Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретарів Батченко Д.С.,
Ликсова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного концерну «Ядерне паливо»
про скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у
якому за збільшеними позовними
вимогами в останній редакції просить
скасувати наказ виконуючого обов»язки
генерального директора Державного
концерну «Ядерне паливо» Білика Б.І.
від 04.11.2013 року № 106-к про його
звільнення з посади директора
правового забезпечення Державного
концерну «Ядерне паливо», поновити на
роботі на посаді директора з правових
питань або директора правового
забезпечення, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 5 листопада 2013 року
по день поновлення на роботі, моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн. та витрати по
оплаті послуг адвоката в сумі 3 645 грн.

Вимоги мотивує тим, що він працював в
Державному концерні «Ядерне паливо» на
підставі безстрокового трудового
договору з 02.11.2009 року до 04.11.2013 р. на
посаді директора з правового
забезпечення.

В.о. генерального директора Державного
концерну «Ядерне паливо» Білик Б. 02.09.2013
року надав йому для підпису про
ознайомлення попередження про
наступне вивільнення у якому було
зазначено про те, що посада директора з
правового забезпечення скорочується у
зв»язку зі змінами в організаційній
структурі та штатному розписі ДК
«Ядерне паливо» та запропоновано
посаду головного юрисконсульта
відділу корпоративного права з чим він
не погодився через те, що йому
неправомірно були запропоновані зміна
істотних умов праці, так як посада
головного юрисконсульта передбачає
вдвічі нижчий рівень оплати праці.

Рішенням правління ДК «Ядерне паливо»
29.07.2013 року була затверджена
організаційна структура відповідача,
яка у його штаті передбачає посаду
директор з правових питань замість
ідентичній посаді директор з правового
забезпечення.

Відповідно статуту відповідача,
генеральний директор затверджує
штатний розпис Державного концерну
«Ядерне паливо» на підставі
організаційної структури.

Організаційна структура Державного
концерну «Ядерне паливо» від 29.07.2013
року готувалась в.о. генерального
директора ДК «Ядерне паливо» Біликом
Б.І. Однак, останнім 22.08.2013 р.
затверджений новий штатний розпис
Державного концерну «Ядерне паливо» у
якому проігноровано окремий інститут
організаційної структури відповідача,
як «директор з правових питань» та
підмінено його двома посадами
головного юрисконсульта відділу
корпоративного права у складі
управління фінансів та корпоративних
прав без посади начальника цього
відділу незважаючи на те, що у цьому
управлінні всі відділи передбачали
наявність своїх начальників. Тому його
неправомірно було позбавлено
обійманої посади, звільнення носить
персональний характер щодо його особи
та не пов»язане з характером
внутрішніх організаційних змін штату
або чисельності працівників
Державного концерну «Ядерне паливо».

Звільнення було здійснено колишнім в.о.
генерального директора ДК «Ядерне
паливо» Біликом Б.І. у зв»зку з
незаконним латентним скороченням його
посади та з власних мотивів помсти
попередньому генеральному директору
ДК «Ядерне паливо» ОСОБА_3, яка видавала
на його (позивача) ім»я довіреність на
представництво інтересів відповідача.

Через неправомірні дії відповідача
щодо незаконного звільнення з роботи
йому було заподіяно моральну шкоду, яка
полягає у тому, що він є кваліфікованим
юристом з фахом роботи у галузі права 16
років, має наукові видання, був серед
числа перших хто почав будівництво ДК
«Ядерне паливо» та заводу з
виробництва ядерного палива, але через
звільнення був змушений принижуватися,
пояснюючи оточуючим про своє скрутне
матеріальне становище, маючи на
утриманні матір-пенсіонера, дитину
студента та малолітню дитину, змушений
позичати кошти у знайомих, звертатися
за правовою допомогою для відновлення
порушеного права, чим порушилися його
звичайні суспільні зв»язки,
зіпсувалися стосунки з матір»ю та
дружиною. Заподіяну йому моральну
шкоду оцінює у розмірі 10 000 грн.

Також просить стягнути витрати на
правову допомогу адвоката в сумі 3 645
грн.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_4 підтримали
збільшені позовні вимоги та обставини,
викладені у заявах.

Представник відповідача Скороход В.С. в
судовому засіданні просила відмовити у
задоволенні позову з підстав,
викладених у письмових запереченнях,
посилаючись на безпідставність вимог,
законність звільнення позивача та
дотримання при цьому вимог чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до наступного.

Позивач з 02.11.2009 р. був прийнятий на
роботу до Державного концерну «Ядерне
паливо» на посаду директора з
правового забезпечення, згідно наказу
№ 38-к від 02.11.2009 р. (копія трудової
книжки - а.с. 6).

Наказом виконуючого обов»язки
генерального директора Державного
концерну «Ядерне паливо» Білик Б.І. від
04.11.2013 року № 106-к ОСОБА_1 було звільнено
з роботи 04 листопада 2013 року у зв»язку
зі скороченням посади згідно п. 1 ст. 40
КЗпП України (а.с. 8).

Позивач просить скасувати наказ про
звільнення та поновити його на роботі
на посаді директора з правових питань
або директора правового забезпечення,
посилаючись на незаконне, латентне
скорочення його посади та зведення із
ним колишнім в.о. генерального
директора ДК «Ядерне паливо» Біликом
Б.І. особистих рахунків; зазначає, що
звільнення носить персональний
характер відносно його особи і не
пов»язане із внутрішніми
організаційними змінами штату або
чисельності працівників відповідача,
затверджений новий штатний розпис ДК
«Ядерне паливо» не відповідає
організаційній структурі відповідача.

Відповідно до п. п. 34, 40 Статуту
Державного концерну «Ядерне паливо»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10.09.2008 р. № 841,
управління діяльністю Концерну
здійснюють правління та генеральний
директор. До повноважень правління
належить погодження організаційної
структури Концерну, що вводиться після
затвердження уповноваженим органом
управління, та його кошторису (а.с. 53-65).

Організаційну структуру ДК «Ядерне
паливо» затверджено Міністерством
палива та енергетики України 29.11.2010 р.
та погоджено рішенням правління ДК
«Ядерне паливо» від 27.09.2010 р. (а.с. 90).
Вказаною організаційною структурою
відповідача загальна чисельність
працюючих встановлена до 40 штатних
одиниць, яка включала посаду директора
з правового забезпечення.

Пунктом 45 Статуту ДК «Ядерне паливо»
визначено, що генеральний директор
організовує роботу Концерну та його
учасників, затверджує штатний розпис
на підставі структури і в межах
кошторису Концерну, затвердженого в
установленому порядку, умови оплати
праці працівників, вирішує питання
щодо провадження господарської
діяльності.

Правлінням ДК «Ядерне паливо» було
прийняте рішення від 29.07.2013 року № 9-1,
яким погоджено нову організаційну
структуру концерну, що затверджена
Міністром енергетики та вугільної
промисловості України, у якій
зазначена посада директора з правових
питань (а.с. 91, 92).

22 серпня 2013 року в.о. генерального
директора ДК «Ядерне паливо» було
затверджено штатний розпис Концерну
яким введено дві посади головного
юрисконсульта відділу корпоративного
права з посадови окладом 6 505 грн., при
цьому у штатному розписі не включено
посади директор з правового
забезпечення та директор з правових
питань (а.с. 83).

Відповідно до ст. 62 Господарського
кодексу України, підприємство це
самостійний суб'єкт господарювання,
створений компетентним органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, або іншими суб'єктами
для задоволення суспільних та
особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
законами.

Види та організаційні форми
підприємств в Україні визначені ст. 63
ГК України, які включають державні
підприємства, що діють на основі
державної власності, підприємства на
змішаній формі власності та інших
формах власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України,
підприємство самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис.

Як зазначено вище, позивача звільнено з
роботи з 04.11.2013 року у зв»язку зі
скороченням посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП
України.

Нормами трудового законодавства
України передбачено, що суд при
розгляді спору про поновлення
працівника на роботі зобов»язаний
перевірити наявність підстав для
звільнення, але не вправі обговорювати
питання про доцільність скорочення
чисельності або штату працівників.

Право власника або уповноваженого ним
органу визначати чисельність
працівників і штатний розпис
нормативно закріплено щодо
підприємств та їх об»єднань у ч. 3 ст. 64
ГК України.

З урахуванням вищевикладеного доводи
позивача щодо неправомірності
складання відповідачем штатного
розпису без включення до нього посади
директора з правового забезпечення не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні; штатний розпис затверджений
в.о генерального директора ДК «Ядерне
паливо» відповідно до його
повноважень, визначених Статутом, в
межах організаційної структури,
кошторису витрат та фонду оплати праці
концерну.

Статтею 141 КЗпП України передбачено
обов»язок власника або уповноваженого
ним органу правильно організовувати
працю працівників, створювати умови
для зростання продуктивності.

Як роз»яснено в п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами трудових спорів" від
06.11.1992 р. № 9, розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
Кодексу законів про працю України, суди
зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи
дійсно у відповідача мали місце
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є доказаи
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник чи уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника за
його згодою на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнений
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався
він за два місяці про наступне
вивільнення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про
працю України, трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, а відповідно до ч. 2 ст. 40
Кодексу законів про працю України,
звільнення з підстав, зазначених у
пункті 1 цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 49-2 Кодексу
законів про працю України, про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці. При вивільненні працівників у
випадках зміни в організації
виробництва і праці враховується
переважне право на залишення на роботі,
передбачене законодавством.

Позивач 02 вересня 2013 року був письмово
попереджений про наступне звільнення,
згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, з посади
директора з правового забезпечення,
яка скорочується відповідно до наказів
ДК «Ядерне паливо» від 22.08.2013 року про
зміни в організаційній структурі та
штатному розписі відповідача, при
цьому ОСОБА_1 запропоновано посаду
головного юрисконсульта відділу
корпоративного права (а.с. 7). На даному
попередженні позивач написав про те, що
погоджується на посаду директора з
правових питань ДК «Ядерне паливо».
Працювати на наявній посаді головного
юрисконсульта відділу корпоративного
права позивач згоди не надавав.

З пояснень представника відповідача,
деякі елементи організаційної
структури ДК «Ядерне паливо» та
зв»язки між ними були змінені з
урахуванням завдань концерну,
пов»язаних із реалізацією його
корпоративних прав, у зв»язку з чим
було утворено нову структурну ланку -
управління фінансів та корпоративних
прав до якого увійшли фінансовий,
планово-економічний та відділ
корпоративного права, що
підтверджується штатним розписом від
22.08.2013 року (а.с. 83).

Право визначати чисельність і штат
працівників належить тільки
власникові або уповноваженому ним
органу, тому доцільність скорочення
чисельності або штату працівників
судом не обговорюється, оскільки
вирішення даного питання стосується
внутрішньогосподарської діяльності
підприємства.

Позивач також пояснив, що членом
професійної спілки він не являвся.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що звільнення позивача
проведене відповідачем у
відповідності до вимог законодавства
про працю, а саме: позивача повідомлено
про скорочення займаної ним посади за
два місяці, запропоновано вакантну
посаду, яка була наявною на час
попередження позивача про звільнення
та залишались вакантною на час
звільнення позивача; звільнення
відбулось після двох місяців з дня
отримання позивачем повідомлення; на
час звільнення проведено повний
розрахунок по заробітній платі та
іншим обов'язковим платежам і видано
трудову книжку, тому відсутні підстави
для поновлення позивача на роботі з
виплатою середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

В частині стягнення моральної шкоди
також слід відмовити, оскільки ці
вимоги є похідними та безпосередньо
пов»язані із вирішенням судом питання
щодо звільнення позивача з роботи.

Враховуючи зазначене вимоги в частині
стягнення витрат на правову допомогу
також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 40, 49-2, 141, 232 КЗпП
України, п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами трудових спорів" від
06.11.1992 р. № 9, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215, 218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного концерну «Ядерне паливо»
про скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя