Справа № 369/401/14-ц
провадження 2/369/844/14
РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивував тим, що між ним та ОСОБА_2 був
укладений договір позики, за яким він
отримав 160 000 грн. на оплату
заборгованості по заставі його
будинку, із поверненням коштів
протягом одного року. У визначений
договором строк відповідач кошти не
повернув, на його вимоги відповідач
кошти не повернув. Через неповернення
коштів у строки, його право є порушеним.

Просив суд стягнути з відповідача
ОСОБА_2 заборгованість за договором
позики в розмірі 160 000 грн.; судові
витрати покласти на відповідача.

У судове засідання представник
позивача не з'явився. Надав суду
клопотання про розгляд справи у його
відсутність. Просив суд задоволити
позов.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явивсь. Про час та місце розгляду
справи повідомлений. Причини неявки
суду не повідомив. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (сума позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

При розгляді справи судом встановлено,
що 20 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір позики.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неподаткового мінімуму
доходів громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підтвердження передачі коштів
позивачем подано видатковий касовий
ордер про отримання відповідачем
коштів в розмірі 160 000 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

За ст. 611 ЦК України у раз порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом: припинення зобов'язання, зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування та моральної шкоди.

За таких обставин суд вважає, що факт
передачі коштів підтверджений
належними та допустимими доказами,
права позивача порушені неповерненням
коштів, тому вимоги про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 160 000
грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору, тому з відповідача на
користь держави слід стягнути судовий
збір на користь держави в розмірі 1600
грн.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
заборгованість в розмірі 160 000 грн. (сто
шістдесят тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір в розмірі
1 600 грн. (одна тисяча шістсот грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич