Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 березня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ротмістренко М.В.,

при секретарі - Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВіЕс Банк»до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором кредиту,-

В С Т А Н
О В И В:

ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором кредиту, мотивуючи
свої вимоги тим, що 07.09.2007 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №KF40893, згідно якого
останній отримав кредит в розмірі 110000,00
Євро, строком до 06.09.2017 року, зі сплатою
10,50% річних.

Вказує, що з метою забезпечення
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором №
KF40893 від 07.09.2007 року між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
від 07.09.2007 року

Зазначає, що взяті на себе зобов'язання
по поверненню кредиту ОСОБА_1 не
виконав, що привело до виникнення
заборгованості, яка станом на 11.07.2013
року становить 77224,11 Євро, що
еквівалентно 790885,40 грн. (згідно
офіційного курсу НБУ станом на 11.07.2013
року).

На підставі наведеного просить суд,
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованість за договором кредиту в
розмірі 77224,11 Євро, що еквівалентно
790885,40 грн., а також сплачений позивачем
судовий збір.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак надав суду
заяву, згідно якої позовні вимоги
підтримує повністю, просить розглянути
справу без його участі. Проти прийняття
заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання повторно не з'явились, хоча
про час і місце розгляду справи були
повідомлені своєчасно і належним
чином, не повідомили суд про причини
неявки, а тому, в порядку ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає, що справу слід
вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

З досліджених в судовому засіданні
кредитного договору № KF40893 від 07.09.2007
року та додатку № 5 до нього, укладених
між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_1,
встановлено, що банк надав відповідачу
кредит в сумі 110000 Євро, із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,50% річних, з кінцевим терміном
повернення 06.09.2017 року.

Згідно п.п.6.2, 6.3 кредитного договору за
несвоєчасне (неналежне) повернення
кредиту або його частини, а також
сплати процентів за користування
кредитом ОСОБА_1 сплачує Банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, обрахованої від суми
боргу за кожен день прострочення
виконання.

Судом встановлено, що на виконання
умов зазначеного договору надано
відповідачу кредит в сумі 110000 Євро.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 взяті
на себе обов'язки не виконує, у зв'язку з
чим, згідно представленого позивачем
розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором №KF40893 від 07.09.2007
року, станом на 11.07.2013 року становить
77224,11 Євро, що еквівалентно 790885,40 грн., з
яких: заборгованість по кредиту - 76308,48
Євро, що еквівалентно 781508,04 грн.,
заборгованість по відсотках - 881,67 Євро,
що еквівалентно 9029,57 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов Договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

В ст.610 ЦК України зазначено, що
порушення зобов'язання є його
невиконання або не належне виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК
України зазначено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним кредитним
договором між ВАТ «Електрон Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки, відповідно до якого
поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати за невиконання
ОСОБА_1, які виплавають з кредитного
договору №KF40893 від 07.09.2007 року.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники, якщо
договором не встановлено додаткову
відповідальність поручителя.

Згідно статуту затвердженого
загальними зборами акціонерів від
11.10.2013 року протокол №48,
зареєстрованого в реєстрі за
№30003604 від 16.12.2013 року ПАТ «ВіЕС
Банк» є правонаступником усіх прав та
обов'язків ПАТ «Фольксбанк».

Враховуючи наведене та те, що в
судовому засіданні належними доказами
встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання по поверненню кредиту та
відсотків за користування ним належним
чином не виконав, що привело до
виникнення заборгованості, суд
приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 слід солідарно стягнути на
користь ПАТ «ВіЕС Банк» заборгованість
за кредитним договором № KF40893 від 07.09.2007
року в розмірі 77224,11 Євро, що
еквівалентно 790885,40 грн.

Суд також вважає, що у відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до
стягнення з відповідача понесені
позивачем та документально
підтверджені судові витрати по справі,
які складаються з судового збору в
сумі 3441 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 554, 610, 625, 1054 ЦК
України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227,
233, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором кредиту - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «ВіЕс Банк» заборгованість
за кредитним договором № KF40893 від
07.09.2007 року в розмірі 790885 (сімсот
дев'яносто тисяч вісімсот вісімдесят
п'ять) грн. 40 коп., а також 3441 грн.
судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Ужгородського
міськрайонного суду протягом десяти
днів з моменту отримання рішення
відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги, передбачених ст. 294
ЦПК

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Ротмістренко
М.В.