Справа №442/520/14-ц
Провадження №2/442/440/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року

Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання
договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним договіру міни від 09
серпня 2010 р., посвідченого приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_4,
зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2
квартиру номер АДРЕСА_1, яка була
отримана ним за договором міни від 09
серпня 2010 р. та зобов'язати ОСОБА_2
повернути ОСОБА_3 квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2, і яка
отримана нею за договором міни від 09
серпня 2010 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що він,
ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про
одруження серія НОМЕР_1, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Дрогобицького
міського управління юстиції
Львівської області 17 березня 2001 року,
перебуває у шлюбі з ОСОБА_2. Зазначений
шлюб у встановленому законом порядку
на цей час не розірвано та не визнано
недійсним.

У період перебування у шлюбі ОСОБА_2
придбала квартиру номер АДРЕСА_1.

Відповідно до договору міни від 09
серпня 2010 р., посвідченого приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2
передала квартиру номер АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 в обмін на квартиру номер
АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 відчужила квартиру номер
АДРЕСА_1, і яка була придбана нею під час
перебування у зареєстрованому шлюбі,
без нотаріально засвідченої письмової
згоди чоловіка ОСОБА_1.

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Зважаючи на те, що договір міни від 09
серпня 2010 р. укладено з порушенням
наведених вище норм цивільного та
сімейного законодавства, такий договір
підлягає визнанню недійсним в судовому
порядку, а отримана ОСОБА_3 квартира
номер АДРЕСА_1, підлягає поверненню
ОСОБА_2, а отримана ОСОБА_2 квартира
номер АДРЕСА_2, підлягає поверненню
ОСОБА_3

Позивач - ОСОБА_1 та його представник в
попереднє судове засідання з'явилися,
позовні вимоги підтримують, просять
позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 у попереднє судове
засідання не з'явилася, надіслала заяву
про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у попереднє судове
засідання з'явився, позовні вимоги
визнає, не заперечує проти їх
задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, про час і місце слухання
справи була належним чином
повідомлена.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов є підставним та таким
що підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до статті 368 Цивільного
кодексу України спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 Сімейного
кодексу України дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 65 Сімейного
кодексу України дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена.

Відповідно до статті 657 Цивільного
кодексу України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Отже, квартира номер АДРЕСА_1 є об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і для укладання договору міни
необхідна була нотаріально посвідчена
згода ОСОБА_1.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про
визнання договору недійсним є
підставними і підлягають до
задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 118, 119 ЦПК України, ст.
ст. 16, 220, 328, 392, 635, 655, ЦК України та ст. 41
Конституції України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір міни від 09
серпня 2010 р., який посвідчений
приватним нотаріусом Дрогобицького
районного нотаріального округу ОСОБА_4

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка була отримана ним за даним
договором міни від 09 серпня 2010 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, яка отримана нею за даним
договором міни від 09 серпня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк.

Суддя _______________