АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/5674/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: КирилюкІ.В.
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К
24 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Калініній Я.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного
суду міста Києва від 29 січня 2014 року про
відкриття провадження в цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальності «ОТП
Факторинг України» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 29 січня 2014 року було
відкрито провадження в цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальності «ОТП
Факторинг України» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Печерського районного суду
міста Києва від 29 січня 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу
про повернення позовної заяви
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала Печерського районного суду
міста Києва від 29 січня 2014 року
постановлена з порушенням норм
процесуального права, так як
провадження відкрито з порушення
правил підсудності. Зазначає, що він
фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2,
що територіально відноситься до
Дніпровського районного суду міста
Києва, а тому справа Печерському
районному суду м.Києва не підсудна.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3
та представник Товариства з обмеженою
відповідальності «ОТП Факторинг
України» не з'явились, про день та час
слухання справи судом повідомлені у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили, а тому,
колегія суддів вважає можливим
слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року
між Закритим акціонерним товариством
«ОТП Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №СМ-SМЕ 001/291/2007,
відповідно до умов якого, кредитор
надає позичальнику кредит в сумі 120 000
доларів США, зі сплатою відсотків
згідно умов договору та строком до
19.10.2014 року.

28 травня 2010 року між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
Товариства з обмеженою
відповідальності «ОТП Факторинг
України» було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
відповідно до умов якого відбулося
відступлення права вимоги за кредитним
договором №СМ-SМЕ 001/291/2007 від 19 жовтня
2007 року, укладеним між Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк», та
ОСОБА_3. За даним договором Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» набуло права вимог,
що є дійсними на дату набрання чинності
договором, щодо сплати суми основного
боргу, сплати процентів, нарахованих на
суму основного боргу, щодо сплати суми
штрафних санкцій.

04.10.2011 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на адресу ОСОБА_3 було
направлено вимогу про погашення
заборгованості за кредитним договором
№СМ-SМЕ 001/291/2007 від 19 жовтня 2007 року.

Оскільки відповідач свої обов'язки за
кредитним договором №СМ-SМЕ 001/291/2007 від
19 жовтня 2007 року належним чином не
виконував, що призвело до виникнення
заборгованості, то позивач звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору №СМ-SМЕ 001/291/2007 від
19 жовтня 2007 року в судовому порядку,
зазначивши у позовній заяві
місцезнаходження відповідачів:
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, у
разі якщо відповідачем у позовній
заяві, поданій і оформленій у порядку,
встановленому цим Кодексом, вказана
фізична особа, що не є суб'єктом
підприємницької діяльності, суд не
пізніше двох днів з дня надходження
позовної заяви до суду звертається до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване місце проживання
(перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання
(перебування) фізичної особи має бути
надана протягом трьох днів з моменту
отримання відповідним органом
реєстрації місця проживання та
перебування особи відповідного
звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом
інформації буде встановлено, що справа
не підсудна цьому суду, суд повертає
позовну заяву на підставі пункту 4
частини третьої статті 121 цього
Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація
не дає можливості встановити
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання (перебування)
фізичної особи, суд вирішує питання про
відкриття провадження у справі.
Подальший виклик такої особи як
відповідача у справі здійснюється
через оголошення у пресі.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що 02.01.2014 року Печерським
районним судом міста Києва було
направлено до адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС України в місті Києві
запит щодо місяця проживання
(реєстрації) ОСОБА_3.

13 січня 2014 року на адресу Печерського
районного суду міста Києва з
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України в місті Києві надійшла
інформація зі змісту якої вбачається,
що ОСОБА_3 був прописаний за адресою:
АДРЕСА_1. Також повідомлено, що 06.06.2013
року ОСОБА_3 був знятий з реєстрації за
даною адресою та можливо
зареєструвався в місті Знам'янка
Кіровоградської області.

14.01.2014 року Печерським районним судом
міста Києва було направлено до
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України у Кіровоградській області
запит щодо місяця проживання
(реєстрації) ОСОБА_3.

28.01.2014 року на адресу Печерського
районного суду міста Києва з
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України у Кіровоградській області
надійшла інформація зі змісту якої не
вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в
містіЗнам’янка Кіровоградської
області.

Будь-яких відомостей щодо іншого місця
проживання (перебування) ОСОБА_3
матеріали справи не містять.

Оскільки останнім відомим місцем
проживання (реєстрації) ОСОБА_3 була
адреса: АДРЕСА_1, що територіально
відноситься до Печерського районну
міста Києва, то провадження у справі
Печерським районним судом м.Києва
відкрито з дотриманням правил
підсудності, встановлених ст.109 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_3 фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2, а тому, за правилами
підсудності, визначеними ст.109 ЦПК
України, справа підсудна
Дніпровському районному суду м. Києва,
колегія суддів вважає
необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно зі ст.ст.58, 59 ЦПК України, докази
повинні бути належними та допустимими.
При цьому, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Будь-яких належних та допустимих
доказів того, що відповідач фактично
проживає у Дніпровському районі міста
Києва і тимчасово зареєстрований за
фактичним місцем проживання, ОСОБА_3
суду не надав. З усіх наявних в справі
доказів вбачається, що останнім
відомим зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_1.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду 1-ї
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника відповідача ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду
міста Києва від 29 січня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: