АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4626/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Піхур О.В.
Доповідач - Чобіток
Ухвала

Іменем України

10 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук
Т.І.

при секретарі -Лужецькій І.С.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року в
справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, заінтересована особа :
Публічне акціонерне товариство
"Родовід Банк",-

в с т
а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Бялого М.Г., задоволено. Визнано
неправомірними дії зазначеного
державного виконавця,які полягають в
незаконному ухваленні постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 28.10.2013
року у виконавчому провадженні № 40178108
та скасовано вказану постанову.

Заінтересована особа : Публічне
акціонерне товариство "Родовід Банк" в
апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу та відмовити в задоволенні
скарги, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права при її
постановленні.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника
заінтересованої особи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, обставини
справи , колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 15.10.2013 року
державним виконавцем Відділу
примусового виконавця рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Бялим М.Г. ухвалено постанову
про відкриття виконавчого провадження
№ 40178108 з примусового виконання
виконавчого листа № 2610/19593/2012, виданого
Шевченківським районним судом м. Києва
05.09.2013 року, відповідно до якого в
рахунок стягнення заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ "Родовід Банк" за
кредитним договором № 28.4/СЖ-061.06.2 від
11.07.2006 року у розмірі 814595 доларів США 94
центи, що еквівалентно по курсу НБУ
станом на 07.08.2012 року 6511065,36 грн.
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме - квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_4 на праві власності, шляхом
реалізації предмета іпотеки з
прилюдних торгів, встановивши
початкову ціну на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб»єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій
відповідним відділом державної
виконавчої служби.

15.10.2013 року вказаним державним
виконавцем ухвалено постанову про
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
а 28.10. 2013 року постанову про стягнення з
боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у
розмірі 651106,54 грн., в зв»»язку з тим, що в
семиденний термін боржником
виконавчий лист не виконано та
постанову про накладення арешту на все
майно боржника ОСОБА_1 в межах суми
651106,54 грн..

Звернувшись зі скаргою на дії
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, ОСОБА_1 зазначала, що
відповідно до вимог ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», ст. 589 ЦК України,
ОСОБА_1 - боржник, як майновий
поручитель відповідає перед
стягувачем ПАТ «Родовід Банк» за
невиконання позичальником умов
кредитного договору лише в межах,
встановлених договором іпотеки від
11.07.2006 року - квартирою АДРЕСА_1, а не
всім своїм майном. При цьому кошти, які
надійдуть від примусової реалізації
предмета іпотеки згідно з виконавчим
листом розподіляються на витрати у
виконавчому провадження на виконавчий
збір, на задоволення вимог стягувача за
виконавчим листом, в порядку,
встановленому ст. 43 Закону України «Про
виконавче провадження». У разі
недостатності коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна, для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно, такий документ повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому пунктом 8 частини першої
статті 47 цього Закону України «Про
виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 6, частиною 1 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суд
виходив з того, що при ухвалені
постанов від 28.10. 2013 року про стягнення
з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у
розмірі 651106,54 грн., в зв»»язку з тим, що в
семиденний термін боржником
виконавчий лист не виконано та
постанову про накладення арешту на все
майно боржника ОСОБА_1 в межах суми
651106,54 грн., державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Бялим  М.Г. порушено вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження», що є підставою для їх
скасування .

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим , ухваленим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновків якого
доводи апеляційної скарги не
спростовують.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Згідно з приписами ст. 39 Закону
України «Про іпотеку», у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються зокрема і спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Частиною 1 ст. 41 Закону України
«Про іпотеку» визначено, що
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням
суду або за виконавчим написом
нотаріуса, проводиться, якщо інше не
передбачено рішенням суду, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження»», з дотриманням
вимог цього Закону.

Прилюдні торги проводяться в
двомісячний строк з дня одержання
організатором прилюдних торгів заявки
державного виконавця на їх проведення (
ч. 1 ст. 43 Закону України «Про іпотеку»).

Як вбачається з матеріалів
справи, Шевченківський районний суд м.
Києва судовим рішенням від 09.04.2013 року
в рахунок стягнення заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ "Родовід Банк" за
кредитним договором № 28.4/СЖ-061.06.2 від
11.07.2006 року у розмірі 814595 доларів США 94
центи, що еквівалентно по курсу НБУ
станом на 07.08.2012 року 6511065,36 грн. звернув
стягнення на предмет іпотеки, а саме -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4
на праві власності, шляхом реалізації
предмета іпотеки з прилюдних торгів,
встановивши початкову ціну на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб»єктом оціночної діяльності
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій відповідним відділом державної
виконавчої служби.

Тобто, судовим рішенням
встановлено спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів, які відповідно до
чинного законодавства проводяться
організатором за заявкою державного
виконавця на їх проведення, що виключає
можливість боржника самостійно
виконати рішення суду, внаслідок чого
ухвалення державним виконавцем
постанови про стягнення з боржника
ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі
651106,54 грн., в зв»»язку з тим, що в
семиденний термін боржником
виконавчий лист не виконано, є
незаконним.

Крім того, відповідно до вимог ст.
33 Закону України «Про іпотеку», ст. 589 ЦК
України, майновий поручитель
відповідає перед стягувачем за
невиконання боржником умов кредитного
договору лише в межах предмету іпотеки
, а не всім своїм майном, а тому дії
державного виконавця щодо ухвалення
постанови про накладення арешту на все
майно ОСОБА_1 в межах суми 651106,54 грн.
також є незаконними .

На підставі викладеного ухвала
суду є законною та обґрунтованою,
відповідною встановленим обставинам
справи , підстави до скасування якої
відсутні .

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 31 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді: