Номер провадження: 22-ц/785/1942/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Орловій О.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності ОСОБА_2, його представника,
по довіреності,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_3,

на заочне рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 09.12.2013р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства «
УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_4,

про визнання договору поруки
припиненим, Іпотечного договору
недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

в липні 2013р. позивач ОСОБА_2 звернувся з
вказаним позовом, в обгрунтування
позовних вимог позивач посилався на те,
що між Банком і ОСОБА_4 27.03.2008р. був
укладений кредитний договір №0
на підставі якого ОСОБА_4 отримала
кредит в сумі 20000,00 доларів США на строк
з 27.03.2008р. по 27.03.2018р.

На підставі договору поруки №192010 від
27.03.2008р., який був укладений між Банком
і позивачем ОСОБА_2, він виступив
поручителем по вказаному кредитному
договору.

Крім того, між Банком (
іпотекодержатель) і позивачем ОСОБА_2
(Іпотекодавець) був укладений договір
Іпотеки, за умовами якого
Іпотекодавець передав в іпотеку Банку
нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1.

27.03.2008р. між Банком і ОСОБА_4 (
позичальник) була підписана Додаткова
угода №1 до договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 27.03.2008р.

Відповідно до п.2.1 договору поруки №192010
від 27.03.2008р., який був укладений між
Банком і позивачем ОСОБА_2(поручитель) «
Кредитор не вправі без згоди
поручителя змінювати умови Основного
договору з боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
Поручителя».

Позивач ОСОБА_2 посилався на те, що Банк,
як сторона договору поруки №192010 від
27.03.2008р. зобов'язаний був повідомити
про підписання Додаткової угоди і
ознайомити позивача з умовами
Додаткової угоди №1 до Договору про
надання споживчого кредиту.

Позивач стверджує, що Банк не отримав
від поручителя, позивача, згоди і
самостійно прийняв рішення щодо
підписання Додаткової угоди №1 з
позичальником ОСОБА_4

Позивач стверджує, що Додаткова угода
збільшує обсяг його відповідальності,
підвищується об'єм зобов'язань
позивача по договору поруки, що тягне
погіршення його матеріального стану.

Дії Банку щодо непогодження з ним умов
Додаткової угоди №1 за доводами
позивача звільнює його від
відповідальності за виконання
договору поруки, та є підставою для
визнання договору поруки №192010 від
27.03.2008р. закінченим з моменту його
порушення, тобто з 27.03.2008р.(час
укладання Додаткової угоди).

Посилаючись на вимоги ст. 559ч1 ЦК
України позивач вважає, що порука
припиняється у разі зміни зобов'язання
без згоди поручителя.

Позивач посилався також на те, що
відповідно до договору Іпотеки від
27.03.2008р. він є Іпотекодавцем. Договір
поруки і договір Іпотеки підписувався
між позивачем і Банком одночасно,
безпосередньо після ознайомлення
позивача з умовами Кредитного договору
№0 між ОСОБА_4 і Банком. Вже в його
відсутність між позичальником і Банком
була укладена Додаткова угода №1 до
кредитного договору, де збільшено
обсяг його відповідальності.

Позивач вважає, що при укладанні
договору Іпотеки Банк ввів його в
оману, посилаючись на вимоги ст. 230 ЦК
України, просив визнати недійсним
договір Іпотеки 27.03.2008р., укладений між
ним і Банком.

Представник Банку позовні вимоги
ОСОБА_2 не визнав.

Заочним рішенням місцевого суду від
09.12.2013р. в задоволені позову
відмовлено(а.с.40-41).

В апеляційній скарзі апелянт, позивач
ОСОБА_2, просить рішення скасувати,
постановити нове рішення про
задоволення його позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення місцевим судом вимог
матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді позивач, його
представник, доводи апеляційної скарги
підтримали.

ПАТ « УкрСиббанк», третя особа,
ОСОБА_4(позичальник) про день і час
розгляду справи сповіщені, в судове
засідання не з'явилися.

До апеляційного суду Одеської області
надійшло письмове клопотання
представника ПАТ « УкрСиббанк», по
довіреності, про заміну сторони,
відповідача, на правонаступника, ТОВ «
«Кей - Колект». В обгрунтування
клопотання представник Банку приєднав
копію договору факторінгу №2 від
13.02.2012р. між Банком і ТОВ «Кей - Колект»
(уступка прав вимоги за кредитом).

Колегія задовольнила клопотання
представника Банку і залучила до
розгляду справи правонаступника Банку
- ТОВ « Кей - Колект.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, колегія дійшла висновку
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що
між Банком і ОСОБА_4 27.03.2008р. був
укладений кредитний договір №0
на підставі якого ОСОБА_4 отримала
кредит в сумі 20000,00доларів США, що
дорівнюється еквіваленту 101000,00грн. на
строк з 27.03.2008р. по 27.03.2018р. (а.с.12-18).

На підставі договору поруки №192010 від
27.03.2008р., який був укладений між Банком
і позивачем ОСОБА_2, останній виступив
поручителем по вказаному кредитному
договору(а.с.10-11).

Крім того, між Банком
(іпотекодержатель) і позивачем ОСОБА_2
(Іпотекодавець) був укладений договір
Іпотеки, за умовами якого
Іпотекодавець передав в іпотеку Банку
нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1(а.с.6-9).

27.03.2008р. між Банком і ОСОБА_4 (
позичальник) була підписана Додаткова
угода №1 до договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 27.03.2008р.
(а.с.18).

