АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8993/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1338/14
Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Нестеренко А.М.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 19 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Будінвест
СМ» про встановлення факту перебування
в трудових відносинах, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А
:

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 19 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Будінвест СМ» про встановлення факту
перебування в трудових відносинах,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ПрАТ «Будінвест СМ» просить відхилити
апеляційну скаргу, а рішення залишити
без змін, оскільки позивач не надав
належних та допустимих доказів щодо
перебування в трудових відносинах з
підприємством .

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, за таких обставин.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
встановлено право кожної особи в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
пенсіонером.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення заборгованості по
заробітній платі , ОСОБА_1 зазначала, що
працювала в ПрАТ «Будінвест СМ» на
посаді охоронця будівництва житлового
будинку по АДРЕСА_1 д в м. Полтаві в
період з вересня 2008 року по листопад 2011
року.

Між тим, з укладеного 23 січня 2012 року
договору генпідряду №1-12 на
будівництво багатоповерхового
житлового будинку по вул. Жовтневій, 60д
в м. Полтаві вбачається, що відповідач
взяв на себе зобов'язання забезпечити
виконання будівництва
багатоквартирного будинку з
приміщеннями громадського призначення
по АДРЕСА_1, тобто будь-які будівельні
роботи мали б розпочатись не раніше
дати укладання.

Вказаний факт свідчить про
неможливість ведення ПрАТ «Будінвест
СМ» будь-якої діяльності за вказаною
адресою в період з вересня 2008 року по
листопад 2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних доказів,
які б підтверджували перебування
сторін в трудових відносинах. Так, з
досліджених в судовому засіданні
доказів, суду не представилось
можливим встановити обставину
звернення позивача до відповідача з
письмовою заявою про укладання
трудового договору та відповідно
надання роботодавцю необхідних в
такому випадку документів - паспорту,
трудової книжки та т.і. Застосувавши до
спірних правовідносин положення ст. 29
КЗпП України, судом зроблено висновок
про недоведеність обставин щодо
ознайомлення позивача як працівника
підприємства з умовами праці, з
правилами трудового розпорядку та
проходженням інструктажу з техніки
безпеки.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду.

За змістом статей 21,24 КЗпП України
трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.
При укладенні трудового договору
громадянин зобов'язаний подати паспорт
або інший документ, що посвідчує особу,
трудову книжку та інші документи.
Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Для фактичного допущення працівника до
роботи необхідно дотримання сторонами
вимог ст. 29 КЗпП України, якою визначено
обов'язок власника або уповноваженого
ним органу проінструктувати
працівника і визначити йому робоче
місце до початку роботи за укладеним
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний:
роз'яснити працівникові його права і
обов'язки та проінформувати під
розписку про умови праці, наявність на
робочому місці, де він буде працювати,
небезпечних і шкідливих виробничих
факторів, які ще не усунуто, та можливі
наслідки їх впливу на здоров'я, його
права на пільги і компенсації за роботу
в таких умовах відповідно до чинного
законодавства і колективного договору;
ознайомити працівника з правилами
внутрішнього трудового розпорядку та
колективним договором; визначити
працівникові робоче місце, забезпечити
його необхідними для роботи засобами;
проінструктувати працівника з техніки
безпеки, виробничої санітарії, гігієни
праці і протипожежної охорони.

Відповідно до норм статей 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В даному випадку ОСОБА_1 не надала
доказів які-б підтверджували виконання
вимог ст. ст. 24, 29 КЗпП України та
відповідно і перебування в трудових
відносинах з відповідачем.

Надані позивачем табелі обліку
робочого часу та журнал передачі та
прийому об'єкта охорони місцевий суд
обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки
вони є неналежними доказами, позаяк не
віднесені до номенклатури
підприємства, велися особою, яка не
перебуває в трудових відносинах з
відповідачем. Крім того, як пояснила в
судовому засіданні сама позивач такі
журнали велись за власною ініціативою
охоронців з метою самоконтролю.

При цьому, судом першої інстанції вірно
звернуто увагу на те, що об'єктом
чергування в таких журналах охоронці
зазначали ПП «Інтерресурс».

Вірно встановивши обставини по справі,
суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про не
підтвердження факту перебування
позивача в трудових відносинах з ПрАТ
«Будінвест СМ», а відтак і про
відсутність підстав для стягнення
заробітної плати та покладення на
відповідача відповідальності,
передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції. Фактично зміст скарги
зводиться до власного розуміння
апелянтом обставин справи та її
тлумачення норм матеріального права.

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та вважає за
необхідне судове рішення, як
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317,
319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 19 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.