У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі :

головуючого судді -
Ковальчук Н.М.,

суддів -
Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

при секретарі
- Демчук Ю.Ю.,

з участю
- ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2,

представника Здолбунівського ВДВС
- Новак І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Здолбунівського районного суду
від 22 травня 2013 року у справі за
поданням відділу державної виконавчої
служби Здолбунівського районного
управління юстиції про виділ часток
ОСОБА_4 та ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного
суду від 22 травня 2013 року подання
відділу державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції задоволено. Виділено ОСОБА_4
частину будинковолодіння за адресою,
АДРЕСА_1, яка належить йому на праві
спільної подружжя.

Вважаючи ухвалу суду незаконною,
необґрунтованою, постановленою із
порушенням норм процесуального права,
ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному
порядку.В поданій апеляційній скарзі
зазначає, що місцевий суд повинен був
залишити подання без розгляду, у
зв'язку з тим, що державний виконавець
не наділений повноваженнями
звертатися із позовом про виділ частки
у спільному майні. Вказує на допущені
судом процесуальні порушення через
незалучення її до розгляду подання та
порушення у зв'язку з цим її майнових
прав. Пояснює, що питання виділення
часток у спільній сумісній власності
подружжя визначене рішенням
Здолбунівського районного суду від
01.08.2013 року, згідно якого їй виділено 3/4,
а ОСОБА_4 - 1/4 спірного будинковолодіння.
З наведених підстав просить скасувати
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції, подання державного
виконавця про виділення часток у
спільній власності - залишити без
розгляду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Вирішуючи питання, суд першої
інстанції правильно застосував норми
ст.379 ЦПК України про можливість
виділення частки боржника у спільній
сумісній власності за поданням
державного виконавця.

Із зазначеним висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

________________________________________________________________________
______________________________

Справа № 562/538/14

Головуючий у І інстанції: Мичка І.М.

Провадження № 22-ц 787/1312/2014
Доповідач:
Ковальчук Н.М.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2011 року
державним виконавцем Семенюком М.М.
було відкрито виконавче провадження ВП
№ 29453767 по виконанню виконавчого листа
Здолбунівського районного суду №2-736
від 24.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_4
боргу в сумі 134820 грн. на користь ОСОБА_5
та надано строк для добровільного
виконання (а.с 12).

У зв'язку з невиконанням
виконавчих документів у визначений
строк, державним виконавцем було
розпочате примусове виконання, в ході
якого на підставі інформаційної

довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно встановлено, що за
ОСОБА_4 зареєстроване право власності
на домоволодіння по АДРЕСА_1, форма
власності - спільна сумісна, частка
власності 1/1 (а.с. 10).

Іншого майна за боржником не
зареєстровано.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Таким чином, подання державного
виконавця про виділення частки
боржника у спільному сумісному майні
прямо передбачені законом та є
обґрунтованими, а доводи апеляційної
скарги в цій частині - безпідставними.

Разом з тим, місцевий суд,
постановляючи ухвалу та виділяючи
ОСОБА_4 частину будинковолодіння, не
вказав, яка саме частка йому належить.

За положеннями ч. 1 ст. 70 Сімейного
Кодексу України, у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Матеріали справи не містять
достовірних та беззаперечних доказів
того, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві
власності на будинок АДРЕСА_1
визначені будь-яким чином.

Посилання апеляційної скарги на
наявність рішення Здолбунівського
районного суду від 01.08.2013 року, яким
ОСОБА_1 виділено 3/4, а ОСОБА_4 - 1/4
спірного будинковолодіння, не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
дане рішення оскаржене в апеляційному
порядку, а відтак не набрало законної
сили.

Що стосується викладених в апеляційній
скарзі доводів ОСОБА_1 про порушення її
процесуальних прав у зв'язку із
розглядом справи без її участі, то
колегія суддів їх відхиляє як такі, що
суперечать нормам закону.

Так, відповідно до ст. 379 ЦПК України,
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця. Суд у десятиденний строк
розглядає це питання у судовому
засіданні з повідомленням сторін та
заінтересованих осіб. Неявка сторін та
інших осіб не є перешкодою для
вирішення питання про визначення
частки майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, змінює
або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
приходить до переконання про те, що
оскаржувана ухвала суду першої
інстанції підлягає зміні із
зазначенням у резолютивній частині
розміру частки боржника у
будинковолодінні, яке належить йому та
ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Здолбунівського районного суду
від 22 травня 2013 року змінити, виклавши
абз. 2 резолютивної частини в наступній
редакції: «Визначити, що частка ОСОБА_4
в будинковолодінні АДРЕСА_1 складає 1/2».

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді: підпис
Григоренко М.П.

підпис
Максимчук З.М.

Згідно:Суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.