Номер провадження № 22-ц/785/1585/14
Головуючий у першій інстанції Бондарь
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Орловій С.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності ОСОБА_2, його двох
представників, що діють по довіреності,
представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, діє по
ордеру і договору про надання правової
допомоги,

розглянула апеляційну скаргу адвоката
яка дії в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 31.07.2012 р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4

про усунення перешкод у користування
квартирою, вселення,

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2011р. позивач ОСОБА_2
звернувся до відповідачів, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з позовом про усунення перешкод
у користування квартирою, вселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він є основним
наймачем квартири АДРЕСА_1. Відповідач
ОСОБА_4 є колишньою дружиною позивача,
шлюб з якою було зареєстровано 05.09.1980р.,
як член родини вказаний відповідач
була зареєстрована за зазначеною вище
адресою, відповідач ОСОБА_3 є донькою
сторін, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. і
також була зареєстрована за адресою
спірної квартири 07.05.2003р.

Шлюб між сторонами було розірвано на
підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 26.06.1989р.,
розірвання шлюбу оформлено в органах
РАЦС, що підтверджується записом в
Книзі реєстрації актів про розірвання
шлюбу №609 від 20.09.1989р.

Позивач посилався на те, що після
розірвання шлюбу, внаслідок тяжкої і
тривалої хвороби, він знаходився в
лікувальних і профілактичних закладах.

В вересні 2011р. після тривалого
лікування в санаторії позивач був
позбавлений можливості користуватися
квартирою АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив про задоволення його
позову про усунення перешкод у
користування квартирою, вселення.

Відповідачі позовні вимоги не визнали,
представник відповідачів подав
зустрічний позов про визнання позивача
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог відповідачі посилалися на те, що
після розірвання шлюбу між подружжям
ОСОБА_2, позивач ОСОБА_2 в 1989р. виїхав і
добровільно залишив житлову площу
спірної квартири, створив нову сім'ю,
зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 З вказаного
часу позивач не проживає у спірній
квартирі, не сплачує комунальні
послуги, не підтримує стосунків з
членами своєї колишньої родини.

Посилаючись на вимоги ст.107 ЖК України,
відповідачі по зустрічному позову
просили відмовити в позові ОСОБА_2, їх
зустрічний позов задовольнити.(а.с.51-54).

Позивач, його представник зустрічний
позов не визнали, в матеріалах справи є
письмові заперечення на зустрічний
позов(а.с.93-94).

Рішенням суду 1 інстанції від 31.07.2012р.
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково. Суд вселив ОСОБА_2 в квартиру
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 відмовлено(а.с.121-124).

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 09.10.2012р. апеляційна скарга
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
задоволена.

Рішення суду 1 інстанції від 31.07.2012р.
скасовано. В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні квартирою, вселення -
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4
задоволено. Суд визнав ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1 (а.с. 150-154).

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України від
18.09.2013р. рішення апеляційного суду
Одеської області від 09.10.2012р. скасовано.
Справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції(а.с.232-234).

В апеляційній скарзі представник
відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, просить
скасувати рішення суду 1 інстанції від
31.07.2012р., постановити нове рішення про
відмову в позові ОСОБА_2, задоволення
зустрічного позову відповідачів. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги представник апелянтів
посилається на те, що суд 1 інстанції не
дав належної оцінки доказам, що зібрані
по справі.

В апеляційному суді представник
апелянтів підтримала доводи
апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 і його два представника
надали свої заперечення на апеляційну
скаргу.

По матеріалам справи встановлено, що
спірною є двокімнанта квартира
АДРЕСА_1, житловою площею 29,00кв.м,
загальною площею 44,20кв.м. Вказане житло
не приватизовано і знаходиться на
балансі місцевої ради.

Основним наймачем спірного житла був
ОСОБА_2, після реєстрації шлюбу 05.09.1980р.,
як член родини за вказаною адресою була
зареєстрована як дружина, відповідач
ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 є донькою сторін,
вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. і була
зареєстрована за адресою спірної
квартири 07.05.2003р.

Між сторонами виник спір щодо спірного
житла, при цьому позивач посилався на
те, що його, як основного наймача,
відповідачі, колишня дружина і донька
позбавляють права користуватися
житлом. Свою відсутність за адресою
спірної квартири позивач пояснював
тим, що конфлікти в сім'ї стали виникати
після розірвання шлюбу між ним і
ОСОБА_4, він тяжко хвора людина,
змушений постійно лікуватися ,
відповідачі не дають йому вільно
користуватися житлом.

В свою чергу, відповідачі посилалися на
те, що позивач в 1989р. виїхав з квартири,
створив нову сім'ю. В обґрунтування
своїх позовних вимог відповідачі
посилалися на Акт не проживання
позивача за спірною адресою з
1997р.(а.с.59). Посилаючись на вимоги ст.107
ЖК України відповідачі вважають
позивача таким, що втратив право
користування спірним житлом.

Відповідно до ст.107 ЖК України наймач
або член його сім'ї, який вибув на інше
постійне місце проживання, втрачає
право користування жилим приміщенням з
дня вибуття, незалежно від пред'явлення
позову про це.

Враховуючи вимоги вказаної норми, суд
може визнати наймача, або члена його
родини таким, що втратив право на
житло, якщо будуть зібрані докази тому,
що вказані особи вибули на постійне
проживання за іншою адресою.

Дав оцінку доказам, що зібрані по
справі, суд 1 інстанції дійшов висновку,
що відсутні підстави для застосування
ст. 107 ЖК України, та визнання позивача
таким, що втратив право на житло. Докази
щодо непроживання позивача в спірній
квартирі спростовуються матеріалами
справи.

На підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 26.06.1989р. шлюб
між сторонами, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було
розірвано (а.с.55).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 28.04.1993р. що набрало
чинності, позивач ОСОБА_2 був вселений
в спірну квартиру внаслідок того, що
колишня дружина ОСОБА_4 чинила
перешкоди в користуванні спірною
квартирою (а.с.100).

Також встановлено, що з березня 2001р.
ОСОБА_2 за висновком МСЕК став
інвалідом 1 групи безстроково(а.с.12).
Тяжка хвороба позивача змушувала його
проходити тривалі курси лікування у
медичних закладах, що підтверджується
витягами з історії хвороби позивача з
медичних закладів, які також приєднані
до справи.

Відповідачі посилалися на те, що в 1989р.
позивач створив нову сім'ю і проживає в
новій родині. Між тим, в ході розгляду
справи не надано доказів тому, що
позивач дійсно вибув на інше місце
проживання, за ним визнано право на
житло за іншою адресою. Факт створення
позивачем нової сім'ї не дає підстав
для висновку, що позивач набув право на
житло за іншою адресою, крім того, за
законом, чоловік і дружина мають право
проживати роздільно і зберігати за
собою право на своє житло.

Колегія звертає увагу, що в матеріалах
справи є довідка Комунальної установи
«Одеський міський центр обліку
безпритульних громадян» від 25.10.2012р. за
якою дружина позивача ОСОБА_6 є
безпритульною а.с.160).

Частиною 4 ст. 338 ЦПК України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при новому розгляді справи.

Враховуючи висновки і вимоги ухвали
колегії суддів касаційної інстанції
від 18.09.2013р., колегія апеляційного суду
Одеської області з'ясувала дані щодо
правового статусу спірної квартири,
перевірила чи приватизовано спірне
житло, хто зареєстрований за адресою
спірної квартири, чи зберігається
реєстрація позивача ОСОБА_2 за адресою
спірної квартири.

По матеріалам справи встановлено, що
спірною є двокімнанта квартира
АДРЕСА_1, житловою площею 29,00кв.м,
загальною площею 44,20кв.м. Вказане житло
не приватизовано і знаходиться на
балансі місцевої ради.

Також встановлено, що основним
наймачем вказаного житла був позивач
ОСОБА_2 На час розгляду справи в
апеляційному суді встановлено, що
позивач ОСОБА_2 був знятий з реєстрації
за адресою спірної квартири 24.10.2012р. за
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 09.10.2012р. ( Додаток №1
приєднаний до матеріалів справи).

Дав оцінку доказам, що зібрані по
справі, колегія вважає, що суд 1
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову в зустрічному позові про
визнання позивача таким, що втратив
право на спірне житло на підставі ст. 107
ЖК України.

Оскільки суд 1 інстанції дійшов
висновку про відмову в позові про
визнання позивача таким, що втратив
право користування житлом, суд дійшов
правильного висновку про вселення
позивача у спірне житло. Колегія вважає
висновок суду в цій частині вимог
позивача законним і обгрунтованим,
таким, що відповідає вимогам ст. 64 ЖК
України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч1 п1, 308, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити, рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 31.07.2012 р. по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користування квартирою,
вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
квартирою АДРЕСА_1, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Вадовська Л.М.

Колесніков Г.Я.