АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3509/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновськой Г. В. Доповідач -
Дерев'янко О.Г. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2-
представника ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
треті особи : товариство з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль», ОСОБА_6 про звернення стягнення
на заставлене майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із вказаним позовом до
відповідача ОСОБА_3 про звернення
стягнення на заставлене майно.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що на підставі договору
позики від 08.10.2008 року вона передала
відповідачу грошові кошти в розмірі 250
000 гривень для особистих потреб, строк
повернення до 08.10.2014 року. Додатковою
угодою від 08.10.2008 року вони змінили
строк повернення коштів до 08.10.2011 року.
При укладанні договору позики між ними
09.10.2008 року укладено договір застави,
згідно якого в забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики ОСОБА_3
надав у заставу належне йому на праві
власності рухоме майно: автомобіль
марки BMW, рік випуску 2008 року, модель
Е60523і, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2. Оскільки
відповідач грошей не повернув,
позивачка просила стягнути з
відповідача заборгованість за
договором позики шляхом реалізації
заставленого майна, а також стягнути
судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4-
відмовлено в повному обсязі.(а.с.124-126)

В апеляцiйнiй скарзi ОСОБА_2- представник
відповідача ОСОБА_3 ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права (а.с.137-140).

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних пiдстав.

З матеріалів справи та наданих
позивачем копій документів вбачається,
що 08.10.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3
укладено договір позики, за яким
позивачка передала відповідачу
грошові кошти в розмірі 250 000 гривень
для особистих потреб, строк повернення
до 08.10.2014 року. (а.с.5)

Додатковою угодою від 08.10.2008 року ( в цей
же день) сторонами змінено строк
повернення коштів отриманих
відповідачем до 08.10.2011 року. (а.с.6)

09.10.2008 року між сторонами укладено
договір застави, згідно якого в
забезпечення виконання зобов'язань за
договором позики ОСОБА_3 надав у
заставу належний йому на праві
власності рухоме майно: автомобіль
марки BMW, рік випуску 2008 року, модель
Е60523і, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який в цей
же день був зареєстрований за
відповідачем.(а.с.14)

Відповідно до свідоцтва про зміну
імені від 29.07.2010 року ОСОБА_7 змінила
ім'я на «ОСОБА_7». (а.с.19)

Відповідно до витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна, 24
квітня 2009 року реєстратором
зареєстровано заборону відчуження
автомобіля BMW, рік випуску 2008 року,
модель Е60523і, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить боржнику ОСОБА_3 № НОМЕР_3,
обтяжувач ОСОБА_8

14.12.2010 року зареєстровано обтяження -
арешт рухомого майна, втому числі і на
автомобіль BMW, рік випуску 2008 року,
модель Е60523і, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить боржнику ОСОБА_3 за № НОМЕР_4
на підставі постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 23262463,
14.12.2010 року, Жовтневий ВДВС
Дніпропетровського МУЮ.(а.с.12-13)

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 22.02.2011 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від
26.05.2011 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.09.2011 року, на користь ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 заборгованість за
договором фінансового лізингу у
розмірі 2375411,62 грн.

Цим же судовим рішенням встановлено, що
28 лютого 2009 року між ТОВ «Райффайзен
Лізинг Аваль» та ОСОБА_3, а також іншими
особами, укладено договір поруки, за
яким ОСОБА_3 та інші особи, які також
уклали договори поруки, та
зобов'язались відповідати як солідарні
боржники за зобов'язаннями
лізингоодержувача ТОВ «Укртек» перед
ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» за
договором фінансового лізингу. (а.с. 51-55)

Таким чином вбачається, що тільки після
укладення ОСОБА_3 28.02.2009 року договору
поруки з ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль»,
ОСОБА_7 24 квітня 2009 року зареєструвала
обтяження на спірний автомобіль за
нібито укладеним між нею та
відповідачем 09.10.2008 року договором
застави.

Ухвалами суддів Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 29.10.2010 року
та 03.12.2010 року накладено арешт, зокрема,
на автомобіль «BMW E60523i» номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.
(а.с.56,68)

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Частиною першою ст.. 3 Закону України
«Про заставу» передбачено, що застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про заставу», заставою може бути
забезпечена будь-яка дійсна існуюча
або майбутня вимога, що не суперечить
законодавству України, зокрема така, що
випливає з договору позики, кредиту,
купівлі-продажу, оренди, перевезення
вантажу тощо.

Судом першої інстанції вірно зазначено
в рішенні про те, що сторонами не надано
суду оригінали як договору позики,
додаткової угоди так і договору
застави, надані ксерокопії зазначених
документів належним чином не
засвідчені, тому їх прийняти не можна.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про те, що не знайшов свого
підтвердження факт укладення договору
позики, а також додаткової угоди, і
позивачем та відповідачем такі
висновки суду не спростовано.

Відсутність боргового документа у
кредитора унеможливлює обов'язок
боржника виконати зобов'язання, та
навпаки позбавляє боржника у разі
виконання зобов'язання підтвердити
його виконання, оскільки такий
документ у відповідача також
відсутній.

В апеляційній інстанції представник
відповідача пояснила суду, що
оригінали документів позики,
додаткової угоди та застави не
збереглися, така узгоджена позиція
сторін викликає обґрунтовані сумніви
щодо їх реального укладання.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про недопустимість наданих
позивачкою доказів, тому стягнути борг
на підставі цих копій документів
шляхом реалізації майна не є можливим.

Колегія суддів вважає, що наявність
тільки реєстрації обтяження на рухоме
майно (яке ніким не скасовано) -
автомобіль «BMW E60523i» номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2
ОСОБА_7, не є підставою для задоволення
пред'явленого позивачкою позову.

Посилання суду першої інстанції на те,
що позиції сторін, та їх представників
у справі повністю співпадають, про що
свідчить оскарження рішення суду
тільки відповідачем на користь якого
ухвалено рішення, та висновок суду про
штучний характер спору за даним
позовом з метою ухилення від майнової
відповідальності відповідача за
іншими спорами перед третіми особами
заслуговують на увагу.

Задоволення позову шляхом реалізації
заставленого майна - автомобіля «BMW
E60523i» номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3, порушуватиме права та
законні інтереси ТОВ «Райффайзен
Лізинг Аваль» та суперечитиме ухвалам
суддів Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 29.10.2010 року та
03.12.2010 року, а також рішенню Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
22.02.2011 року.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.218, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- представника
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :