Справа № 2-2712/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

"30" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Нестеровському
Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві
подання старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М., боржник:
ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне
товариство «Укргазбанк» про примусове
входження,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М.
звернувся до Дніпровського районного
суду м. Києва з поданням, в якому
просить суд: постановити ухвалу щодо
примусового проникнення до квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що
в провадженні відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
знаходиться виконавчий лист № 2-2712/1/2011
від 27 лютого 2013 року, виданий
Дніпровським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за кредитним договором в сумі 316 500,03
доларів США та 435 536,47 гривень, судовий
збір в розмірі 1 700 гривень, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 120 гривень
на користь АБ «Укргазбанк». У
відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем 27 березня 2013 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання вищезазначеного виконавчого
документа. Копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
надіслано ОСОБА_2 за його місцем
реєстрації. В наданий для
добровільного виконання
вищезазначеного виконавчого документа
строк, боржник рішення суду не виконав.
Відповідно до наданої інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за боржником на праві
приватної власності зареєстрована
квартира АДРЕСА_1. Державним виконавцем
за вказаною адресою здійснювалися
виходи, 23 грудня 2013 року та 13 лютого 2014
року, проте на вимогу державного
виконавця двері квартири ніхто не
відчинив. Для подальшого виконання
рішення суду необхідно провести опис
та арешт майна боржника, однак боржник
перешкоджає державному виконавцю у
входженні до приміщення, шляхом не
надання доступу до приміщення, тому
здійснення опису й арешту майна
боржника для його подальшої реалізації
є неможливим. Відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 20 серпня
2009 року посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрована в реєстрі за № 4040,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності боржнику гр. ОСОБА_2

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився.

Відповідно до вимог ст. 376
Цивільного процесуального кодексу
України, питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи
або особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
щодо якої є виконавчий документ про
її відібрання, при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Суд негайно розглядає подання,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
березня 2013 року державним виконавцем
Шамрай Ю.М. органу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції в м. Києві було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-2712/1/2011, виданого 27
лютого 2013 року Дніпровським районним
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в
розмірі 437 356,47 гривень.

Крім того, 27 березня 2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
відповідно до якої було накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_2 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить ОСОБА_2 лише в межах
суми боргу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 20 серпня 2009 року,
укладеного між ТОВ «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
та ОСОБА_2, ТОВ «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
передає у власність, а ОСОБА_2 приймає у
власність квартиру АДРЕСА_1, і сплачує
за неї грошову суму, визначену цим
договором.

Як вбачається з інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 14 червня 2013 року, квартира
АДРЕСА_1 зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_2 згідно договору
купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року.

Крім того, згідно інформаційної
довідки з Державного реєстру іпотек
від 14 червня 2013 року, згідно договору
іпотеки № 2 без оформлення заставної,
квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці.

Факт передачі вказаної квартири в
іпотеку також підтверджується
договором іпотеки без оформлення
заставної від 12 серпня 2009 року,
укладеного між ПАТ акціонерний банк
«Укргазбанк» та ОСОБА_2

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: звертатися до суду з
поданням про розшук боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, стосовно якої складено
виконавчий документ про її
відібрання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону
України «Про виконавче провадження»,
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Згідно з п. 15 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі виконання рішень
за наявності вмотивованого рішення
суду про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння фізичної
особи безперешкодно входити на
земельні ділянки, до житлових та інших
приміщень боржника - фізичної особи,
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, проводити в
них огляд, у разі необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та
вилучати належне боржникові майно,
яке там перебуває та на яке за законом
можливо звернути стягнення.

Частиною 1 ст. 30 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
недоторканість житла, не допускається
проникнення до житла або іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку інакше як за
мотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання, 23
грудня 2013 року державним виконавцем
було здійснено вихід за адресою:
АДРЕСА_1. На вимогу державного
виконавця двері ніхто не відчинив.
Також, 13 лютого 2014 року державним
виконавцем було повторно здійснено
вихід на вказаною адресою, на вимогу
державного виконавця двері квартири
ніхто не відчинив, що підтверджується
актом державного виконавця.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
державний виконавець неодноразово
виходив за місцем проживання боржника,
проте двері ніхто не відчинив, що
перешкоджає державному виконавцю в
проведенні виконавчих дій, про що були
складені відповідні акти.

Таким чином, враховуючи те, що боржник
добровільно не виконує рішення суду, і
у зв'язку з необхідністю його
виконання, суд приходить до висновку,
що подання старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Шеремет Ю.М., боржник: ОСОБА_2, стягувач:
Публічне акціонерне товариство
«Укргазбанк» про примусове входження є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 30
Конституції України, ст.ст. 2, 11, 32, 36
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 210, 293, 294, 376
Цивільного процесуального кодексу
України, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М., боржник:
ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне
товариство «Укргазбанк» про примусове
входження - задовольнити.

Дозволити старшому державному
виконавцю Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Шеремет Ю.М. примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 ,
для примусового виконання виконавчого
листа № 2-2712/1/2011, виданого 27 лютого 2013
року Дніпровським районним судом м.
Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Суддя: