СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц7964161/2014
Головуючий у 1 інстанції - Пономаренко
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 січня 2014
року про залишення без задоволення
заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 20 травня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, товариства з додатковою
відповідальністю «Страхової компанії
«НАСТА» про стягнення матеріальної та
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхової компанії
«НАСТА» про визнання біржової угоди
удаваною, визнання права власності та
стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 20 травня 2013 року.

В мотивування вимог посилався на те, що
відповідно до висновку експерта на
автомобілі «Porshe Cayenne» проводилось
вирізання первинного
ідентифікаційного номеру кузова, з
послідуючим закріпленням фрагменту
розміром 170 мм х 50 мм з маркуванням
НОМЕР_3 не в заводських умовах. Для
встановлення первинного номера кузова
VIN проведено перевірку по системі Fada, в
результаті встановлено первинний
номер кузова НОМЕР_1. Маркування номера
двигуна не досліджувалось у зв'язку з
важко доступністю.

Вказує, що оскільки відсутня особа,
якій нанесені матеріальні збитки від
ДТП, а тому і відсутня особа, що має
права звернутися з позовом.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року у
задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, заявник подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
та постановити нову про задоволення
заяви, оскільки вона є незаконною,
прийнятою з порушенням норм
процесуального права.

Вказує на те, що якщо на автомобілі був
знищений первісний номер кузова, то
позивач ОСОБА_3 не є власником
автомобіля, так як у нього документи
зовсім на інший автомобіль, ніж той, що
знаходиться у його користуванні. В
зв'язку з чим, відсутня особа, на
користь якої судом стягнуто
відшкодування. Оскільки ОСОБА_3 не є
власником автомобілю з номером кузова
НОМЕР_1, а тому і не може бути позивачем
по цій справі.

Вважає, що відсутність належного по
цієї справі позивача, є істотною для
справи обставиною, яка існувала, але не
була йому відома, оскільки він дізнався
про її тільки 14 жовтня 2013 року.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував та просив її відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін.

Відповідачі: ТзДВ СК «НАСТА», ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явились,
належним чином повідомлений про час та
місце судового засідання, а тому
колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду справи у їх
відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які зявились в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
виходив з її безпідставності та
недоведеності.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на законі.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, суд виходить із загальних
положень про докази, у тому числі про
належність і допустимість засобів
доказування, обов'язку доказування і
подання доказів.

Відповідно до ст.361 ЦПК України
підставами для скасування рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи, встановлені вироком
суду, що набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення, скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду, встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акту чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду не
виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (ч.2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої ст. 361 ЦПК, є те, що вони
існували на час розгляду справи; ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Для визначених
пунктами 3, 4 частини другої ст.361 ЦПК
нововиявлених обставин необхідними
умовами є те, що вони існували на час
розгляду справи, але підстави виникли
після ухвалення рішення у справі
(зокрема, шляхом скасування судового
рішення, яке стало підставою для його
ухвалення), спростовують обставини,
встановлені судом на час розгляду
справи, та мають важливе значення для
її розгляду.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня .2012 pоку,
процесуальні недоліки розгляду справи
(зокрема, неналежне повідомлення
заявника про час і місце розгляду
справи, неповне встановлення фактичних
обставин справи, порушення порядку
дослідження доказів) не вважаються
нововиявленими обставинами.

З матеріалів справи убачається, що
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 травня 2013 року,
залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04
вересня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на його
користь суму матеріальної шкоди у сумі
454 982,77 грн. та судові витрати. В
задоволенні зустрічного позову -
відмовлено (а.с.85-91).

Згідно висновків експерта від 13
вересня 2013 року №39 0/Р на
досліджуваному автомобілі проводилось
вирізання первинного
ідентифікаційного номеру кузова з
послідуючим закріпленням фрагменту з
маркуванням не в заводських умовах. Для
встановлення первинного номера кузова
буде проведена перевірка по системі Fada
(а.с.181).

Проте, доводи ОСОБА_2 як на підставу
задоволення його заяви є
безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з п.14 Постанови КМУ від 7 вересня
1998 року № 1388 (чинної на момент
проведення реєстрації автомобіля)
державна реєстрація (перереєстрація)
або зняття з обліку транспортних
засобів (крім випадків вибракування їх
у цілому) без ідентифікаційного номера
або із знищеними, пошкодженими (один чи
кілька символів номера візуально не
визначаються) чи підробленими (змінено
один чи кілька символів номера,
замінено панель (табличку) або частину
панелі і (таблички) з номером)
ідентифікаційними номерами складових
частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не
допускається.

Судом встановлено, що в квітні 2008 року
ОСОБА_3 придбав автомобіль «Porshe Cayenne
turbo», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, 2006 року випуску, № кузова (шасі)
НОМЕР_3 і зареєстрував ВРЕР - 6 УДАІ в м.
Києві (біржова угода №309005 від 21 квітня
2008 року) та одержав технічний паспорт
НОМЕР_4

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 отримав
технічний паспорт, підстав вважати, що
автомобіль з перемаркованим
ідентифікаційним номером кузова не
належить йому немає.

Крім того, така обставина жодним чином
не скасовує право власності ОСОБА_3 на
вказаний автомобіль.

Разом з тим, заявником у встановленому
законом порядку не доведено те, що
ОСОБА_3 знав про цю обставину чи спряв
її здійсненню.

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що позивач придбав автомобіль у
ОСОБА_4 з номером кузова НОМЕР_3, а тому,
оскільки злочинну чи будь-яку іншу
домовленість між сторонами угоди
купівлі-продажу автомобіля від 21
квітня 2008 року не доведено, то і
твердження заявника не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Апеляційна інстанція погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що обставини, на які посилається
заявник як нововиявленні, не можуть
вважатись такими, оскільки
перемаркований ідентифікаційний номер
кузова не скасовує право власності
ОСОБА_3 на автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
тому підстав до її скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 29 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: