АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/961/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1993/14
Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченко Ю.М. Корнієнко В.І.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 13 травня 2014 року

В справі за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука, Управління
Державної казначейської служби
України у м. Кременчук Полтавської
області про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, зазначав, що
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.01.2014
року було визнано протиправним та
скасовано п. 3 розпорядження голови
Автозаводської районної ради м.
Кременчука від 23 квітня 2012 року №33-0 «
Про розгляд вимоги прокурора м.
Кременчука» в частині притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності.

Вважав, що цим розпорядженням йому
було завдано моральну шкоду розмір
якої він оцінив у 5000 грн., та прохав
стягнути цю шкоду на підставі ст. 237-1
КЗПП України.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 13 травня 2014
року в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав
рішення суду скасувати , вказуючи на
порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів приходить до висновку
про її відхилення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 місцевим судом вірно
встановлені фактичні обставини
справи, що ОСОБА_1 працював на посаді
начальника юридичної служби
Автозаводської районної ради м.
Кременчука в період з 7.12.2010 року по
27.09.2012 року .

3.04.2012 року розпорядженням голови
Автозаводської районної ради м.
Кременчука № 33 - 0 від 23.04.2012 року
начальнику юридичної служби
виконкому районної ради ОСОБА_1
винесено попередження про
неприпустимість у подальшому в своїй
роботі допущення вимог чинного
законодавства в сфері державних
закупівель та до 1.08.2012 року не
розглядати питання присвоєння йому
чергового рангу.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.01.2014
року було визнано протиправним та
скасовано п. 3 розпорядження голови
Автозаводської районної ради м.
Кременчука від 23 квітня 2012 року №33-0 «
Про розгляд вимоги прокурора м.
Кременчука» в частині притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності.

У відповідності з вимогами ст. 237-1
КЗПП відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

З матеріалів справи вбачається , що
в ході судового розгляду справи
позивачем у справі не надано жодного
доказу , який би свідчив про
заподіяння позивачу моральної шкоди
,втрати ним нормальних життєвих
зв'язків та додаткових зусиль для
організації життя. Сама по собі
обставина визнання недійсним
спірного розпорядження судовим
рішенням жодним чином не свідчить
про заподіяння позивачу моральної
шкоди.

Обґрунтовуючи заподіяння моральної
шкоди позивач зазначив, що незаконне
розпорядження вплинуло на стосунки з
оточуючими людьми - колегами по роботі
та керівництвом роботодавця.

Однак ця обставина жодним доказом не
підтверджена.

Навпаки , з поданого позивачем позову
слідує, що він дізнався про
накладення на нього дисциплінарного
стягнення після повторного
звільнення з роботи 22.07.2013 року. Тобто
накладення на нього дисциплінарного
стягнення не могло впливати на
стосунки з оточуючими людьми та
керівництвом роботодавця.

Також відсутні докази про те, що дія
розпорядження протягом чотирьох
місяців обмежила право позивача на
розгляд питання присвоєння йому
чергового рангу службовця.

Так, позивачем не надано жодного
доказу який би свідчив про те , що в
нього виникло право на присвоєння
чергового рангу службовця у
відповідності з вимогами закону
України « Про службу в органах
місцевого самоврядування», який
присвоюється за умови , якщо посадова
особа відпрацювала на посаді не
менше як два роки. З матеріалів
справи вбачається , що на час
винесення спірного розпорядження
позивач пропрацював менше чим два
роки та в нього не виникло права на
присвоєння чергового рангу службовця.

Таким чином доводи апеляційної
скарги висновків місцевого суду не
спростували.

Керуючись ст.. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: