АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц/791/1667/2014 Головуючий в І
інстанції: Крапівіна О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової
К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючої від імені ОСОБА_3 на
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 21 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
її батько - ОСОБА_8, після його смерті
відкрилася спадщина на належний
останньому житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті батька прийняла
вона та отримавши 03.06.2013 року свідоцтво
про право на спадщину за законом
неодноразово пропонувала відповідачам
в добровільному порядку звільнити
житловий будинок та знятися з
реєстрації, однак вони ніяким чином не
реагують на її пропозицію.

З огляду на те, що відповідачі
самоправно вселилися до житлового
будинку та не бажають його звільнити
позивач просила суд виселити ОСОБА_4 та
її дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 із
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, та зняти їх з
реєстрації за цією адресою.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 21 березня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє
від імені ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права.
Зокрема, суд не прийняв до уваги той
факт, що відповідачі самоправно
зайняли житловий будинок, а доказів на
підтвердження укладення із ОСОБА_8
договору купівлі - продажу будинку не
надали.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України, осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами, що ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03.06.2013 року належить
житловий будинок АДРЕСА_1.

У спірному будинку з 2007 року за життя
спадкодавця ОСОБА_8 з його дозволу
проживають та зареєстровані ОСОБА_4, її
діти - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у спірному
будинку не зареєстровані та не
проживають у зв'язку з виїздом на
навчання до іншого населеного пункту.

Враховуючи характер і суть
правовідносин, що склалися між
сторонами, як це вбачається із
наведених вище і встановлених судом
обставин, і зважаючи на те, що за
обставинами справи, сім'я ОСОБА_4 у 2007
році вселилася і з цього часу проживає
у спірному житловому будинку та
зареєстрована за цією адресою з
дозволу колишнього власника будинку
ОСОБА_9, а позивачка, як спадкоємиця за
законом, підставою позову зазначала
самоправне вселення відповідачів до
житлового будинку, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами
доказів та нормам матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апелянта щодо неправильної
оцінки судом зібраних у справі доказів
та невідповідність покладених в основу
рішення висновків суду фактичним
обставинам справи, позбавлені
правового обґрунтування і не були
підтверджені при розгляді справи судом
апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
відносно недоведеності відповідачем
ОСОБА_4 факту купівлі - продажу
житлового будинку такими, що не
заслуговують на уваги, оскільки вони не
відносяться до предмету та підстав
позову в даній справі.

Позбавлені правового обґрунтування
доводи апеляційної скарги відносно
того, що судовим рішенням порушені
права власника житлового будинку,
оскільки відповідно до положень ст.11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше, як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Позивач підставою позову зазначала
самоправне зайняття відповідачами
житлового будинку, що не знайшло свого
підтвердження при розгляді справі, а за
діючим в Україні законодавством, суд
вправі змінити підстави позову тільки
за згодою позивача, зробленою до
початку розгляду судом справи по суті,
шляхом подання письмової заяви про
зміну предмета та підстав позову, такої
заяви позивач не подавала.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування з урахуванням предмету
спору та доводів апеляційної скарги не
має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої від
імені ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 21 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: