АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/670/2014 Головуючий
в І інстанції Пухальський С.В.
Доповідач Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Прокопчук Л.П. Лісової Г.Є.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» (далі
ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) на рішення
Скадовського районного суду
Херсонської області від 16 грудня 2013
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборонності,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» звернулося до суду
із вказаним позовом, посилаючись на те,
що 17 травня 2006 року між ним та ОСОБА_5
укладено кредитний договір на суму 5000,00
грн. із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом. У зв'язку з порушенням
позичальником умов договору станом на
24 вересня 2013 року утворилась
заборгованість у сумі 48149,43 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 3790,62 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 14146,56 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 29499,43 грн., а
також прострочена комісія - 712,82 грн.,
які позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Скадовського
районного суду Херсонської області від
16 грудня 2013 року у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 просить не брати до уваги
доводи викладені в ній та залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем пропущено встановлений
законом строк позовної давності на
звернення до суду із вказаним позовом,
так як предметом спору є споживчий
кредит, то строк давності
застосовується судом без відповідної
заяви відповідача.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону,
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Такий правовий аналіз зазначених норм
та обставин відповідає висновкам,
викладеним у постанові Верховного Суду
України від 20 листопада 2013 року у
справі № 6-126цс13. Вказане судове рішення
згідно із положеннями ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковим для всіх судів,
які зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із цим
рішенням.

Разом з тим, при вирішенні спору в
судовому порядку позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

ОСОБА_5 заява про застосування позовної
давності в суді першої інстанції не
подавалась, розгляд справи проведено у
заочному порядку у відсутності
відповідача, при тому, що він був
належним чином повідомлений.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову у зв'язку з застосуванням
позовної давності незалежно від
наявності заяви сторони у спорі щодо
вимог про повернення споживчого
кредиту є помилковим.

Так, судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 17 травня 2006 року
між закритим акціонерним товариством
комерційного банку «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено
строковий кредитний договір,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. із
сплатою відсотків у розмірі 24,00 % річних
на суму залишку заборгованості за
кредитом, строком повернення до 16
травня 2008 року.

Погашення заборгованості здійснюється
у наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з «
17» по « 23» число кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 270,00 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії.

В зв'язку з порушенням боржником умов
договору станом на 24 вересня 2013 року
утворилась заборгованість у сумі 48149,43
грн., з яких: заборгованість за кредитом
- 3790,62 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 14146,56 грн.,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 29499,43 грн., а
також прострочена комісія - 712,82 грн.
Вказані обставини підтверджуються
розрахунком заборгованості, який не
спростований відповідачем в суді
апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
616 ЦК України суд має право зменшити
розмір збитків та неустойки, які
стягуються з боржника, якщо кредитор
умисно або з необережності сприяв
збільшенню розміру збитків, завданих
порушенням зобов'язання, або не вжив
заходів щодо їх зменшення.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про зменшення
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за укладеним між сторонами
договором з 29499,43 грн. до 3000 грн.,
оскільки звернення позивача до суду за
захистом своїх прав лише у листопаді 2013
року сприяло збільшенню розміру
збитків заподіяних відповідачем.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду, як таке, що
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованості, а саме:
3790,62 грн. - заборгованість за кредитом,
14146,56 грн. - заборгованість по процентам,
3000,00 грн. пені та 712,82 грн. комісії, а
всього 21650,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 16 грудня 2013
року скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 17.05.2006 року в сумі 21650 грн: 3790,62 грн. -
заборгованість за кредитом, 14146,56 грн. -
заборгованість по процентам, 3000,00 грн.
пені, 712,82 грн. комісії та судові
витрати в сумі 261.50 грн.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: