Справа № 434/3615/14-ц
провадження № 2/434/2608/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/мотивувальна частина/

03 червня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська
в складі:

головуючого судді - Зоріка М.В.,

при
секретарі - Рябчинській В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Луганську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління комунальним
майном Луганської міської ради, про
визнання право власності в порядку
спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1( надалі Позивачка), звернулась
до суду з позовом в якому просить
визнати, право власності в порядку
спадкування за законом на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1, після смерті
чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх
вимог зазначила, що її чоловіку в
порядку приватизації державного
житлового фонду належала при житті
спірна частка у квартирі, яку він не
встиг зареєструвати. Після смерті
чоловіка ОСОБА_2 вона є спадкоємцем
першої черги за законом, яка прийняла
спадщину фактично, однак не може
оформити спадкові права, через те, що
спадкодавець при житті не
зареєстрував свою власність належним
чином, їй було відмовлено нотаріусом у
вчиненні нотаріальної дії.

У судове засідання сторони не
з'явилися. Представник позивача надав
суду заяву про слухання справи за його
відсутності, на позові наполягала.

Представник відповідача - Управління
комунальним майном Луганської міської
ради просив розглянути справу за його
відсутності та вирішити справу на
розсуд суду.

Суд дослідивши письмові докази,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що
підтверджено копією свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12
листопада 1971 року, актовий запис №12 (а.
с.5).

Відповідно до копії свідоцтва
про право власності на житло від 21
листопада 2005 року, за розпорядженням №
2031 (а. с.7), виданого Управлінням
Луганської міської ради з питань
житлового господарства та
приватизації житла, квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності - ОСОБА_2 та членам його сім'ї
ОСОБА_1,ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рііних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого та виданого
Артемівським відділом реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Луганського міського
управління юстиції, актовий запис № 1123
(а. с. 6). При житті ОСОБА_2 не залишив
заповіту, тому спадкування
здійснюється за законом.

Після смерті ОСОБА_2,
залишилося спадкове майно у вигляді 1/4
частки квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцем
якого є позивачка - ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Згідно довідки від 30.05.2014 року
державного нотаріуса Другої
Луганської державної нотаріальної
контори вбачається, що 27 березня 2014
року Позивачка надала заяву про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом, заведена спадкова справа №
550/2013, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовились від
прийняття спадщини на 14 частки
вищезазначеної квартири, після
померлого ОСОБА_2 У 2014 року позивачка
звернулась до Другої Луганської
державної нотаріальної контори за
отриманням свідоцтва про право на
спадщину на спірну частку квартири,
однак постановою від 27.03.2014 року
отримала відмову у вчиненні
нотаріальної дії, мотивованою тим, що
спадкодавець ОСОБА_2 за життя не
зареєстрував своє право власності на 14
частку квартири АДРЕСА_1 , а за нормами
діючого законодавства така реєстрація
є обов'язковою, здійснити державну
реєстрацію права на нерухоме майно за
померлою особою неможливо (а.с.9).

Відсутність реєстрації є
перешкодою у оформленні спадщини
позивачем.

Згідно ст.60, 63 СК України, 368 ЦК
України, майно набуте подружжям за час
шлюбу, належить їм на праві спільної
сумісної власності. Дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження таким
майном.

Згідно ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів; право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК
України частки у праві спільної
часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або
законом.

Відповідно до ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
відповідно до якої кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і
на умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Відповідно ст. 41 Конституції
України право власності в Україні
захищається законом. Кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України Від 18.12.2009 Року
№ 14 «Про Судове Рішення У Цивільній
Справі» рішення суду як найважливіший
акт правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права.

Враховуючи вищевикладене, а саме
факт належності спадкодавцю
зазначеного майна, у вигляді 1/4 частки
зазначеної квартири , відсутність
інших спадкоємців, а також
неможливість оформлення позивачем
права на спадщину в нотаріальній
конторі , суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

На підставі викладеного та ст. ст.
60, 63 СК України, 4, 16, 368 328,392, 1216, 1218, 1261, 1268,
ч.1 ст.1278 Цивільного кодексу України,
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 109, 118-120, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради, про визнання
права власності на квартиру в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2 , який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено
06.06.2014 року.

Суддя:
М.В. Зорік