Єдиний унікальний номер 236/35/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3195/2014
Головуючий в 1 інстанції Ткачов О.М.
Доповідач Азевич В.Б.
19 червня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:
головуючого-судді Азевича В.Б.,
суддів: Алексєєва А.В., Гапонова А.В.,
при секретарі Сачко І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
на ухвалу Краснолиманського міського
суду Донецької області від 21 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: служба у справах
дітей Краснолиманської міської ради
Донецької області про визначення
розміру заборгованості по аліментам,
стягнення пені та додаткових витрат,
позбавлення батьківських прав та за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
відділ державної виконавчої служби
Виноградівського районного управління
юстиції у Закарпатській області про
зменшення розміру аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визначення розміру
заборгованості по аліментам, стягнення
пені та додаткових витрат, позбавлення
Ухвалою Краснолиманського міського
суду Донецької області від 21 січня 2014
року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без
розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
На вказану ухвалу позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, посилаючись на порушення
норм процесуального права.
В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що суд першої інстанції не застосував
п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України та замість
зупинення провадження у справі,
залишив її позовну заяву без розгляду.
Сторони, належним чином сповіщені про
час та місце розгляду справи, не
Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції - залишити
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.
Судом першої інстанції встановлено, що
ухвалою суду від 27 червня 2013 року за
клопотанням учасника процесу було
визнано обов'язкову участь ОСОБА_1 в
якості позивача при розгляді даної
справи.
Справу було призначено слуханням на
08.07.2013 року, але ОСОБА_1, будучі належним
чином повідомлена про час та місце
розгляду справи, до судового засідання
не з'явилась і подала заяву, в якій
просила справу слухати за її
відсутністю, у зв'язку з чим, справу
було відкладено на 03.09.2013 року.
03.09.2013 року позивачка ОСОБА_1 повторно,
будучі належним чином повідомлена про
час та місце розгляду справи, до
судового засідання не з'явилась, але
подала заяву, в якій просила справу
слухати за її відсутністю.
В судовому засіданні учасники процесу
за виключенням представника позивачки
ОСОБА_1, а саме ОСОБА_3, вважали за
неможливе розглянути справу за
Ухвалою суду від 03 вересня 2013 року було
прийняте рішення позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 залишити без розгляду.
Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 14 листопада 2013 року ухвала
суду першої інстанції була скасована і
справа була направлена до
Краснолиманського міського суду
Донецької області для продовження
Справу було призначено на 16 грудня 2013
року, проте ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3, будучі належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились. Від позивачки надійшла
заява, в якій вона просила відкласти
розгляд справи у зв'язку з поданням нею
касаційної скарги. Справу було
відкладено на 21 січня 2014 року.
21 січня 2014 року ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_3, належним чином
сповіщені про час та місце розгляду
справи, повторно до судового засідання
не з'явились, але позивачка подала
заяву, в якій просила справу зупинити
до розгляду її заяви про встановлення
розміру заборгованості із сплати
Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції з посиланням на
положення ч. 3 ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України виходив з того, що позивачка та
її представник, належним чином
сповіщені про час та місце розгляду
справи, повторно не з'явилися у судові
засідання, а розгляд в іншому
провадженні заяви позивачки про
встановлення розміру заборгованості
із сплати аліментів не є підставою для
зупинення провадження у даній справі.
Колегія суддів вважає за можливе
погодитися з даними висновками суду,
виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 158 ЦПК України розгляд
судом цивільної справи відбувається в
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.
Пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК України
встановлено, що суд постановляє ухвалу
про залишення заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
Аналогічне положення містить ч. 3 ст. 169
ЦПК України, згідно якої, у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає позовну заяву без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що
після скасування ухвалою апеляційного
суду від 14 листопада 2013 року ухвали
місцевого суду про залишення позовної
заяви ОСОБА_1 без розгляду від 03 вересня
2013 року, справи була призначена на 14-00
годин 16.12.2013 року, про що представник
позивачки - ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1
були повідомлені особисто під
розписку. (а. с. 148-149)
Проте 09 грудня 2013 року позивачка подала
заву про відкладення розгляду справи,
оскільки вона направила до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ скаргу на ухвали
Краснолиманського міського суду від 03
вересня 2013 року та апеляційного суду
Донецької області від 14 листопада 2013
року. У зв'язку з чим розгляд справи
відкладений на 10-00 годин 21.01.2014 року. (а.
Судову повістку про відкладення
розгляду справи позивачка ОСОБА_1
отримала 20.12.2013 року. (а. с. 160)
20 січня 2014 року ОСОБА_1 подала до суду
заяву про зупинення провадження у
справі, оскільки вона 19 серпня 2013 року
звернулася до Виноградівського
районного суду Закарпатської області з
заявою до ВДВС Виноградівського району
про встановлення розміру
заборгованості по аліментам за 2003 рік.
Тобто, позивачка, сповіщена належним
чином про час та місце розгляду справи,
повторно не з'явилася у судові
засідання, які призначалися на 16.12.2013
року та 21.01.2014 року.
Вказані обставини є процесуальною
підставою для залишення її позовної
заяви без розгляду, тому суд першої
інстанції обґрунтовано постановив
оскаржувану ухвалу від 21 січня 2014 року.
З огляду на наведене, вказана ухвала
постановлена з додержанням вимог
закону, при вирішенні питання не були
порушені норми процесуального права та
порядок, встановлений для його
Таким чином, апеляційну скаргу слід
відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314
ч.1 п. 4, 315, 317 ЦПК України, апеляційний
суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Краснолиманського міського
суду Донецької області від 21 січня 2014
року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: