У Х В А Л А

судового засідання

25 квітня 2014 року, суддя
Франківського районного суду м.
Львова Кузь В.Я. розглянувши
матеріали скарг ОСОБА_1 від 24 грудня
2013 року та від 25 квітня 2014 року на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служи
Пустомитівського районного
управління юстиції Гураль Лесі
Павлівни щодо відкриття нею
виконавчого провадження № 40217110
відповідно до постанови від 16 жовтня
2013 року та винесення постанов від
23 жовтня 2013 року і від 10 грудня 2013
року про арешт майна боржника,
оголошення заборони на його
відчуження та розшук майна боржника,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із
скаргами на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служи Пустомитівського
районного управління юстиції Гураль
Лесі Павлівни щодо відкриття нею
виконавчого провадження № 40217110
відповідно до постанови від 16 жовтня
2013 року; винесення постанов від 23
жовтня 2013 року і від 10 грудня 2013 року
про арешт майна боржника,
оголошення заборони на його
відчуження та розшук майна боржника.

Вважає, що постанова про відкриття
виконавчого провадження прийнята з
порушенням вимог закону, зокрема ч. 1
та ч. 5 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» , яка
передбачає, що виконавчі дії
проводяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У
постанові неправильно вказана
адреса її проживання, а саме: вона
проживає за адресою : АДРЕСА_1, у той
час коли у постанові вказана
адреса: АДРЕСА_2.

Як вважає скаржник, державний
виконавець у даному випадку мав би
надіслати виконавчий лист № 2/1326/780/2012
від 27 червня 2013 року за адресою її
місця проживання - АДРЕСА_1, що
відноситься до Сихівського району
м. Львова.

Що стосується дій державного
виконавця по накладенню арешту,
оголошення заборони на відчуження
та розшук майна боржника, то їй не
зрозуміло, у зв'язку з чим арешт
накладений на все майно, а не в межах
суми на яку звернено стягнення у
тому числі й на автомобіль, що не є
спадковим. Просить визнати дії
державного виконавця незаконними та
скасувати постанови про відкриття
виконавчого провадження, накладення
арешту, оголошення заборони на
відчудженнгя та оголошення розшуку.

В судове засідання скаржник не
прибула, направила представника який
подав доповнення до первинної
скарги, які в судовому засіданні
підтримав, пояснення дав аналогічні
викладеним у скаргах.

Державний виконавець в судовому
засіданні мотивів скарги не визнала,
подала письмові заперечення в яких
зазначила, що її дії відповідають
вимогам Законів України «Про
виконавчу службу» та « Про виконавче
провадження». Просить відмовити у
задоволенні скарги.

Представник стягувача в судовому
засіданні проти скарги заперечив,
подав письмові пояснення та
документи, що підтверджують
проживання боржника на території
Пустомитівського району Львівської
області, відтак, з цих підстав вважає
дії державного виконавця в частині
відкриття провадження правомірними.
Щодо накладення арешту на майно
належне боржнику, то такі дії
державного виконавця, на його думку,
теж є правомірними, оскільки боржник
ухиляється від виконання рішення
суду в добровільному порядку.

Розглянувши скаргу боржника ,
заслухавши пояснення сторін в
судовому засіданні та дослідивши
матеріали цивільної справи , суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Так судом встановлено, що згідно
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 13 грудня 2012 року , яке
було предметом розгляду апеляційним
судом Львівської області та змінено,
визначено порядок забезпечення
відшкодування заборгованості., що і
зазначено у виконавчому документі -
виконавчому листі № 2/1326/780/2012 від
27.06.2013 року виданого Франківським
районним судом м. Львова.

16 жовтня 2013 року державним
виконавцем Гураль Р.П. відкрито
виконавче провадження № 42217110, що суд
визнає правомірним і законним,
оскільки таке відкрито відповідног
до вимог ст.. 19, ст.. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» на
підставі виданого судом виконавчого
листа та за заявою стягувача, який
відповідно до ст.. 20 Закону України «
Про виконавче провадження» має
право вибору, у тому числі й за
фактичним місцем проживання
боржника. Як вбачається із матеріалів
справи, фактичне місце боржника на
території Пустомитівського району
Львівської області підтверджується
актами за підписом голови
Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області від 13 грудня 2012 та 12.11 2013
року.

Суд також визнає правомірними дії
державного виконавця щодо винесення
постанови від 23 жовтня 2013 року про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, оскільки
такі вчинені в межах ст.ст. 11, 17, 27,57
Закону України «Про виконавче
провадження».

Що стосується решти доводів
скаржника та її представника про
неправомірність дій державного
виконавця в частині оголошення
розшуку майна боржника відповідно до
постанови від 10 грудня 2013 року, то
суд вважає такі обґрунтованими
частково оскільки державний
виконавець хоч і діяла в межах
своєї компетенції, по суті змінила
резулятивну частину рішення суду та
зміст виконавчого листа щодо майна
яке можна було оголосити в розшук,
оскільки таким є спадкове майно, до
якого на час розгляду справи не було
віднесено автомобіль «Хонда Аккорд
4Д» державний номерний знак НОМЕР_1 .

В даному випадку, держаний виконавець
та стягувач повинні були звернутися
до суду в порядку, передбаченому ст..
36 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст.. 373 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні скарги в частині
відкриття провадження, суд також
виходить з вимог ст.. 14 ЦПК України,
згідно якої, судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України..

Невиконання судового рішення, у тому
числі й боржником, є підставою для
відповідальності встановленої
законом, що стягувач та державний
виконавець вправі використати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 14, 372, 383, 387 ЦПК України, -

У
Х В А Л И В:

Скарги ОСОБА_1 від 24 грудня 2013 року
та від 25 квітня 2014 року на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служи
Пустомитівського районного
управління юстиції Гураль Лесі
Павлівни щодо відкриття нею
виконавчого провадження № 40217110
відповідно до постанови від 16 жовтня
2013 року та винесення постанов від
23 жовтня 2013 року і від 10 грудня 2013
року про арешт майна боржника,
оголошення заборони на його
відчуження та розшук майна боржника,
задоволити частково.

Постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служи
Пустомитівського районного
управління юстиції Гураль Лесі
Павлівни від 10 грудня 2013 року про
розшук майна боржника винесену в
межах виконавчого провадження ВП №
40217110, скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги
відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської облсті протягом
п'яти днів з моменту її проголошення.

Суддя
В. Кузь