує, що
суд першої інстанції належно не
дослідив докази заборгованості,
зокрема розрахунок заборгованості та
усні пояснення щодо порядку
нарахування суми заборгованості та
щодо чинності кредитного договору,
наданих позивачем та дійшов до
помилкового висновку про
недоведеність та непідтвердженість
позовних вимог достатніми та
належними доказами. Вважає, що рішення
не відповідає вимогам ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК
України.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. У договорах за участю
фізичної особи - споживача
враховуються вимоги законодавства про
захист прав споживачів.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Районним судом встановлено, що 03.08.2007
року між позивачем та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № LVL6AE00000094,
відповідно до якого відповідач отримав
кредитні кошти в розмірі 26635,19 доларів
США на строк з 03.08.2007 року до 02.08.2012 року
зі сплатою згідно графіку погашення
щомісячно та відсотків за користування
кредитом для придбання автомобіля.

На забезпечення виконання умов даного
договору з відповідачем було укладено
договір застави рухомого майна, за яким
в заставу було передано автомобіль
марки Nissan модель X TRAIL 2002 р.в., тип ТЗ:
легковий універсал - В, номер кузова:
НОМЕР_2 державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утримуватися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 611, 612 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК
України).

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики, а
також у разі втрати забезпечення
виконання зобов'язання або погіршення
його умов за обставин, за які
позикодавець не несе відповідальності,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів, належних
йому відповідно до статті 1048 цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором.

Станом на 21.10.2013 року загальна сума
заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «
Приватбанк» за кредитним договором
згідно розрахунку, поданого позивачем,
становить 25414,50 доларів США, що
еквівалентно становить 203061,86 грн., з
яких: 13104,51 доларів США - заборгованість
по кредиту, 6576,81доларів США -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 591,36 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом, 5141,82 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Рішенням Бродівського районного суду
Львівської області від 13 вересня 2012
року відмовлено у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за цим же
кредитним договором №LVL6AE00000094 від
03.08.2007 року у розмірі 18319,86 доларів США.

З матеріалів цивільної справи
Бродівського районного суду
Львівської області №2-590/12 вбачається,
що заборгованість за кредитним
договором ОСОБА_3 станом на 19.04.2012 року
становила 18319,86 доларів США, з яких: 13104,51
доларів США - заборгованість по
кредиту, 3396,74 доларів США -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 478,72 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом, 1339,89 доларів
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відтак, оскільки рішенням Бродівського
районного суду Львівської області від
13 вересня 2012 року, яке позивачем не
оскаржувалось та набрало законної
сили, встановлено, що у ОСОБА_3 відсутня
будь - яка заборгованість по кредитному
договору № LVL6AE00000094 від 03.08.2007 року, і
зокрема по тілу кредиту у розмірі 13104,51
доларів США, то подальше нарахування
банком процентів за користування
кредитом, комісії та пені не
ґрунтується на вимогах закону та
умовах кредитного договору.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення не в повній мірі відповідає цим
вимогам, оскільки районним судом не
враховано зазначені вище обставини.

Оскільки підстави відмови у
задоволенні позову, наведені судом
першої інстанції були іншими, то
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмов у позові з підстав,
наведених вище.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити
частково.

Рішення Бродівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: