Справа № 703/897/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої -судді
Харченко Л. Г.

при секретарі Бойко
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні власністю,
вселення та зобов'язання вчинити певні
дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вищевказаним
позовом посилаючись на те, що йому на
підставі договору купівлі - продажу
належить 1/2 частина будинковолодіння
АДРЕСА_1. Інша частина будинковолодіння
належить відповідачці ОСОБА_2

Вказує, що відповідачі не надають згоди
на вселення позивача та членів його
сімї в спірне будинковолодіння,
викрали та утримують усі
правовстановлюючі документи на це
будинковолодіння.

Позивач зазначає, що не має можливості
придбати інше житло, тимчасово
проживає у будинку своєї дружини, а її
мати заперечує проти проживання його
сім"ї в цьому будинку.

Крім того, вказує що не може потрапити у
свій будинок, оскільки його зять ОСОБА_3
його туди не пускає. Будинок є
придатний для проживання має два
поверхи загальною площею 167,7 м.кв., але
не прийнятий в експлуатацію. Позивач, в
зв'язку з цим, не може підготувати
документи до здачі будинку в
експлуатацію та виготовити технічний
паспорт для реального поділу будинку.

З врахуванням наведеного, просить
усунути перешкоди в користуванні
будинком АДРЕСА_1, шляхом вселення в
будинок ОСОБА_1, його дружину ОСОБА_5, її
сина ОСОБА_6 та його дочку ОСОБА_7,
витребувати у відповідачів та передати
йому ключі від будинку та технічний
паспорт на дане будинковолодіння,
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкод в користуванні власністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав в повному обсязі та
просив його задовольнити. При цьому
зазначив, що він діє від імені себе та
як законний представник своєї
неповнолітньої дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнав і пояснив, що ніхто із
відповідачів не чинить перешкод ОСОБА_1
у вселенні та проживанні його в
будинку АДРЕСА_1, але відповідачі не
згодні, щоб у будинок вселялися члени
його сім"ї ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
оскільки вони, на думку відповідачів,
не мають права на проживання в цьому
будинку і в даний час відповідачі
звернулися в суд з адміністративним
позовом про скасування реєстрації
місця проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явилась в наданій суду заяві позов
не визнала і просила справу розглядати
у її відсутності.

Заявлений позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 23 лютого 1989 року
ОСОБА_1. купив будинковолодіння в
АДРЕСА_1.

Рішенням Смілянського міськрайсуду
Черкаської області від 14 жовтня 2009 року
за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2
частину цього будинковолодіння та
зареєстровано це право в реєстрі прав
власності 12 березня 2014 року.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками
спірного будинковолодіння.

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 14 лютого 2014 року
за ОСОБА_1 зареєстровано право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України, правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1,2 ст. 358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Ст. 361 ЦК України передбачено, що
співвласник має право самостійно
розпоряджатись своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Також ст. 391 ЦК України надає власнику
майна право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України, кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний
матиме змогу побудувати житло,
придбати його у власність або взяти в
оренду.

Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідачі
чинять перешкоди ОСОБА_1 у вселенні в
спірний будинок, що стверджується
показами позивача та представника
відповідачів ОСОБА_8, який повідомив
суду, що ключів від будинку у позивача
не має, але як вважає представник,
позивач має можливість проживати в
будинку.

Крім того, позивач надав суду
телеграму, згідно якої вбачається, що
він намагався зайти до будинку по
АДРЕСА_1 з техніком ЧООБТІ в період з 26
по 28 лютого 2014 року, але згідно
комісійного акту від 27 лютого 2014 року
такого доступу до будинку відповідачі
йому не забезпечили.

Позивач також звертався з заявою до
голови Костянтинівської сільської
ради та депутата Лисенка О.В. про
забезпечення йому, як власнику, входу
до його будинковолодіння, але згідно
акту від 25 квітня 2014 року вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 порадив ОСОБА_1 з
усіма питаннями звертатися до
колишньої дружини. Вищевказані
документи не викликають сумніву у суду
та разом з іншими доказами свідчать
про перешкоджання позивачу вселитися у
спірне будинковолодіння.

Разом з тим, в судовому засіданні
встановлено, що позивач не має іншого
постійного місця проживання, проживає
тимчасово у будинку своєї дружини по
вул.. Давиденка, 6 в с. Костянтинівка,
Смілянського району, Черкаської
області, що стверджується довідкою
сільської ради № 244 від 17 лютого 2014
року.

Посилання представника відповідачів
на те, що ОСОБА_1 не є власником
будинковолодіння, так як він не
зареєстрував своє право власності в
державному реєстрі, безпідставні,
оскільки будинковолодіння він купив у
1989 році, а відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року, права на нерухоме майно,
що виникли до набрання чинності цим
Законом визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких умов
: якщо реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, хоча за нормативними актами, які
діяли у 1989 році було передбачено
державну реєстрацію будівель і споруд
та державну реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виникнення права
власності на нерухомість до 1 липня 2004
року не залежало від їх державної
реєстрації, а тому паво власності на
вищевказане будинковолодіння ОСОБА_1
набув з дня посвідчення договору в
Костянтинівській сільській раді 23
лютого 1989 року.

Згідно ст. 310 Цивільного кодексу
України, фізична особа має право на
місце проживання.

Фізична особа має право на вільний
вибір місця проживання та його зміну,
крім випадків, встановлених законом.

З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 має
право на проживання в спірному будинку,
що не заперечував представник
відповідачів, а тому слід усунути
перешкоди в користуванні будинком
АДРЕСА_1, шляхом вселення позивача та
його неповнолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в даний будинок.

Відповідно до ч.1. ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, особисто чи
через представника до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
не звернулись, в частині позову про їх
вселення в спірне будинковолодіння,
слід відмовити.

Також не підлягає до задоволення
вимога позивача про витребування у
відповідача технічного паспорту на
спірне будинковолодіння та вимога не
перешкоджати представникам
відповідних органів для огляду
будинку, оскільки позивач, як
співвласник будинку, вправі сам
звернутись у відповідний орган для
виготовлення даних документів та
будучи вселеним у будинок має право
проводити огляд будинку
представниками відповідних органів.

Оскільки позивач та його представники
ні в позовній заяві, ні в судовому
засіданні не наполягали на стягненні з
відповідачів судових витрат по оплаті
судового збору, понесені ним витрати
слід віднести на його рахунок.

На підставі наведеного і ст. ст. 310, 316, 317,
319, 361, 391 ЦК України та керуючись ст. ст.
10, 57-60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 та
неповнолітній дочці ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у користуванні житлом,
шляхом вселення їх в будинковолодіння
АДРЕСА_1 з передачею відповідачами
дублікату ключа від вхідних дверей.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження,
а в разі його оскарження - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо воно не буде скасоване.

Головуюча:
Л. Г. Харченко