Справа № 489/2307/14-ц
Номер провадження 2/489/1316/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів,

встановив

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідно до
виконавчого листа відповідач
зобов'язаний сплачувати аліменти в
розмірі 1/4 частки, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 07.02.2011 і до досягнення дитиною
повноліття, однак протягом тривалого
часу відповідач перестав сплачувати
аліменти у зв'язку із чим утворилася
заборгованість, яка згідно розрахунку,
виданого державним виконавцем станом
на 01.10.2013 становить 15 397,12 грн. Зазначає,
що відповідач проживає окремо та
ніякої допомоги на виховання та
утримання дитини не надає.

Посилаючись на викладене, просила суд
стягнути з відповідача неустойку (пеню)
за прострочення сплати аліментів у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення в розмірі 92 492,11 грн.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позов в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, наполягали
на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, надав письмові
заперечення проти позову. Вказав, що
позивачем не правильно зроблено
розрахунок, сума пені складає 71 523,22
грн., яку він просить суд зменшити,
врахувавши, що на його утриманні
перебуває ще одна дитина, він не має
постійної роботи, частково сплачував
аліменти.

Представник позивача в судовому
засіданні погодилася з розрахунком
наданим відповідачем і сумою пені 71 523,22
грн.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач і відповідач є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5
(а. с. 7). ОСОБА_4 згідно з свідоцтвом про
зміну імені серії НОМЕР_3 змінив
прізвище на - ОСОБА_4 (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2, шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 розірвано, а/з № 574, прізвище
позивачки після розірвання шлюбу -
ОСОБА_6 ( а. с. 5). Згідно зі свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_6
уклали шлюб 25.05.2009, а/з 192, прізвище
позивача - ОСОБА_7 (а. с. 6).

14.03.2011 Ленінським районним судом м.
Миколаєва видано виконавчий лист №
2-1430/2011 про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх
видів заробітку але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 07.02.2011 і до повноліття
дитини (а. с. 10).

Постановою державного виконавця
Ленінського ВДВС ММУЮ від 12.05.2011
відкрито виконавче провадження № 26711941
за зазначеним виконавчим листом (а. с.
17).

Статтею 180 Сімейного кодексу України
встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості по
аліментам від 09.10.2013, наданим державним
виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ
Скуртол О. А., заборгованість ОСОБА_3 по
аліментах станом на 01.10.2013 складає 15 397,12
грн.

Декларація з прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, закріплює, що дитина повинна
мати можливість користуватися благами
соціального забезпечення, повинна бути
забезпечена належним харчуванням,
житлом, розвагами та медичним
обслуговуванням. Найкраще
забезпечення інтересів дитини повинно
бути головним принципом, і
відповідальність за це лежить перш за
все на батьках дитини. Відповідно до ст.
18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Держава вживає всіх необхідних заходів
щодо забезпечення відновлення
утримання дитини батьками.

Згідно з ч.1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожний день прострочення.

Враховуючи, що аліменти призначаються
та виплачуються (стягуються) щомісячно
за змістом ст. 196 СК України пеня
нараховується не на всю
заборгованість, а на суму несплачених
аліментів за той місяць, у якому не
проводилось стягнення аліментів.

Пеня за один місяць прострочення
сплати аліментів становить 1% від
добутку простроченої суми аліментного
платежу за місяць та загальної
кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за прострочення
сплати аліментів є сумою пені,
нарахованої окремо за кожен місяць
періоду, у якому було допущено
прострочення сплати аліментів.

Суд, дослідивши наданий відповідачем
розрахунок пені та враховуючи визнання
сторонами розміру пені, вважає, що сума
пені з 07.02.2011 по 31.12.2013 відповідно
складає - 71 523,22 грн.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів (ч. 2
ст. 196 СК україни).

Як вбачається з матеріалів справи
сімейний стан відповідача змінився, а
саме ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього народилася
донька ОСОБА_8, яка зареєстрована за
місцем проживання відповідача (а. с. 30,
31).

Законодавцем передбачено можливість
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів як стимул для їх своєчасної
сплати тим з батьків, хто проживає
окремо від дитини. Вирішуючи спір про
стягнення пені та питання про
зменшення пені суд повинен керуватися
принципами розумності і
справедливості, враховувати
матеріальний та сімейний стан
відповідача.

Виходячи з принципу розумності і
справедливості, враховуючи сімейний
стан відповідача суд вважає за
необхідне зменшити розмір пені та
стягнути з відповідача на користь
позивача пеню в розмірі 35 761,61 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, відтак з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 357 грн. 62 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України
суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.
код - НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1 пеню у зв'язку з
несвоєчасною сплатою аліментів, що
виникла в період з 07.02.2011 по 01.10.2013 в сумі
35 761 (тридцять п"ять тисяч сімсот
шістдесят одна) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати у розмірі 357 грн. 62 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв