Номер провадження: 22-ц/785/4029/14
Номер справи місцевого суду: 509/5507/13-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі - Орловій С.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності апелянта, ОСОБА_2, його
представника по довіреності,
представника комунального
підприємства «Одеський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі», по довіреності,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 25.02.2014р.

по справі за позовом комунального
підприємства «Одеський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» до ОСОБА_2

про розірвання кредитного договору,
дострокове погашення кредиту,
стягнення штрафу і судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

Між позивачем, комунальним
підприємством «Одеський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» і ОСОБА_2
укладений Кредитний договір від
27.03.2012р. №1964.

Сума Кредитного договору складає
100000,00грн. які відповідач отримав
строком на 30 років для будівництва
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

30.08.2012р. між сторонами було складено
додаткову угоду №1 до основного
договору від 27.03.2012р. №1964 про
збільшення суми кредиту на 30000,00грн.,
всього відповідачу надано кредит в
сумі 130000,00грн.

В якості забезпечення зобов'язання за
кредитним договором між сторонами
укладено Договір Іпотеки від 10.04.2012р.
Предметом Іпотеки є нерухоме майно,
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1

28.11.2013р. була проведена виїзна
перевірка об'єкту будівництва за
адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що
відповідач здійснює будівництво за
іншою адресою: АДРЕСА_2, що свідчить про
нецільове використання кредитних
коштів. Комісія також встановила, що за
адресою: АДРЕСА_1 земельна ділянка
знаходиться у неосвоєному стані, без
будь - яких ознак будівництва.

Відповідно до п.4.1 умов Кредитного
договору №1964 сторона ( позичальник) за
нецільове використання кредиту
сплачує Фонду штраф в розмірі 25% від
суми кредиту.

В ході розгляду справи позивач уточнив
позовні вимоги, просив розірвати
Кредитний договір від 27.03.2012р. №1964, який
укладений між «Одеським обласним
фондом підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі» і
ОСОБА_2;

стягнути з відповідача на користь
Фонду залишок кредиту в сумі 121812,28грн.;

стягнути з ОСОБА_2 на користь Фонду суму
штрафу відповідно до п. 4.1 за не цільове
використання кредиту в сумі 32500,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фонду суму
судового збору.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням суду 1 інстанції від 25.02.2014р.
позовні вимоги Фонду задоволені.

Розірвано Кредитний договір від
27.03.2012р. №1964, який укладений між
«Одеським обласним фондом підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» і ОСОБА_2

Стягнуто з відповідача на користь
Фонду залишок кредиту в сумі 121812,28грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фонду суму
штрафу відповідно до п. 4.1 за нецільове
використання кредиту в сумі 32500,00грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фонду суму
судового збору.

В апеляційній скарзі апелянт,
відповідач, просить скасувати рішення
суду 1 інстанції, постановити нове
рішення про відмову в позові,
посилаючись на те що висновок суду не
відповідає доказам, що зібрані по
справі.

В апеляційному суді апелянт,
відповідач, його представник,
підтримали апеляційну скаргу.

Представник позивача вважає рішення
законним і обґрунтованим, просив
відхилити апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, заперечення на неї, колегія
дійшла висновку апеляційну скаргу
відхилити з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюється вимогами
ст.ст.526, 527 ЦК України, умовами
Кредитного договору від 27.03.2012р. №1964,
додаткової угоди №1 від 30.08.2012р. до
основного договору 27.03.2012р. №1964,
Договором Іпотеки від 10.04.2012р., які були
укладені між сторонами.

По матеріалам справи встановлено, що
між позивачем, ОСОБА_2 (Позичальник) і
комунальним підприємством «Одеський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» (Фонд), укладений Кредитний
договір від 27.03.2012р. №1964.

Пунктом 1.1 вказаного договору
зазначено, що відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 05
жовтня 1998р. №1597, із змінами та
доповненнями та згідно правил надання
кредитів затвердженого рішенням
Одеської обласної ради від 28 жовтня
2011р.№268- VI» Фонд надає Позичальнику
кредит для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, терміном
на 30 років на суму 100000,00грн.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що за
користування кредитом встановлюється
плата в розмірі 3 відсотків річних.

Відповідно до п.4.1 умов Кредитного
договору №1964 сторона ( позичальник) за
не цільове використання кредиту
сплачує Фонду штраф в розмірі 25% від
суми кредиту (а.с.6-10).

30.08.2012р. між тими ж сторонами було
укладено додаткову угоду №1 до
основного договору від 27.03.2012р. №1964
про збільшення суми кредиту на 30000,00грн.
З урахуванням умов додаткової угоди №1
позичальнику було надано кредит для
будівництва житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, терміном на 30 років на
загальну суму 130000,00грн.(а.с.4-5).

Таким чином, за умовами кредитного
договору і додаткової угоди до нього,
позивачу було надано кредит в сумі
130000,00грн. за цільовим призначенням -
будівництво житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1

Пунктом 3.1 кредитного договору
передбачено, що Фонд має право
перевіряти фактичне освоєння наданих
коштів та їх цільове використання ,
шляхом візуального обстеження, а також
забезпечення та перспективу
повернення кредиту.

Пунктом 3.2.2 кредитного договору
передбачено обов'язок Фонду на
підставі отриманих документів
аналізувати платоспроможність
Позичальника, перевіряти
забезпеченість і цільове використання
кредиту та вносити пропозиції про
подальші відносини з Позичальником.

Пунктом 3.4.1 кредитного договору
передбачено обов'язок Позичальника
використовувати кредит за цільовим
призначенням відповідно до п.1.1 даного
договору.

28.11.2013р. представником Фонду було
здійснено перевірку об'єкта
будівництва за вказаною в кредитному
договорі адресою. За наслідками
перевірки встановлено, що грошові
кошти, отримані відповідачем він
використовує не за призначенням,
здійснює будівництво житлового
будинку за іншою адресою: АДРЕСА_2.
Також встановлено, що територія
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
відповідачем не освоєна.(а.с.17-21).

Таким чином встановлено, що відповідач,
отримавши грошові кошти за кредитним
договором, використовував ці кошти в
порушення умов договору не за
призначенням, встановлено нецільове
використання кредитних коштів
відповідачем.

Відповідно до п.4.1 умов Кредитного
договору №1964 сторона ( позичальник) за
не цільове використання кредиту
сплачує Фонду штраф в розмірі 25% від
суми кредиту, за розрахунком позивача
сума штрафу складає суму 32500,00грн.

Ст. 651 ЦК України передбачено підстави
для зміни або розірвання договору.
Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

По матеріалам справи встановлено, що
відповідач, шляхом використання
кредитних коштів не за призначенням,
грубо порушив умови кредитного
договору. Дав оцінку доказам, що
зібрані по справі, суд 1 інстанції
дійшов висновку про розірвання
договору, стягнення з відповідача на
користь Фонду залишок кредиту в сумі
121812,28грн., суми штрафу відповідно до п.
4.1 за нецільове використання кредиту в
сумі 32500,00грн., суми судового збору.

В апеляційній скарзі і в апеляційному
суді відповідач посилається на те, що
він фактично отримав згоду від
керівництва Фонду використовувати
кредитні кошти на будівництво за
адресою: АДРЕСА_2, витрати на
будівництво значні, тому він не мав
можливості розпочати будівництво з
нуля, освоїти нову земельну ділянку,
просив звернути увагу, що погашення
суми кредиту ним здійснювалося з
випередженням графіка.

Колегія вважає, що вказані доводи не
дають підстав для скасування рішення
місцевого суду, оскільки між сторонами,
Фондом і відповідачем було узгоджено і
підписано кредитний договір, додаткова
угода до нього, відповідач,
Позичальник, за умовами договору
зобов'язаний був використовувати
кредитні кошти строго за призначенням,
але в ході розгляду справи було
доказано, що відповідач умови договору
порушив, що дає підставу для розірвання
договору, стягнення суми кредиту і
суми штрафних санкцій.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК
України суд вирішив питання про
стягнення з відповідача суми судових
витрат.

Колегія погоджується з висновком
місцевого суду, вважає, що рішення
відповідає вимогам закону, доказам, що
зібрані по справі, тому апеляційна
скарга відхиляється, рішення суду
залишається без змін.

Керуючись ст. ст.303,307ч1,п1,308,315,317,319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 25.02.2014р. по
справі за позовом комунального
підприємства «Одеський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» до ОСОБА_2 про
розірвання кредитного договору,
дострокове погашення кредиту,
стягнення штрафу і судових витрат
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.

.

.