Внаслідок невиконання позичальником
ОСОБА_4 умов кредитного договору Банк
звертався з позовом про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту

На підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси від 21.09.2011р., яке
набрало законної сили, позовні вимоги
ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_4(позичальник), ОСОБА_2(поручитель)
задоволені частково, стягнуто
солідарно з вказаних відповідачів сума
заборгованості за кредитним договором
№0 від 27.03.2008р. 199724,54грн. і сума
судового збору з кожного відповідача. В
решті вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 до Банку, третя особа,
ОСОБА_2, про визнання кредитного
договору недійсним відмовлено(а.с.21-25).

Позивач ОСОБА_2 при зверненні до суду
посилався на те, що додаткова угода №1
до кредитного договору порушує його
права, збільшує обсяг його
відповідальності, тому на підставі
ч.1ст. 559 ЦК України позивач вважає, що
порука припинена. В обґрунтування
своєї позиції позивач посилався на те,
що Додаткова угода №1 до кредитного
договору була укладена за його
відсутності.

Частиною 1ст.559 ЦК України передбачено,
що порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Дав оцінку доказам, що зібрані по
справі, суд 1 інстанції, колегія не
погоджується з доводами позивача про
порушення його прав при укладенні
Додаткової угоди №1.

Звернута увага, що всі договори (
Кредитний договір, договір поруки,
договір Іпотеки, Додаткова угода до
кредитного договору) були укладені між
сторонами, Банком і позичальником,
Банком і поручителем, Іпотекодавцем,
ОСОБА_2, в один день, 27.03.2008р.

За Додатковою угодою №1 сторони ( Банк і
позичальник) погодили внести наступні
зміни в Договір:

Додати до Договору Додаток №2 «Графік
платежів визначення сукупної вартості
кредиту»;

Додати до Договору Додаток №3 «Тарифи
Банку»;

Пункт 1.3.5 викласти в наступній
редакції: Позичальник згідно умов
Договору сплачує Банку комісію, на
умовах, зазначених в цьому Договорі»;

Пункт 3.4 доповнити пунктом 3.4.5
наступного змісту: сплачувати платежі
на користь третіх осіб в порядку та на
умовах, визначених законодавством
України (зазначено перелік
законодавства);

Пункт 5.2 доповнити абзацом наступного
змісту: у випадках настання обставин,
визначених підпунктами «а», «б» пункту
5.2 Договору процентна ставка за
користування кредитними коштами
встановлюється у вигляді подвійної
процентної ставки, що діє відповідно до
п.1.3.1 Договору;

У випадках, передбачених підпунктом
«в» пункту 5.2 Договору процентная
ставка за договором збільшується не
більше ніж на 10% для кредитів в
національній валюті, та не більше ніж
на 5% для кредитів в іноземній валюті,
відповідно до розміру ставки, що діє
згідно умов Договору;

У випадках, передбачених підпунктом
«г» пункту 5.2 Договору процентна ставка
за користування кредитними коштами
встановлюється на рівні процентних
ставок Банку за програмами
користування;

Доповнено пункт 7.5 новим абзацом в
наступній редакції: Позичальник
підтверджує, що на дату укладення
Договору є клієнтом Банку і
ознайомлений з усіма тарифами по
банківсько-касовому обслуговуванню.

Умови Договору, що не суперечать
Додатковій угоді є дійсними та
обов'язковими для сторін.

Додаткова угода набирає чинності з
моменту підписання сторонами та діє до
повного виконання зобов'язань за
Договором та являється невід'ємною
частиною Договору(а.с.18).

Колегія вважає, що Додаткова угода №1
до кредитного договору є лише
уточненням декількох пунктів
кредитного договору і невід'ємною
частиною самого договору, що
спростовує доводи позивача про
збільшення його відповідальності як
поручителя. Послідовність підписання
угод, кредитного договору, Додаткової
угоди №1 до кредитного договору,
договору поруки, Іпотечного договору,
які укладаються в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором, спростовує доводи позивача
про порушення його прав як поручителя.

З урахуванням доказів, що зібрані по
справі, вимог частини 1 ст. 559 ЦК України
відсутні підстави вважати припиненим
договір поруки, що був укладений між
Банком і позивачем.

Між Банком ( іпотекодержатель) і
позивачем ОСОБА_2 (Іпотекодавець) був
укладений договір Іпотеки, за умовами
якого Іпотекодавець передав в іпотеку
Банку нерухоме майно, квартиру
АДРЕСА_1(а.с.6-9). Позивач посилався на те,
що його при укладенні вказаного
Договору ввели в оману, тому цей
договір є недійсним.

У відповідності з вимогами ст. 230 ЦК
України правочин визнається вчиненим
під впливом обману у випадку
навмисного введення однією із сторін
правочину іншої сторони в оману щодо
обставин, які мають істотне значення і
впливають на вчинення правочину.

В ході розгляду справи позивач не надав
доказів тому, що при укладенні Договору
Іпотеки від 27.03.2008р. він був введений в
оману. Послідовність дій позивача,
ознайомлення з умовами кредитного
договору як поручителя, укладання ним
договору поруки, договору Іпотеки є
доказом тому, що позивач був чітко
освідомлений з умовами угод, які ними
укладаються і підписуються.

Колегія вважає, що рішення суду
відповідає вимогам закону і доказам, що
зібрані по справі, тому апеляційна
скарга відхиляється, рішення місцевого
суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308, 315,317,319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 09.12.2013р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є товариство з
обмеженою відповідальністю «Кей -
Колект», про визнання договору поруки
припиненим, Іпотечного договору
недійсними залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.