Справа №1421/3088/12 19.06.2014 19.06.2014 19.06.2014
Провадження № 22ц/784/1805/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Колосовського С.Ю.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю: боржника - ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

стягувача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 3 липня
2012 року за поданням старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області Мороз О.С. про обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспорту, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 червня 2012 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області Мороз О.С.
звернувся до суду з поданням про
обмеження виїзду ОСОБА_2 за межі
України.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим,
що на виконанні у державної виконавчої
служби Первомайського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області знаходиться виконавчий лист,
виданий Первомайським міськрайонним
судом 30 жовтня 2001 року на підставі
рішення цього ж суду від 29 жовтня 2001
року по справі № 2-464/01, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання сина ОСОБА_6, в розмірі ?
частки від усіх видів його заробітку.

Постановою від 12 лютого 2007 року за
виконавчим листом відкрито виконавче
провадження.

Під час примусового виконання рішення
суду було встановлено, що боржник за
місцем своєї реєстрації не проживає,
постійно знаходиться на заробітках в
Росії, аліменти не сплачує, внаслідок
чого утворилася заборгованість у
розмірі 5752.49 грн.

Посилаючись на викладене, заявник
просив суд обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорту.

Ухвалою Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 3 липня
2012 року подання задоволено. Обмежено
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за
межі України без вилучення паспорту до
повного погашення заборгованості по
сплаті аліментів на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 в
сумі 5752,49 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
скасувати ухвалу суду та постановити
нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні подання, посилаючись на те,
що боргові зобов'язання станом на 1
травня 2014 року виконані і підстави для
обмеження його права на вільне
пересування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у місцевому суді, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, на виконанні у
державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області знаходиться виконавчий лист,
виданий Первомайським міськрайонним
судом 30 жовтня 2001 року на підставі
рішення цього ж суду від 29 жовтня 2001
року по справі № 2-464/01, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі ? частини від усіх видів його
заробітку(а.с.6).

Постановою від 12 лютого 2007 року за
виконавчим листом відкрито виконавче
провадження(а.с.5).

Під час примусового виконання
провадження про стягнення боргу з
ОСОБА_2 державним виконавцем вживались
заходи спрямовані на виконання рішення
суду, а саме складено акт від 29 травня
2012 року, в якому вказано, що боржник за
вказаною в виконавчому листі адресою
по АДРЕСА_1 не проживає, а зі слів
батька постійно перебуває на
заробітках в Росії(а.с.4)

Відповідно до довідки -розрахунку
наданої виконавчою службою станом на 1
липня 2012 року у ОСОБА_2 існувала
заборгованість по сплаті аліментів в
розмірі 5752 грн. 49 коп.(а.с.3)

З довідки відділу державної виконавчої
служби Первомайського міськрайонного
управління юстиції від 30 квітня 2014 року
вбачається, що станом на 1 травня 2014
року заборгованість по сплаті
аліментів у ОСОБА_2 відсутня (а.с. 21).
З пояснень боржника встановлено, що
заборгованість по аліментам сплачена
ним в 2014 році.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
вбачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року (
в ред. від 8 березня 2011 року) (надалі -
Закон).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов'язань.

Таким чином, суд першої інстанції
задовольняючи подання державного
виконавця, з огляду на встановлені
обставини та наведені норми закону
дійшов правильного висновку про
доведеність ухилення боржника від
виконання зобов'язань щодо сплати
аліментів на утримання дитини,
покладених на нього судовим рішенням
та наміру виїзду за кордон, а тому
підставно застосував до боржника
зазначене обмеження у праві виїзді за
межі України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що станом на 1 травня 2014 року
заборгованість по аліментам сплачена,
тобто повністю погашена
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 5752,49 грн., яка була зазначена в
ухвалі суду, а відтак подальше
обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 є
безпідставним.

Між тим, зазначені обставини не
спростовують висновку суду першої
інстанції про те, що на час розгляду
судом подання державного виконавця,
боржник ухилявся від виконання своїх
боргових зобов'язань, покладених на
нього судом.

При цьому, колегія зауважує, що
тимчасове обмеження громадянина
України у праві виїзду за межі України
законом покладено на суд, а припинення
обмеження виїзду у зв'язку з виконанням
обов'язку за рішенням, що перебувало на
виконанні, покладено на державного
виконавця.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала суду першої
постановлена з дотримання норм
процесуального законодавства, а тому
підстави для скасування ухвали суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а ухвалу Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 липня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді