Справа № 495/2261/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бахчиванжи І.Г.
(довіреність б/н видана 17.02.2014 року)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Поповська Г.С.
(довіреність № 01-39/8093 видана 19.12.2013 року)

від прокуратури: Колесніченко І.В.
(посвідчення № 006982 видане 01.10.2012 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/2261/14-ц

за позовом Виконавчого комітету
Миколаївської сільської ради

до ОСОБА_4

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Служби у справах
дітей Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації

за участю Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

27.03.2014 року Виконавчий комітет
Миколаївської сільської ради (далі по
тексту - позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_4 за участю
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Служби у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації (далі по
тексту - третя особа) за участю
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав.

Так, позивач просить суд позбавити
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1)
батьківських прав по відношенню до
його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представники третьої особи та
прокуратури в судовому засіданні
заявлені ВК Миколаївської СР позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, але подав до суду заяву,
відповідно до якої дає згоду на
позбавлення його батьківських прав по
відношенню до його сина, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, так як його не виховує і не
утримує. Цією ж заявою ОСОБА_4 просить
розглянути справу без його участі.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе і необхідне
розглянути справу без участі
відповідача, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судовому
засіданні пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 15.07.1998 року,
відповідний актовий запис за № 131.
Батьками дитини записано:

- батько - ОСОБА_4;

- мати - ОСОБА_7.

Відповідно до довідки-характеристики,
виданої Миколаївською СР, на ОСОБА_4,
останній проживає у неприватизованому
будинку співмешканки. Не має
паспортного документу громадянина
України, документ ще СРСР. Свого житла
не має. Співмешканка - ОСОБА_8, спільних
дітей не має, але проживає разом з ними
син ОСОБА_8 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4
ніде не працює, зловживає спиртними
напоями. До сільської ради надходили
усні скарги на ОСОБА_4

13.03.2014 року ОСОБА_4 звернувся до ВК
Миколаївської СР з заявою, згідно з
якою дає згоду на позбавлення його
батьківських прав відносно його сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У вихованні та
утриманні участі не приймає. Просить
розглянути заяву без його участі.

Згідно із актом обстеження умов
проживання, за адресою: АДРЕСА_1,
проживає ОСОБА_4 разом із співмешканкою
ОСОБА_8 Умови проживання не
відповідають санітарним нормам. Умов
для проживання дитини не створено.
Сім'я зловживає спиртними напоями,
постійної роботи не мають.

18.03.2014 року опікунська рада при
Миколаївській сільській раді прийняла
рішення № 1, відповідно до якого
вирішила клопотати перед виконкомом
Миколаївської сільської ради по
складанню позовної заяви до суду по
позбавленню батьківських прав ОСОБА_4
згідно його заяви.

Відповідно до довідки ВК Цюрупинської
МР № 472 від 17.03.2014 року, за адресою:
АДРЕСА_2, зареєстрована та проживає
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом із своїм
сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із довідкою № 112 від 17.03.2014 року
Цюрупинської спеціалізованої школи
І-ІІІ ступенів № 2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дійсно навчається в 10-в класі
Цюрупинської спеціалізованої школи
І-ІІІ ступенів № 2.

Відповідно до висновку опікунської
ради ВК Цюрупинської МР про
позбавлення батьківських прав гр.
ОСОБА_4, з метою найбільш повного та
всебічного забезпечення прав, законних
інтересів дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
опікунська рада при виконавчому
комітеті Цюрупинської міської ради
вважає за необхідне позбавити
батьківських прав гр. ОСОБА_4, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

26.03.2014 року ВК Миколаївської СР
прийнято рішення № 4 про доцільність
позбавлення батьківських прав,
відповідно до якого вирішено клопотати
перед Білгород-Дністровським
міськрайонним судом про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина
ОСОБА_6

Положеннями норм Сімейного кодексу
України встановлено, що кожний із
батьків зобов'язаний піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, проявляти у
відношенні неї батьківське піклування,
зобов'язаний виховувати та утримувати
дитину до її повноліття. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного
кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він: не забрали дитину з
пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу
України, право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Особа, позбавлена батьківських прав:
втрачає особисті немайнові права щодо
дитини та звільняється від обов'язків
щодо її виховання; перестає бути
законним представником дитини; втрачає
права на пільги та державну допомогу,
що надаються сім'ям з дітьми; не може
бути усиновлювачем, опікуном та
піклувальником; не може одержати в
майбутньому тих майнових прав,
пов'язаних із батьківством, які вона
могла б мати у разі своєї
непрацездатності (право на утримання
від дитини, право на пенсію та
відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною. Особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину (ст.166
Сімейного кодексу України).

У відповідності до п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30.03.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання, зокрема:
не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права
дитини», прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1989 року (набрала чинності для України 27
вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено матеріалами справи та
було вище зазначено, син ОСОБА_4 -
ОСОБА_6, проживає, перебуває на
утриманні та вихованні матері - ОСОБА_7,
яка сама піклується, виховує та
матеріально забезпечує свого сина. В
свою чергу, ОСОБА_4 участі у вихованні
дитини не приймає та матеріально не
забезпечує.

Більш того, згідно із поданою до суду
заявою, ОСОБА_4 дає згоду на позбавлення
його батьківських прав по відношенню
до його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як
його не виховує і не утримує

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відповідність та
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає обґрунтованими, правомірними та
законними позовні вимоги ВК
Миколаївської СР, у зв'язку з чим
позовна заява ВК Миколаївської СР до
ОСОБА_4 за участю третьої особи ССД
Б-Дністровської РДА за участю
Б-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 157,
169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Виконавчого комітету
Миколаївської сільської ради до ОСОБА_4
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Служби у справах
дітей Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації за участю
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1)
батьківських прав по відношенню до
його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_1) на користь держави судовий
збір за розгляд позовної заяви в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
(шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко