Справа № 2/257/1105/14
22 квітня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька у складі:
головуючого - судді
при секретарі - Дємєнчук К.Ю.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
зустрічним позовом до відповідача -
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги
тим, що між ним та Донецькою міською
Радою в особі заступника міського
голови Тарабановського Володимира
Івановича, діючого на підставі рішення
від 19.09.2008 року було укладено договір
користування земельною ділянкою за №
6/5905 від 20.06.2013 року. Відповідно до
пункту 1 «Предмет договору» йому було
надано дозвіл на користування
земельною ділянку загальною площею 0,0030
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з пунктом 5 «Умови використання
земельної ділянки» земельна ділянка
використовується для експлуатації
гаражу. Строк дії договору
встановлений не більше двох років,
пункт 3 договору. Протягом вересня -
жовтня 2013 року ним на вказаній вище
земельній ділянці було побудовано
капітальний гараж розміром 17,0 кв.м.,
розміщення якого було здійснено у
відповідності з паспортом виданим КП
«Управління Генерального плану міста
Донецька». Після завершення
будівництва 18.10.2013 року ним був
виготовлений технічний паспорт на
гараж. 31.10.2013 року він надав декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
до Інспекції Державного архітектурно -
будівельного контролю у Донецькій
області, яка була зареєстрована за
даного гаражу він позичив у ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 20 000 гривень,
про що свідчить розписка, яка була
надана останньому. У зв'язку, з чим до
нього звернувся ОСОБА_2 з проханням
зареєструвати право власності на даний
гараж на нього, мотивуючи свої вимоги
тим, що він теж вкладав грошові кошти в
будівництво, а отже має такі самі права
на дане нерухоме майно. Однак,
зазначені грошові кошти він віддав
ОСОБА_2, про що свідчить його підпис на
розписці. Самовільно побудований гараж
під літ. "А" з підвалом вартістю 32 830
гривень прав інших громадян не порушує,
зведений з дотриманням будівельних
норм. Просив суд визнати за ним право
власності на вищевказаний гараж.
Ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 22 квітня 2014 року прийнято
судом відмову від позову позивача за
первісним позовом ОСОБА_2 в цивільній
справі за первісним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
нерухоме майно. Провадження в справі за
вказаним первісним позовом закрито.
У судове засідання Позивач та його
представник не з»явились, про день та
час розгляду справи повідомлялись
належним чином, звернувшись на адресу
суду з письмовою заявою, у якій
представник Позивача просив справу
розглянути під час їх відсутності.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, від нього не надійшло
повідомлення про причини неявки,
клопотань про відкладення справи від
нього до суду не надходило, тому
враховуючи, суд відповідно до ч.1 ст.224
ЦПК України вважає необхідним
розглянути справу на підставі наявних
у справі доказів з ухваленням заочного
рішення.

Дослідив матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України /надалі ЦК України/
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Частиною 1
ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Пункт 1
ч. 2 ст. 16 ЦК України, вказує, що способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Судом встановлено, що між Позивачем та
Донецькою міською Радою в особі
заступника міського голови
Тарабановського Володимира Івановича,
діючого на підставі рішення від 19.09.2008
року було укладено договір
користування земельною ділянкою за №
6/5905 від 20.06.2013 року. /а.с. 20/

Відповідно до пункту 1 «Предмет
договору» вказаного договору Позивачу
було надано дозвіл на користування
земельною ділянку загальною площею 0,0030
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 5 «Умови використання
земельної ділянки» земельна ділянка
використовується для експлуатації
гаражу.

Строк дії договору встановлений не
більше двох років, пункт 3 договору.

Протягом вересня - жовтня 2013 року
Позивачем на вказаній вище земельній
ділянці було побудовано капітальний
гараж розміром 17,0 кв.м., розміщення
якого було здійснено у відповідності з
паспортом виданим КП «Управління
Генерального плану міста Донецька».
/а.с. 27-30/

31.10.2013 року Позивач надав декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
до Інспекції Державного архітектурно -
будівельного контролю у Донецькій
області, яка була зареєстрована за
номером ДЦ 99. /а.с. 22-26/

Для будівництва даного гаражу Позивач
позичив у ОСОБА_2 грошові кошти в
розмірі 20 000 гривень, про що свідчить
розписка, яка була надана останньому.
Зазначені грошові кошти він віддав
ОСОБА_2, про що свідчить його підпис на
розписці.

Судом, також, встановлено, що
зазначений гараж пов'язаний
фундаментом із земельною ділянкою,
встановленні не тимчасово та має площу
17,00 кв.м., тож їх не можна відвести до
тимчасових споруд (малих архітектурних
форм) без ознак капітального
будівництва, що підтверджується
декларацією про готовність об'єкту до
експлуатації від 31.10.2013 року видано
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області, оскільки в
зазначеній декларації (пункт 12)
визначено, що гараж складається з
фундаменту з/б плита, перекриття - з/б
плита, стін - з/б плита, перекриття з/б
плита, фасад, декоративна штукатурка.
Також, зазначено (пункт 15), що на об'єкті
виконано всі передбачені проектною
документацією згідно з державними
будівельними нормами стандартами і
правилами роботи. Обладнання
встановлено згідно з актами про його
прийняття після випробування у
визначеному порядку.

Виходячи з вище викладеного,
самовільно побудований гараж під літ.
"А" з підвалом вартістю 32 830 гривень прав
інших громадян не порушує, зведений з
дотриманням будівельних норм.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно, є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Інших обставин, які б мали суттєве
значення у справі судом встановлено не
було.

Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК
України з Відповідача на користь
Позивача належить стягнути сплачений
судовий збір при зверненні до суду.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 15, 16, 328 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
капітальний гараж, розташований в
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справ, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
І.Г.Ополинська