Справа № 703/2636/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої-судді
Зайончковської І.А.

при секретарі Сорока
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: Смілянська
міська рада, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу,

встановив:

12 травня 1995 року державним нотаріусом
Смілянської державної нотаріальної
контори за реєстром № 1430 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом в рівних частках на ім'я
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4,
яка складається з 6/25 частин будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
що знаходиться в АДРЕСА_1. Після
отримання вказаного свідоцтва
позивачка реєстрацію в Смілянському
відділку ЧООБТІ свого права власності
на вказане нерухоме майно не здійснила.

Заявниця просить встановити факт
належності їй зазначеного свідоцтва,
оскільки під час його виготовлення на
друкарській машинці у прізвищі не
відобразились всі букви, в зв'язку з чим
вона не може зареєструвати відповідно
до вимог законодавства своє право
власності на спадкове майно та
розпорядитися ним.

Представник заінтересованої особи
заяву визнав повністю, надавши про це
письмову заяву, та просив справу
розглядати без участі його
представника.

Заслухавши заявницю, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню.

Заявниця на підтримку своїх вимог
пояснила, що після смерті батька вона
звернулась за оформленням відповідних
документів про право на спадщину та при
їх отриманні не звернула увагу на те, як
в них вказане її прізвище, хоча
нотаріусом була допущена технічна
помилка, так як у її прізвищі належним
чином не віддрукувались всі букви. Про
це вона дізналась лише зараз коли
почала готувати документи на
реєстрацію свого права власності та
приватизацію земельної ділянки.
Вказані обставини підтверджуються
наданими нею до заяви письмовими
доказами.

Крім того на вимогу суду Черкаським
обласним державним нотаріальним
архівом надана копія спадкової справи,
згідно якої заяву про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_4 подала його дочка
ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3, за заповітом
від 25 серпня 1989 року померлий належну
йому частину будинку та надвірних
споруд, що в АДРЕСА_1 заповів дружині
ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_2. Також надано
свідоцтво про народження, де померлий
записаний батьком ОСОБА_2 та витяг з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб, за яким
дружині ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу
присвоєно прізвище «ОСОБА_2» і
свідоцтво про розірвання шлюбу, за яким
дружині залишено прізвище чоловіка
«ОСОБА_2». Таким чином всі документи в
спадковій справі були на спадкоємця
«ОСОБА_2» і її прізвище «ОСОБА_2»
вказано у свідоцтві про право на
спадщину за заповітом помилково при
відсутності для цього будь-яких
підстав.

Таким чином суд вважає, що належність
особі свідоцтва про право на спадщину
за законом доведено в суді, а тому
керуючись ст. ст.10, 59, 60, 213, 215, 256-259 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити, що свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане 12 травня
1995 року за реєстром № 1430 державним
нотаріусом Смілянської державної
нотаріальної контори Таран Г.В. на ім'я
«ОСОБА_2» після смерті ОСОБА_4, належить
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайсуд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасоване.

Головуюча:
І. А. Зайончковська