Справа №303/1216/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів - Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В. ,

за участю - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 16 квітня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на сина, який
продовжує навчатися, в розмірі ? частки
від доходу відповідача, щомісячно до
закінчення сином навчання. Позовні
вимоги мотивує тим, що їх повнолітній
син ОСОБА_5 проживає разом з нею і
навчається на 3-му курсі денної форми
навчання в ВПУ-3 м. Мукачева. З батьком
ОСОБА_5 розлучені, разом не проживають,
після досягнення сином повноліття
батько перестав матеріально їх
підтримувати, тому їй важко одній
утримувати сина до закінчення ним
навчання в т.ч. оплачувати комунальні
послуги за квартиру, де вони з сином
проживають, оплачувати його
профілактичне лікування у зв'язку з
хворобою хребта - сколіозом. Вказує на
те, що батько хлопця працює, має
стабільний дохід, а тому може і повинен
надавати матеріальну допомогу сину до
закінчення ним навчання, бо останній
потребує такої допомоги.

В ході розгляду справи позивачка
розмір позовних вимог збільшила з ? до
1/3 частки від заробітку батька дитини.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
квітня 2014 року позов ОСОБА_1 про
стягнення аліментів, - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліменти на повнолітнього ОСОБА_5, який
продовжує навчання, в розмірі ? частки
доходів щомісячно, починаючи з 25.02.2014
року до закінчення ним навчання -30.06.2014
року. В решті позову відмовлено.
Стягнуто з відповідача судові витрати
у виді судового збору в сумі 243,60 грн. на
користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, якою
просить скасувати рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 16 квітня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд
першої інстанції ухвалив рішення
необґрунтовано з порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
неповно та неправильно встановивши
обставини, які мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
дійсності та фактичним обставинам
справи, а тому вважає, що рішення
підлягає скасуванню. Зокрема зазначає,
що його син має повний обсяг
дієздатності, міг сам звернутися до
суду, відповідач не бачить підстав
надавати допомогу на навчання,
оскільки син отримує стипендію, сам
відповідач не бажає матеріально
утримувати сина і тд.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення
апкляційної скарги заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у рішенні,
колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно приписів ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Встановлено, що сторони перебували в
шлюбі, який в подальшому розірвали.

Від даного шлюбу народилося двоє дітей
- донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Син продовжує навчатися на денній
формі навчання в Мукачівському Вищому
професійному училищі № 3 і проживає
разом з матір'ю.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а у випадках, передбачених
статтями 198, 199 Сімейного Кодексу, - і
якщо такі продовжують навчання.

За змістом ст.199 СК України обов'язок
утримувати повнолітню дочку, сина, які
продовжують навчання і в зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
покладено на обох батьків до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання (ч.3 ст. 199 СК України).

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів:

досягнення дочкою, сином віку, який
перевищує 18, але є меншим 23 років;

продовження ним навчання;

потреба у зв'язку з цим у матеріальній
допомозі;

наявність у батьків можливості
надавати таку допомогу.

Сукупність даних фактів є в наявності.

Так, ОСОБА_5 досягнув 18 років; продовжує
навчатися в ВПУ-3 м. Мукачево; потребує
матеріальної допомоги, оскільки хворіє
на сколіоз і розмір стипендії є
замалим; відповідач ОСОБА_3
працевлаштований - працює в
прокуратурі Закарпатської області.

Дані обставини встановлені судом
першої інстанції і суд дійшов до
правильного висновку про необхідність
і доцільність стягнення матеріальної
допомоги з ОСОБА_5

Однак суд першої інстанції допустився
помилки і стягнув аліменти на користь
матері. В даному випадку аліменти слід
стягувати на користь повнолітнього
ОСОБА_5

Суд не може визначити точну дату
закінчення ОСОБА_5 навчання, оскільки
даний факт ще не відбувся.

В цій частині рішення підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, -
задовільнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
квітня 2014 року - змінити, виклавши його
резолютивну частину в слідуючій
редакції:

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, зареєстованого в АДРЕСА_1 на
користь повнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання,
аліменти в розмірі ? частки доходів
щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року і до
закінчення ним навчання.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його постановлення і може бути
оскаржене на протязі двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий

Судді