Справа № 304/975/14-ц
Провадження № 6/304/44/2014 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року м. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі – Готра І.В.,
розглянувши подання головного
державного виконавця відділу ДВС
Перечинського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
Головний державний виконавець відділу
ДВС Перечинського районного
управління юстиції ОСОБА_1 звернулася в
суд із поданням про встановлення
тимчасового обмеження для виїзду за
кордон громадянина України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4.
Подання мотивує тим, що на примусовому
виконанні у відділі ДВС Перечинського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
№ЄДРВП 42220229, по примусовому виконанню
виконавчого листа №304/1167/13-ц від 06
грудня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання дітей, а саме: сина-Віталія,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина-Валентина,
ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі, в
розмірі 700 грн.00 коп. на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 21 серпня 2013 року
і до досягнення найстаршою дитиною
повноліття. 24 лютого 2014 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, яку
направлено сторонам виконавчого
провадження. 25 лютого 2014 року проведено
розрахунки заборгованості по
аліментам, відповідно до якого борг
становив 7948 грн. 36 коп., копію яких
рекомендованою кореспонденцією
надіслано боржнику та одночасно
боржнику роз’яснено, що сторони
виконавчого провадження зобов’язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне та часткове самостійне виконання
рішення боржником. 25 лютого 2014 року
державним виконавцем було надіслано
запити щодо майнового стану боржника
до реєструючих установ. Згідно
відповідей з реєструючих установ за
боржником відсутнє зареєстроване на
праві приватної власності майно. Разом
з цим, згідно відповідей з
Перечинського РЦЗ та УПФУ в
Перечинському районі Закарпатської
області боржник на обліку в даних
установах не перебуває та не отримує
пенсію. 14 листопада 2013 року до відділу
ДВС Перечинського РУЮ повернувся
конверт з розрахунком заборгованості
по аліментах, з відміткою Укрпошти про
його повернення за закінченням терміну
зберігання. 13 червня 2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, яку
надіслано для виконання до реєструючи
установ та боржнику до відома, а також
до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна внесено реєстраційний
запис, параметрами якого є арешт
рухомого майна боржника. 16 червня 2014
року до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно внесено запис
про реєстрацію обтяження нерухомого
майна боржника ОСОБА_2, що
підтверджується витягом з Реєстру.
Боржником не вчиняється жодних дій
спрямованих на погашення
заборгованості, а отже такий фактично
ухиляється від виконання
зобов’язання, покладеного на нього
судовим рішенням. З урахуванням
наведеного державний виконавець
вважає, що єдиним методом впливу на
виконання даного рішення є тимчасове
обмеження ОСОБА_2, у праві виїзду за
кордон.

У судове засідання державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції не
з”явилася, однак у поданому нею
поданні просить таке розглянути у її
відсутності.

Згідно ч.2ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали подання,
приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що на примусовому виконанні у відділі
ДВС Перечинського районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження №ЄДРВП 42220229, по
примусовому виконанню виконавчого
листа №304/1167/13-ц від 06 грудня 2013 року,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей, а
саме: сина-Віталія, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
сина-Валентина, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій
грошовій сумі, в розмірі 700 грн.00 коп. на
кожну дитину щомісячно, починаючи з 21
серпня 2013 року і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Також, встановлено, що у поданні
державного виконавця відображено у
хронологічному порядку перелік дій,
які вчинялися державним виконавцем,
однак не зазначено фактів та
конкретних доказів, які б
підтверджували те, що боржник ОСОБА_2
дійсно ухилявся від виконання вказаних
зобов’язань. У поданні державного
виконавця не наведено будь-яких
посилань на ухилення боржника ОСОБА_2
від виконання рішення суду, не
перевірено чи є реальні можливості у
боржника виконати свої обов’язки у
виконавчому провадженні і чи не
заважають цьому будь-які незалежні від
нього об’єктивні обставини.

Так, згідно зі ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника –фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу ДВС.

Згідно ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України”
передбачено, що громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов’язань покладених на
нього за рішенням суду або Законом
України “Про виконавче провадження”.
Обов’язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на
державного виконавця, який звертається
до суду із відповідним поданням.

При цьому, під поняттям “ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням” слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

З урахуванням викладеного, та того, що у
поданні державного виконавця не
наведено будь - яких посилань на
ухилення боржника ОСОБА_2 від
виконання рішення суду, а тому суд
приходить до висновку, що подання
головного державного виконавця є
необґрунтованим і таким що не може бути
задоволено, у зв”язку з чим у такому
слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.11
Закону України “Про виконавче
провадження”та п.2 ч.1 ст.6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
і в’їзду в Україну громадян України”,
377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу ДВС
Перечинського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_5