пр.№ 2/464/286/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко
О.М.

при секретарі
Грицунь З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «СК
«Інтер-Поліс» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду з позовом,
уточнивши вимоги якого просять
стягнути з відповідачів матеріальну та
моральну шкоду, спричинену їм та їх
неповнолітнім дітям внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а саме
із відповідача ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2
29 284 грн. 56 коп. матеріальної шкоди, 510
грн. франшизи та 15 000 грн. завданої йому
моральної шкоди, а також 20 000 грн.
моральної шкоди завданої
неповнолітній ОСОБА_5 та 10 000 грн.
моральної шкоди завданої ОСОБА_6, в
користь ОСОБА_3 25 530 грн. матеріальної
шкоди та 20000 грн. моральної шкоди; із
відповідача ПАТ «СК «Інтер-Поліс» в
користь ОСОБА_2 7 207 грн. 25 коп.
страхового відшкодування, 3% річних в
сумі 230 грн. 88 коп. та пеню за кожний
день прострочки виконання зобов»язань,
починаючи з 06.04.2012р., 300 грн. витрат за
послуги евакуатора та 545 грн. за
проведення авто товарознавчого
дослідження. В обгрунтування позовних
вимог покликаються на те, що 17.09.2011р. в
с.Солонка, Пустомитівського району,
Львівської області сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
належного їм автомобіля та автомобіля
належного відповідачу, під його
керуванням. В результаті даної пригоди
пошкоджено їх автомобіль, а їм та їх
неповнолітнім дітям спричинені
тілесні ушкодження та значний стрес.
Постановою від 01.11.2011р. відповідача
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно
висновку експерта завдана
пошкодженням автомобіля матеріальна
шкода становить 24564 грн.25 грн., однак,
ПАТ «СК «Інтер-Поліс», якою було
застраховано відповідальність
відповідача, страхове відшкодування
виплачено позивачам у сумі 16847 грн.,
відтак, їм не виплачено 7717 грн. 25 коп.
страхового відшкодування. Також
невідшкодованими залишились витрати
на евакуацію автомобіля в сумі 300 грн.
та проведення автотоварознавчого
дослідження в сумі 545 грн. Крім цього, у
зв»язку із отриманими тілесними
ушкодженнями були змушені звертатись
до медичних закладів для обстеження, у
неповнолітньої ОСОБА_5 від пережитого
стресу почалось заїкання, на що ними
понесено витрати в сумі 1793 грн.60 коп.
24.10.2011р. у зв»язку із пошкодженням
автомобіля та неможливістю його
експлуатації ОСОБА_2 був звільнений з
посади старшого менеджера по збуту,
яка була пов»язана із використанням
його транспортного засобу, на вказаній
посаді його середній заробіток
становив 3 446 грн. У зв»язку із
пошкодженням автомобіля позивач був
змушений погодитись на менш оплачувану
роботу із оплатою в розмірі 1260 грн.,
відтак, позивач поніс збитки, пов»язані
із недоотриманням доходу в розмірі 2 186
грн. щомісяця, таким чином йому завдано
матеріальної шкоди (упущена вигода) в
сумі 26 232 грн. за період з 24.10.2011р. по
24.10.2012р. Також понесено витрати на
перевезення в сумі 1013 грн., 20 грн. 96 коп.
на поштові послуги, 225 грн. на отримання
дубліката експертної оцінки. Позивачці
ОСОБА_3 завдана матеріальна шкода у
вигляді неотриманого заробітку з
04.01.2012р. по довтень 2012р. в сумі 25530 грн.,
оскільки саме з 04.01.2012р. у неї
закінчувалась відпустка по догляду за
дітьми і вона повинна була приступити
до роботи, на якій її заробіток
становив 2553 грн., однак, враховуючи
отримані дітьми психологічні травми, а
саме неврозоподібний стан,
гіперкінетичний синдром (невралгічні
тіки) була змушена продовжити
неоплачувану відпустку по догляду за
дитиною. Крім того, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди їм було
спричинено і моральну шкоду, яка
виразилась у душевних переживаннях в
зв»язку з значним пошкодженням їх
майна та фізичному болю, у зв»язку з
отриманням тілесних ушкоджень, а також
душевних стражданнях через
протиправну поведінку щодо них, їх
неповнолітніх дітей, через поведінку
відповідача після події, який ображав
та принижував їх у присутності
неповнолітніх дітей, безпідставно
звинувачував у вчиненні протиправних
діянь. У зв»язку із зазначеним було
суттєво порушено їх нормальний
життєвий уклад, позивач був змушений
звільнитись з роботи, позивачка
продовжила неоплачувану відпустку, у
зв»язку із відсутністю через це коштів
були змушені отримувати кредити для
медичних обстежень та проживання
сім»ї. Через отримані тілесні
ушкодження були змушені неодноразово
проходити медичні обстеження, їх
неповнолітні діти, які отримали
сильний стрес, до даного часу бояться
переїздів у транспорті та
пробуджуються вночі, а неповнолітня
ОСОБА_5 почала сильно заікатись, через
що незручно почувається у суспільстві,
перестала відвідувати дитячий садок,
відчуває дискомфорт при спілкуванні із
дітьми, що негативно впливає на її
психологічний розвиток.

В судовому засіданні позивачі та їх
представник позов підтримали, дали
пояснення аналогічні змісту позовної
заяви, просять позов задоволити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
в судовому засіданні позов не визнали
та пояснили, що дійсно 17.09.2011р. мала
місце дорожньо-транспортна пригоди з
вини відповідача. Однак,
цивільно-правова відповідальність
відповідача застрахована, у зв»язку із
чим позивачу виплачено страхове
відшкодування за завдану шкоду.
Заявлені у позові вимоги є
необґрунтованими, оскільки немає
жодного зв»язку між діями відповідача
та звільненням позивача з роботи,
продовженням відпустки позивачки.
Внаслідок події ні позивачі, ні їх діти
не отримали жодних тілесних ушкоджень,
а тому твердження про необхідність
обстеження та лікування є
безпідставними. Вважають, що причиною
пред»явлення даного позову стало
порушення відносно позивача
кримінальної справи за спричинення
тілесних ушкоджень відповідачу та його
дружині. Можливо неповнолітня ОСОБА_5 і
зазнала моральної шкоди, однак не в
тому розмірі, який вказано позивачами.
При визначенні розміру завданої їй
шкоди просять врахувати вимоги
розумності та справедливості,
наявність у відповідача онкологічного
захворювання та його майновий стан, в
решті позову просять відмовити.

Представник відповідача ПАТ «СК
«Інтер-Поліс» в судове засідання не
з»явився, подав письмові пояснення на
позов, у яких зазначив, що позивачу було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі визначеному звітом про оцінку
транспортного засобу, з відрахуванням
розміру франшизи 510 грн., яка підлягає
сплаті винною особою. Вимоги про
стягнення пені та 3% річних є
безпідставними, оскільки зазначена
форма відповідальності не передбачена
умовами договору страхування. Просить
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивачів,
відповідача, їх представників,
показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, оглянувши матерали
справи про адміністративне
правопорушення №3-3475/11, матеріали ЖРЗПЗ
№3209, з»ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договору
підряду, оренди, тощо) володіє
транспортним засобом. Ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ст.1194 Цивільного кодексу
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Судом встановлено, що 17.09.2011 р. близько
12.30 год. на 545 км. автодороги Київ-Чоп в
с.Солонка, Пустомитівського району,
Львівської області, мала місце
дорожньо-транспортна пригода між
автомобілем позивача марки «ВАЗ», д.н.
НОМЕР_1 та автомобілем відповідача
марки «Хюндай», д.н. НОМЕР_2, в
результаті якої транспортний засіб
позивача зазнав технічних пошкоджень.

Вказана дорожньо-транспортна пригода
сталась з вини відповідача ОСОБА_4, який
в порушення пункту 13.1 Правил
дорожнього руху України, керуючи
автомобілем, не врахував дорожньої
обстановки та не дотримався безпечної
дистанції .

