Справа №295/1250/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді
Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з
Пискун М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про надання дозволу на виїзд за кордон
без згоди батька та надання дозволу на
виготовлення проїзного документу для
виїзду неповнолітньої дитини за кордон
без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач
звернулася до суду з вищезгаданим
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з
21.12.1996 року по 08.02.2007 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем і від шлюбу мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розлучення проживає разом з нею та
знаходиться на її утриманні. Вона
самостійно її виховує, займається її
розвитком і матеріально утримує.
Донька займається в спортивному клубі
«Авангард», який постійно організовує
поїздки за кордон зв'язку з проведенням
спортивних змагань, що проводяться в
різних країнах світу. Однак, попри
реальну можливість організації
закордонних спортивних поїздок нашої
доньки, відповідач безпідставно не
надає дозволу на виїзд дитини за
кордон, чим перешкоджає її
гармонійному розвитку та фізичному
вихованню. Тому просить надати дозвіл
на виїзд за межі України ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу її
батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дозволити оформити проїзний документ
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народилася в м.
Житомирі, без нотаріально посвідченого
на це клопотання її батька - ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з підстав,
зазначених у позовній заяві. Зазначила,
що дитина постійно займається в
спортивному клубі «Авангард», який
організовує поїздки за кордон у зв'язку
з проведенням спортивних змагань, а
тому є необхідність виїзду дитині за
кордон.

Відповідач у судове засідання повторно
не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки до суду
неповідомив, заяви про розгляд справи
за його відсутності до суду не
надходило. Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду, про що свідчить направлення
судом рекомендованим відправленням
судових повісток за зареєстрованим
місцем проживання відповідача та
оголошення в газеті «Житомирщина» №
39-40 від 15.04.2014 року.

Враховуючи те, що у справі є
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи у відсутності
відповідача, що відповідає положенням
ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, з'ясувавши фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позовна
заява, оцінивши докази в їх сукупності,
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються ст. 4
Закону України "Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України", де зазначено, що у разі
відсутності згоди одного з батьків на
виїзд дитини за кордон, це питання може
бути вирішено судом.

Конвенцією про права дитини, яка
ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789 від 27.02.1991 року, в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 СК
України дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України, а
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем 21.12.1996 року
було зареєстровано шлюб, який 08.02.2007
року розірвано, що підтверджується
копіями паспорту та свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с. 6,8). Відповідач є
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_4
проживає зі своєї матір'ю - позивачем
ОСОБА_2, підтвердженням чому є довідка
ЖБК «Полісся» № 789 від 03.12.2013 року (а.с. 7).

Згідно довідки № 18 від 20.01.2014 року,
виданої Житомирською дитячо-юнацькою
спортивною школою «Авангард» (а.с. 12),
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно займається
в Житомирській дитячо-юнацькій
спортивній школі «Авангард» на
відділенні спортивної аеробіки, має 11
спортивний розряд.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та у їхньому супроводі, або у супроводі
осіб, які ними уповноважені.

Положеннями ст. 4 Закону України від 21
січня 1994 року «Про порядок виїзду з
України громадян України» визначено
можливість ухвалення судом рішення на
виїзд дитини за кордон.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. У клопотанні зазначаються
відомості про дитину, а також про
відсутність обставин, що обмежують
відповідно до цього Закону право на
виїзд за кордон (лише для дітей віком
від 14 до 18 років). За відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Згідно п. 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 (у редакції Постанови Кабінету
Міністрів України від 25.08.2010 року № 724),
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, здійснюється
без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків у разі пред'явлення
документів або їх нотаріально
засвідчених копій, зокрема, рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки необхідність виїзду за кордон
ОСОБА_4 викликана участю в спортивних
змаганнях із аеробіки, тому суд вважає
за необхідне надати дозвіл на виїзд
дитини з України за кордон без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_3.

В даному випадку виїзд дитини за кордон
не пов'язаний із виїздом на постійне
місце проживання або довгострокове
перебування за межами України з інших
причин, а тому внаслідок ухвалення
такого рішення право батька на
піклування, спілкування чи виховання
дитини ніяким чином не порушується і
не обмежується.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 7, 155 СК України, ст. 313 ЦК України,
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», Конвенцією про права дитини,
яка ратифікована Постановою Верховної
Ради №789 від 27.02.1991 року, Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року № 57, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 74,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд за кордон до
досягнення нею повноліття без згоди її
батька - ОСОБА_3.

Дозволити оформити проїзний
документ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
народилася в м. Житомирі, без
нотаріально посвідченого на це
клопотання її батька - ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
Н.Ф.Слюсарчук