Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2099/14 Головуючий у
1-й інстанції Галчанський С.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів за
договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення коштів за договором
позики.

В обґрунтування позову
зазначала, що її син ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_3 перебувають у шлюбі
з 17 липня 2010 року. У період шлюбних
відносин між її сином та відповідачем
на прохання ОСОБА_3. вона надала їх
родині в борг кошти шляхом переводу
частинами міжнародною систе мою «Western
Union» та «Золота Корона» в період часу з
03 березня 2009 року по 16 квітня 2013 року на
загальну суму 2650 доларів США без
визначення строку повернення коштів,
що в еквівале нті за курсом НБУ
становить 21181,45 грн.

На її прохання у вересні 2013 року
повернути суму боргу, вона отримала
усну відмову.

Посилаючись на вказані
обставини, просила суд стягнути з
відповідача на її користь заборгова
ність в розмірі 21181,45 грн. та суму
сплаченого судового збору у розмірі
229,41 грн.

Рішенням Оріхівського районного
суду Запорізької області від 20 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, що
зазначає, що рішення ухвалено з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено в судовому
засіданні, 17 липня 2010 року у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Оріхівського районного управління
юстиції Запорізької області уклали
шлюб громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що
в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за №27 та після
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище ОСОБА_4.

ОСОБА_6 протягом тривалого часу
на потреби сім'ї свого сина надсилала
кошти через міжнародну систему «Western
Union» та «Золота Корона» на загальну
суму 2650 доларів США.

Відмовляючи в задоволені позову
суд, першої інстанції дійшов висновку,
що позивач не довела , що між нею та
відповідачем укладався договір позики,
гроші ОСОБА_6 направлялися для потреб
сім'ї свого сина.

За доводами апеляційної скарги
ОСОБА_6 зазначає, що суд безпідставно не
прийняв до уваги отримання
відповідачем грошових коштів на суму
2650 доларів США, які підвереджують
наявність договору позики.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047
ЦК України). За вимогами ст. 207 ч.1 ЦК
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

За правилами ч.4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Матеріла справи не містять в собі
підтвердження, що грошові кошти на суму
2650 доларів США, були отримані ОСОБА_3
від ОСОБА_6 на умовах повернення.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справу у межах заявлених
позивачем вимог, заперечень та доказів
наданих сторонами.

Оскільки позивач не довів
належними та допустимими доказами
наявності договору позики , а надані
копії переказів не свідчать поте, що
ОСОБА_3 отримала кошти від ОСОБА_6 на
умовах повернення, колегія судів не
вбачає підстав для стягнення з
відповідача коштів за договором
позики.

Отже доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими та такими, що
не спростовують висновків суду першої
інстанції. Висновки суду
відповідають обставинам справи і
набутим доказам, норми матеріального і
процесуального права не порушені,
застосовані вірно, постановлено
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: