Номер провадження: 22-ц/785/1895/14
Номер справи місцевого суду: 497/1475/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Орловій С.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності представника ОСОБА_2, по
довіреності,

розглянула апеляційні скарги:

представника ОСОБА_3, по довіреності,
представника ОСОБА_2, по довіреності,

на рішення Болградського районного
суду Одеської області від 14.11.2013р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5,

про усунення перешкод в користуванні
житловим будинком, виселення з
житлового будинку, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

позивач ОСОБА_3 звернулася з вказаним
позовом в червні 2013р.

В обгрунтування позовних вимог
посилалася на те, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті матері, ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. вона отримала
у спадщину житловий будинок в АДРЕСА_2.

Після отримання спадщини до позивача
звернувся сусід, відповідач ОСОБА_5 і
запропонував купити у неї спадковий
будинок, поки будуть оформлятися
документи на продаж просив надати
дозвіл на проживання його матері,
відповідача ОСОБА_4 і йому.

В подальшому, без дозволу позивача до
будинку самовільно вселилася
відповідач ОСОБА_2, тітка і сестра
відповідачів.

Внаслідок вказаних незаконних дій
позивачем було подано позов про
виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з житлового
будинку. В ході розгляду справи
відповідач ОСОБА_5 запропонував
укласти мирову угоду, за умовами якої
він має намір купити житловий будинок.
Після підписання мирової угоди позивач
передала ОСОБА_5 ключі, він передав
гроші за будинок.

В грудні 2011р. ОСОБА_5 звернувся до
позивача з позовом про повернення
грошей, які позивач отримала від нього
за мировою угодою. В обгрунтування
своїх позовних вимог про повернення
грошей, ОСОБА_5 посилався на те, що
ОСОБА_3 не мала намір продавати свій
будинок, він в свою чергу, бажав
влаштувати поруч з собою проживання
матері і тітки.

Посилаючись на вказані обставини,
уточнив позовні вимоги, позивач
просила зобов'язати відповідачів,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, усунути перешкоди в
користуванні житловим будинком з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_2;

зобов'язати ОСОБА_5 повернути позивачу
технічний паспорт на вказаний будинок;

стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 7200,00грн.;

стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування
матеріальної шкоди 2800,00грн., у
відшкодування моральної шкоди 20000,00грн.
Судові витрати покласти на
відповідачів (а.с.12-14).

Рішенням суду 1 інстанції від 14.11.2013р.
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені
частково.

Суд виселив ОСОБА_4, ОСОБА_2 з житлового
будинку з господарськими спорудами за
адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві
власності позивачу; зобов'язав ОСОБА_5
повернути ОСОБА_3 технічний паспорт на
вказаний житловий будинок.

В решті позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5
на користь позивача судовий збір по
57,35грн. з кожного(а.с.104-106).

В апеляційній скарзі апелянт, позивач
ОСОБА_3 просить рішення скасувати,
задовольнити її позовні вимоги в
частині відшкодування матеріальної і
моральної шкоди. Вважає, що
відповідачі, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 проживали
у будинку, тому повинні сплатити за
шість років 7200грн., за її розрахунком це
по 100,00грн. щомісячно., за знищені кущі
виноградника 2000,00грн.(вартість
знищених кущів), вимоги про моральну
шкоду в сумі 20000грн. апелянт
обгрунтовує тим, що вона зазнала
моральні страждання, не змогла зайти на
повір'я, їй погрожували, вона змушена
була звертатися до міліції.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення місцевого суду в частині вимог
ОСОБА_3 про виселення з підстав п2ч1ст.205
ЦПК України, в іншій частині позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити, судові витрати
покласти на позивача.

В апеляційному суді представник
відповідача ОСОБА_2, по довіреності,
доводи апеляційної скарги підтримав.

Сторони по справі, ОСОБА_3, її
представник, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 повідомлені про день і час
розгляду справи, що підтверджується
зворотними повідомленнями, які
приєднані до матеріалів справи. У
відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, колегія дійшла висновку
апеляційні скарги відхилити з
наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що
позивачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
11.09.2007р., яке видано Бодградською
державною нотаріальною конторою, на
праві власності належить нерухоме
майно, житловий будинок АДРЕСА_2. Право
власності позивача зареєстровано у
передбаченому законом порядку (а.с.5).

В ході розгляді справи в суді 1
інстанції було встановлено, що в 2006р. за
усною домовленістю між позивачем
ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_5, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, була усна
домовленість про те, що ОСОБА_5 покупає
нерухомість ОСОБА_3 На час оформлення
необхідних документів, оформлення
права власності позивача на спадкове
майно, позивач надала дозвіл на
вселення в житловий будинок НОМЕР_1 за
вказаною вище адресою відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_2 , які до теперішнього
часу проживають в житловому будинку,
який на праві власності належить
позивачу. Доказів тому, що між
сторонами було укладено договір найму
нерухомого майна сторонами не
представлено.

В липні 2011р. позивач ОСОБА_3 зверталася
до суду з позовом про виселення
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2, в ході
розгляду вказаного позову сторони
дійшли згоди між собою про те, що ОСОБА_5
купує у ОСОБА_3 спірний житловий
будинок за 3300доларів США, які позивачу
були передані по розписці від 22.11.2011р.
Копія розписки приєднана до матеріалів
справи(а.с.40). За наслідками вказаної
домовленності позивач відмовилася від
позову про виселення, ОСОБА_2 від позову
про визнання дійсним договору купівлі -
продажу. Вказане підтверджується
ухвалою Болградського районного суду
Одеської області від 22.11.2011р.(а.с.22).

В 2012р. ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 з
позовом про стягнення грошових коштів
в сумі 3300доларів США. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від
29.10.2012р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 грошова сума 26334грн., що є
еквівалентом 3300доларів США. Рішення
набрало чинності і виконано(а.с.84).

Таким чином, позивач є власником
житлового будинку АДРЕСА_2. У вказаному
будинку проживають відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_2 У відповідності з вимогами ст. 319
ЦК України власник має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування і розпорядження
майном. Дав оцінку доказам, що зібрані
по справі, суд 1 інстанції дійшов
правильного висновку про усунення
перешкод прав власника майна шляхом
виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2
із спірного житлового будинку.

В ході розгляду справи було також
встановлено, що під час передачі
позивачу відповідачем ОСОБА_5 грошових
ккоштів за житловий будинок в сумі
3300доларів США, позивач передала
вказаному відповідачу технічний
паспорт на спірний будинок. Спір щодо
грошових сум між сторонами вирішено.
Відповідач ОСОБА_5 не надав допустимих
доказів тому, що він повернув позивачу
ОСОБА_3 технічний паспорт на житловий
будинок. З урахуванням зазначено, суд
задовольнив позовні вимоги позивача в
цій частині вимог і зобов'язав
відповідача ОСОБА_5 повернути позивачу
технічний паспорт. Колегія вважає, що
висновок суду в цій частині вимог є
законним і ґрунтується на доказах, що
зібрані по справі.

Рішенням місцевого суду відмовлено в
позові ОСОБА_3 до вказаних відповідачів
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди позивач
обґрунтовувала тим, що відповідачі
протягом тривалого часу проживають у
її будинку, тому мають сплатити за своє
проживання, за розрахунком позивача ця
сума складає 7200грн., за знищення
виноградників 2000грн., 800грн. витрати на
проїзд до суду у зв'язку з розглядом в
2011р. її позову про виселення і
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання договору купівлі - продажу
дійсним. Вимоги про моральну шкоду
позивач обґрунтовувала тим, що за
тривалий час спору між нею і
відповідачами вона зазнала стрес і
моральні страждання

Колегія погоджується з висновком суду
про відмову в цій частині позовних
вимог.

По матеріалам справи встановлено, що
між сторонами договір найму нерухомого
майна не укладався. Позивач отримала
спірний житловий будинок після смерті
матері у спадщину, також підтверджено,
що протягом тривалого часу між
сторонами, позивачем і відповідачами,
велися перемови щодо купівлі - продажу
спірного житлового будинку, позивач
сама дозволила відповідачам вселитися
в житловий будинок і ним
користуватися. Більш того,
підтверджено, що позивач за вказаний
житловий будинок по розписці отримала
гроші в сумі 3300доларів США і в ході
попередніх судових спорів сама
відмовилася від свого позову про
виселення відповідачів. Позивачем не
надано доказів тому, що її насадження,
виноградники були знищені
відповідачами. При вирішенні питання
щодо витрат на проїзд суд 1 інстанції
зазначив, що позивач не надала доказів
про витрати на проїзд. Крім того,
грошові витрати на стягненні яких
наполягала позивач стосуються справи
№2-744/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про виселення, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
угоди дійсною. Провадження по справі за
вказаними позовами закрито за заявою
сторін.

Вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди є похідними від вимог
щодо відшкодування матеріальної шкоди.
Не обґрунтованість вимог про
відшкодування матеріальної шкоди дає
підставу відмови в позові про
відшкодування моральної шкоди.

Колегія вважає, що спір між сторонами
виник внаслідок того, що сторони, маючи
намір укласти між собою угоду щодо
нерухомого майна, в порушення вимог
діючого законодавства, не звернулися
до нотаріальної контори з питанням
оформлення угоди, вирішували питання
щодо передачі грошей по розписці,
передчасно, без оформлення
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Крім того, позивачем
надавався дозвіл відповідачам
користування спадковим майном. З
урахуванням зазначеного, колегія
погоджується з висновком суду в
частині відмови в позовних вимогах
ОСОБА_3

В апеляційному суді представник
апелянта, відповідача ОСОБА_2 посилався
на те, що спір між сторонами вже
вирішено, тому є всі підстави закрити
провадження по справі за позовом
ОСОБА_3 до відповідачів про виселення.
Підстави закриття провадження по
справі чітко визначені ст. 205 ЦПК
України. Позивач ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом про виселення
відповідачів, які після повернення нею
грошей, отриманих по розписці,
продовжують проживати в житловому
будинку, що належить на праві власності
позивачу.

Колегія вважає, що рішення відповідає
вимогам закону, доказам, що зібрані по
справі, тому апеляційні скарги сторін
відхиляються, рішення місцевого суду
залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги представника ОСОБА_3,
по довіреності, представника ОСОБА_2, по
довіреності, відхилити, рішення
Болградського районного суду Одеської
області від 14.11.2013р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні житловим будинком,
виселення з житлового будинку,
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.