Справа № 465/3662/13
Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/2964/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ЛКП
«Львівелектротранс» на рішення
Франківського районного суду
м.Львова від 24 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ЛКП
«Львівелектротранс», директора ЛКП
«Львівелектротранс» Козака О.К. про
стягнення недорахованої заробітної
плати та компенсацію моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено частково. Стягнуто з до
ЛКП «Львівелектротранс» в користь
ОСОБА_2 400,82 грн. недоплаченої
заробітної плати, 104,59 грн. за роботу у
нічний час, моральну шкоду в сумі 100 грн.
В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ЛКП
«Львівелектротранс». В апеляційній
скарзі стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідач є комунальним
підприємством, яке частково
Фінансується з бюджетів різних рівнів,
що істотно впливає на фонд і структуру
заробітної плати. Стверджує, що виплата
заробітної плати без відповідного
погодження тарифної сітки органом
управління відповідача, призведе до
порушення фінансової дисципліни
останнім. Вважає, що в матеріалах
справи відсутні будь-які документи,
прийняті в справі про адміністративне
правопорушення відносно керівника
відповідача, щодо виявлених порушень
трудових прав позивача. На думку
представника апелянта, позивачем не
обгрунтовано, чому на відносини, які
склалися між сторонами повинні
поширюватися положення Галузевої
угоди між Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України, Всеукраїнським об»єднанням
обласних організацій роботодавців
підприємств житлово-комунальної
галузі «Федерація роботодавців ДКГ
України» та Центральним комітетом
профспілки обслуговування
комунального населення України на
2010-2012 роки, в той час, як відповідач чи
його повноважні представники не брали
участь в укладенні такої, а діяльність
відповідача має міжгалузевий характер.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції відповідає вказаним вимогам
закону в повній мірі.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

ОСОБА_2 працює в ЛКП
«Львівелектротранс» на посаді водія
тролейбуса.

На вказаному підприємстві для водіїв
тролейбуса встановлена оплата праці по
тарифних сітках, які розраховуються з
врахуванням визначеного законом
розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до наказу директора ЛКП
«Львівелектротранс» «Про
відтермінування застосування норм
оплати праці» №54 від 20.02.2012 року в
зв»язку з важким фінансовим станом
підприємства та постійним
недофінансуванням підприємства за
перевезення пільгових категорій
пасажирів на період подолання
фінансових труднощів відтерміновано
застосування норм оплати праці для
всіх категорій працівників
структурних підрозділів підприємства (
крім низькооплачуваних) , визначені ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» і вирішено застосовувати
мінімальну заробітну плату в розмірі
1073 грн. з 1.07.2012 року. (п.1.1.8 Галузевої
угоди на 201-2012 роки, п.5.2 Колективної
угоди ЛКП «Львівелектротранс» на 2011-2013
роки.) (а.с.3)

Згідно з п.1.1.8 Галузевої угоди між
Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України, Всеукраїнським об»єднанням
обласних організацій роботодавців
підприємств житлово-комунальної
галузі «Федерація роботодавців ДКГ
України» та Центральним комітетом
профспілки обслуговування
комунального населення України на
2010-2012 роки на період подолання
фінансових труднощів, але не більше як
шість місяців підприємством можуть
застосовуватись норми оплати праці
нижче від норм, визначених генеральною,
галузевою або регіональними угодами,
але не нижче від державних норм і
гарантій в оплаті праці. (а.с.4)

Також матеріалами справи встановлено,
що розрахунок тарифних ставок з 1.07.2012
року був переглянутий і оплата у
липні-серпні 2012 року проводилась з
розрахунку мінімальної заробітної
плати в розмірі 1004 грн.

Крім цього позивачу розмір доплати за
роботу у нічні родини з 25 серпня 2011 року
по травень 2013 року 2013 року був
встановлений в розмірі 30%, а не 35%, як
передбачено додатком до Колективної
угоди від 25 серпня 2011 року.

Згідно з розрахунком недоплаченої
заробітної плати розмір заборгованої
заробітної плати за липень - серпень 2012
року складає 400,82 грн., а за роботу в
нічний час з 25 серпня 2011 року по травень
2013 року 2013 року - 104,59 грн. (а.с.22)

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оплату праці»», ст. 97 КЗпП України
питання оплати праці працівників
госпрозрахункових підприємств, у тому
числі комунальних, вирішуються
підприємствами самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими угодами.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про
оплату праці» тарифна сітка (схема
посадових окладів) формується на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється в
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Статтею 13 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
встановлено мінімальну заробітну
плату з 1 січня 2012 року - 1073 грн.,
на підставі якої підлягали
перегляду тарифні ставки у ЛКП
«Львівелектротранс».

Згідно з ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції обгрунтовано
виходив з того, що трудові права
позивача у частині правильного
розрахунку погодинної тарифної
ставки протягом липня - серпня
2012 року були порушені з вини
відповідача, а тому підставною є вимога
про стягнення суми недоплаченої
заробітної плати та моральної шкоди.

Висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
доказам, що містяться в матеріалах
справи.

Посилання апелянта на те, що
відповідач чи його повноважні
представники не брали участь в
укладенні Галузевої угоди, а тому така
на спірні правовідносини не має
поширюватися, колегія суддів вважає
голослівним та таким, що не заслуговує
на увагу, оскільки як безспірно
вбачається з наказу директора ЛКП
«Львівелектротранс» від 20 лютого 2012
року саме на підставі п.1.1.8 вказаної
Галузевої угоди на 2010-2012 роки
застосовувалися норми оплати праці
нижче від норм, визначених останньою.

Крім цього, положення вказаної
Галузевої угоди, яка діяла під час
спірних правовідносин, є обов'язковими
для всіх підприємств, що перебувають у
сфері діяльності сторін, які підписали
угоду. Її норми щодо оплати праці є
мінімальними гарантіями в оплаті
праці, нижче яких не може провадитись
оплата праці (ст. 8 Закону України «Про
колективні договори і угоди»).

Щодо твердження про відсутність
вини підприємства, оскільки судом
першої інстанції не було враховано, що
штатний розпис затверджується
уповноваженим органом місцевого
самоврядування, а саме Департаментом
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради, який погоджений останнім лише
1.09.2012 року, то таке колегією суддів не
береться до уваги у зв»язку з
наступним.

З листів Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради від 20.07.2012 року
та 6.08.2012 року вбачається, що звернення
директора ЛКП «Львівелетротранс» щодо
внесення змін до штатного розпису
підприємства на 2012 рік зареєстровані у
вказаному Департаменті після спливу
шестимісячного строку, у зв'язку
з чим відповідне погодження
було отримане із значним
запізненням. (а.с.66,67)

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Однак жодних належних та
допустимих доказів на підтвердження
факту подання для погодження штатний
розпис до 1 липня 2012 року апелянтом не
представлено.

Доводи апеляційної скарги не свідчать
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права, про
неправильність висновків суду, такі не
грунтуються на матеріалах справи та
спростовуються дослідженими доказами.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального закону,
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни або скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ЛКП
«Львівелектротранс» відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м.Львова від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді :
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.