Зазначені обставини підтверджується
постановою судді Сихівського
районного суду м.Львова від 01.11.2011р.,
якою відповідача визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК
України вказана постанова є
обов»язковою в частині, що стосується
вчинених відповідачем дій, тому вина
відповідача у вчиненні ДТП не підлягає
доказуванню. Крім того, зазначена
обставина визнається відповідачем.

Як стверджується полісом №АА/0147811
цивільно-правову відповідальність за
шкоду заподіяну транспортним засобом
марки «Хюндай», д.н. НОМЕР_2 на період з
07.04.2011 р. до 06.04.2012р. застраховано в ПАТ
«СК «Інтер-поліс»

Згідно звіту про оцінку транспортного
засобу №68/11 від 05.10.2011р. вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«ВАЗ», д.н. НОМЕР_3 з врахуванням
коефіцієнта фізичного зносу становить
24564 грн. 25 коп.

Як встановлено судом та визнано
сторонами цивільно-правова
відповідальність відповідача на
момент ДТП була застрахована ПАТ «СК
«Інтер-поліс», полісом страхування
визначено суму франшизи в розмірі 510
грн. 06.04.2012р. відповідачем ПАТ «СК
«Інтер-поліс» виплачено позивачу
страхове відшкодування в розмірі 17 016
грн. 89 коп., визначеного звітом про
оцінку №12/032 від 16.02.2012р., складеного
начальником відділу виплат ПАТ «СК
«Інтер-поліс». Проте, вказаний висновок
виконаний особою, яка не відповідає
вимогам ст.5 Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні», а також
не відповідає вимогам ОСОБА_10
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів.
Враховуючи наведені обставини, суд
вважає, що завдана пошкодженням
автомобіля позивачу матеріальна шкода
становить 24564 грн. 25 коп., відтак із
відповідача ПАТ «СК «Інтер-поліс»
підлягає стягненню страхове
відшкодування в сумі 7 207 грн. 25 коп., що
становить різницю між завданою шкодою,
виплаченим страховим відшкодуванням
та сумою франшизи (24564,25 грн. - 17016,89 грн. -
510 грн.). Вказана сума шкоди підлягає
стягненню з врахуванням 3% річних, що
згідно розрахунку позивача становить
230 грн. 88 коп. на підставі ст.625
Цивільного кодексу України. Сума
франшизи в розмірі 510 грн. підлягає
стягненню із відповідача ОСОБА_4 в силу
ст.12 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Крім того, відповідно до ст.29
зазначеного Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки. Статтею 34 цього ж Закону
визначено, що якщо представник
страховика не з'явився на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків,
у визначений строк, потерпілий має
право самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
зобов'язаний відшкодувати потерпілому
витрати на проведення експертизи
(дослідження).

Як встановлено судом позивачем
понесено витрати на евакуацію
транспортного засобу в сумі 300 грн. та
на проведення авто товарознавчого
дослідження 545 грн., що підтверджено
відповідними квитанціями, а тому
зазначена шкода підлягає стягненню із
відповідача ПАТ «СК
«Інтер-поліс».Вимога про стягнення
пені є необґрунтованою, не
підтверджена жодними розрахунками, а
тому не підлягає до задоволення.

Вимога позивачів про відшкодування
втраченого заробітку не підлягають до
задоволення з огляду на відсутність
причинного зв»язку між діями
відповідача та зміною місця роботи
позивача (яка мала місце за власним
бажанням) і продовженням відпустки
позивачки.

Щодо відшкодування витрат на медичне
обстеження, перевезення, поштові
послуги то такі не підлягають до
задоволення зважаючи на те, що медичні
обстеження мали місце через тривалий
період часу після події, частина з них
пов»язана із наступною вагітністю
позивачки, відтак, відсутні
беззаперечні дані про понесення
зазначених витрат у зв»язку із
дорожньо-транспортною подією чи її
наслідками.

Проте, судом встановлено, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце з вини відповідача
позивачам та їх неповнолітнім дітям
завдано моральної шкоди, яка
виразилась у фізичному болі від ударів
під час події, душевних переживаннях
через протиправну поведінку щодо них
та членів їх сім»ї (неповнолітніх
дітей), а щодо позивача ОСОБА_2 і у
душевних переживаннях, у зв»язку із
пошкодженням його майна. У зв»язку із
значним пошкодженням майна,
неможливість його експлуатації, через,
пережиття негативних емоцій
пов»язаних із самою подією,
необхідність вжиття заходів для
відшкодування заподіяної шкоди,
позбавлення можливості
використовувати транспортний засіб
було значно порушено нормальний
життєвий уклад позивачів. Крім того, як
встановлено висновком
судово-психологічної експертизи
неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5
внаслідок ДТП отримали психологічні
травми, а саме: стійкий сильний стрес,
страх переїздів, як підтверджено
показаннями свідка ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_13 неповнолітня ОСОБА_5 після
події почала заікатись, чого не
спостерігалось до цього. Відтак,
враховуючи зазначені обставини, а
також тривалість та значність затрат
для відновлення звичного життєвого
становища, в т.ч. нормалізації
психологічного стану неповнолітніх
дітей, суд приходить до висновку, що
розмір грошового відшкодування за
завдану позивачу ОСОБА_2 моральну шкоду
становить 3 000 грн., позивачці ОСОБА_3 - 5000
грн., неповнолітній ОСОБА_6 - 5500 грн.,
неповнолітній ОСОБА_5 - 8 000 грн.

Відповідно до чинної на час виникнення
спірних правовідносин ст.22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» потерпілому відшкодовується
також моральна шкода, передбачена
пунктами 1, 2 частини другої статті 23
Цивільного кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу
України, таке відшкодування у розмірі,
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на зазначене положення Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір такого відшкодування
становить 5000 грн. (5% від страхового
ліміту 100 000 грн.), відтак, враховуючи те,
що позивачам та їх неповнолітнім дітям
завдано моральну шкоду визначену п.1,2
ст.23 Цивільного кодексу України, а
позивачу ОСОБА_2 і передбачену п.3 цього
кодексу, суд вважає, що частину
відшкодування за спричинену позивачам
моральну шкоду слід стягнути з
відповідача ПАТ «СК «Інтер-поліс», а
саме в користь позивача ОСОБА_2 - 1500 грн.,
оскільки йому заподіяно також і
моральну шкоду визначену п.3 ст.23 ЦК
України, в користь позивачки ОСОБА_3
5000 грн., в користь позивача в за шкоду
завдану неповнолітнім дітям по 5000 грн.

Решта частина відшкодування за завдану
моральну шкоду ОСОБА_2 - 1500 грн. та
неповнолітній ОСОБА_5 - 3000 грн. підлягає
стягненню із відповідача ОСОБА_4, як з
особи винної у її завданні.

На підставі ст. ст.23, 1167, 1187 Цивільного
кодексу України та керуючись ст.ст.10,11,
60,209-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково. Стягнути з
ПАТ «СК «Інтер-Поліс» в користь ОСОБА_2 8
283 гривні 13 коп. відшкодування
матеріальної шкоди та 1 500 грн.
моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 510
гривень відшкодування матеріальної
шкоди (франшиза) та 1 500 грн. моральної
шкоди.

Стягнути з ПАТ «СК «Інтер-Поліс» в
користь ОСОБА_3 5 000 гривень
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ПАТ «СК «Інтер-Поліс» в
користь ОСОБА_2 в інтересах малолітньої
ОСОБА_6 5000 гривень відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути в користь ОСОБА_2 в інтересах
малолітньої ОСОБА_5 відшкодування
моральної шкоди із ПАТ «СК
«Інтер-Поліс» в сумі 5000 гривень, із
ОСОБА_4 3000 тисячі гривень.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з часу отримання його копії.

Головуюча: