Провадження № 22-ц/779/1480/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю.,
Соколовського В.М.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Відділ державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 05 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звернувся з позовом до ПАТ
«Дельта Банк», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Відділ державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 05 травня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на дане
рішення подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Представник апелянта вказав, що
відповідно до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
№ 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус може
вчинити виконавчий напис за умов, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем і за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років.

Відповідно до п.3.4 Порядку, строки
протягом яких може бути вчинено
виконавчий напис, обчислюється з дня,
коли у стягувача виникло право
примусового стягнення боргу.

05 листопада 2008 року ОСОБА_2 отримав
вимогу про дострокове повне виконання
зобов'язань. Право на примусове
стягнення боргу у банку виникло з 20
листопада 2008 року. Тобто до 20 листопада
2011 року банк мав можливість звернутися
за захистом свого права, однак зробив
це лише 19 липня 2013 року, звернувшись до
нотаріуса для вчинення виконавчого
напису. Проте, вказана обставина
залишена судом поза увагою.

Представник апелянта не погоджується
також із висновком суду про те, що
вимога баку від 05.11.2008 року була
направлена позичальнику щодо поточної
заборгованості, а не дострокового
повного виконання зобов'язань,
оскільки абзац 5 такої вимоги
суперечить таким висновкам суду.

Крім того, суд не взяв до уваги те, що
сума заборгованості є спірною. Так у
розрахунку від 08.07.2013 року зайво
нараховано відсотки за період з 01.06.2013
року по 30.06.2013 року на суму 224,04 євро та
період з 01.07.2013 року по 08.07.2013 року на
суму 5,28 євро. В порушення п.п. 2.6, 2.7
кредитного договору від 27.05.2007 року,
банком зайво нараховано відсотки,
оскільки строк їх сплати не настав.
Відтак сума заборгованості є спірною.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_4 просив скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове, яким позов
ОСОБА_2 задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_4
підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ПАТ «Дельта Банк» Лисенко
В.В. заперечив вимоги апеляційної
скарги, посилаючись на обґрунтованість
висновків суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення вимог апеляційної
скарги з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, суд першої
інстанції виходив із того, що
заборгованість по кредитному договору
не носить спірного характеру, а дії
нотаріуса щодо вчинення виконавчого
напису є законними.

Однак із таким висновком суду не можна
погодитись з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТзОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_2 23.05.2007 року укладено кредитний
договір № 119/ВКВ-07, згідно якого банк
надав позичальнику кредит в сумі 22240
Євро на строк кредитування 180 місяців,
дата повернення кредиту 20.05.2022 року
(а.с. 10-13).

З метою забезпечення виконання за
даним кредитним договором сторонами
23.05.2007 року укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, згідно
якого предметом іпотеки є житлове
приміщення - однокімнатна квартира ,
загальною площею 30,8 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Умовами договору передбачено, що у
випадку невиконання основного
зобов»язання іпотекодержатель - має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду чи
виконавчого напису нотаріуса (а.с. 8-9).

30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та
ТзОВ «Український промисловий банк»
укладено договір про передачу Активів
та Кредитних зобов»язань Укрпромбанку
на користь Дельта Банку, на виконання
якого згідно акту приймання-передачі
від 07.10.2010 року ПАТ «Дельта банк»
прийняв кредитний договір № 119/ФКВ-07
від 23.05.2007 року, іпотечний договір від
23.05.2007 року та кредитну справу ОСОБА_2
(а.с.52-58).

27.03.2013 року ПАТ «Дельта Банк» надіслав
ОСОБА_2 досудову вимогу про погашення
заборгованості за кредитним договором,
яка станом на 15.03.2013 року становить
32451,21 Євро (а.с.59).

03.09.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий
напис за № 2245 про звернення стягнення
на нерухоме майно на квартиру по
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_2, для задоволення
вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» в
сумі 344 082 грн. 80 коп. (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат»
визначає умови вчинення виконавчих
написів, зокрема, нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3 Глави 16 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року (далі - Порядку), нотаріус
вчиняє виконавчі написи: якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років.

Безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється
виконавчий напис, законом установлено
інший строк давності, виконавчий напис
вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено
виконавчий напис, обчислюються з дня,
коли у стягувача виникло право
примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 29
червня 1999 року № 1172.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів» від 29
червня 1999 року № 1172 року для одержання
виконавчого напису по нотаріально
посвідченим угодам, що передбачають
сплату грошових сум, передачу або
повернення майна, а також право
звернення стягнення на заставлене
майно подаються оригінали нотаріально
посвідченої угоди; документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Згідно з п. 2.3 Порядку вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.

Із представленого розрахунку
заборгованості за договором кредиту №
119/ФКВ-07 від 23.05.2007 року ОСОБА_2 станом на
08.07.2013 року загальна сума
заборгованості складає 344082 грн. 80 коп.,
при цьому період нарахування
зазначено з 01.07.2010 року по 01.07.2013 року,
тобто за три роки, однак станом на 30.06.2010
року виведена сума заборгованості за
відсотками - 4216, 77 євро без зазначення
суми заборгованості з розбивкою по
місяцях за попередній період.

Представник ПАТ «Дельта Банк» Лисенко
В.В. в засіданні апеляційного суду
пояснив, що інших розрахунків
заборгованості за кредитним договором,
ніж ті які наявні в матеріалах справи
представити не може.

Таким чином, підставою для видачі
нотаріусом виконавчого напису про
безспірне стягнення заборгованості
послужив розрахунок суми боргу за
кредитним договором за період більше
ніж 3 роки з дня виникнення права
вимоги у ПАТ «Дельта банк» стягнення
боргу, крім того, виконавчий напис
вчинено за відсутності первинних
бухгалтерських документів щодо боргу
станом на 30.06.2010 року.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку по відсутність у
нотаріуса підстав для видачі
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки для
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Зазначених обставин, суд першої
інстанції не врахував, тому ухвалене
рішення суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позову ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,309, 313-314,316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 05 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений
03.09.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за №2245 про звернення
стягнення на нерухоме майно квартиру
АДРЕСА_3, передану ОСОБА_2 в іпотеку для
погашення заборгованості за кредитним
договором в сумі 344082 грн. - таким, що не
підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь
ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі
230 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Соколовський В.М.