Справа № 139/230/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючої - судді
Коломійцевої В.І.

секретаря
Хонькович Л.І.

з участю відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства
«ВАП-Асистанс» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту,-

в с т а н о в и в:

22 червня 2012 року між ТОВ "ФК Магістр" та
ОСОБА_1 було укладено договір про
надання споживчого кредиту №220612/05.

Відповідно до договору уступки права
вимоги № ФК02/06/13 від 05.06.2013 року ТОВ "ФК
Магістр" відступило Приватному
акціонерному товариству
"ВАП-Асистанс" своє право грошової
вимоги до фізичних осіб-позичальників,
які укладали договори про надання
споживчих кредитів з ТОВ "ФК Магістр".
05.06.2013 року відповідача було
повідомлено про відступлення права
вимоги та про необхідність сплати
заборгованості, яка станом на 27 грудня
2013 року складає 16 837 гривень 24 копійки.
Відповідач добровільно не погашає
заборгованість по кредиту, у зв'язку з
чим приватне акціонерне товриство
"ВАП-Асистанс" з відповідним позовом
звернулося до суду.

Представник позивача у судове
засідання не з»явився натомість подав
суду заяву від 24.04.2014 року (а.с… ) про
слухання справи у відповідності до ч. 2
ст.158 ЦПК України у відсутності
представника позивача та про
підтримання позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав і
пояснив, що він дійсно 22 червня 2012 року
уклав договір із ТОВ «ФК Магістр» про
надання споживчого кредиту у сумі 6
тисяч гривень. Йому відомо, що строк
погашення кредиту сплив 21 січня 2013
року, однак в зв'язку із втратою роботи
він не мав можливості погасити кредит.

Розглянувши справу в судовому
засіданні, дослідивши та оцінивши
наявні у матеріалах справи докази, суд
вважає, що позов підлягає до повного
задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у договірних
правовідносинах на підставі договору
про надання споживчого кредиту № 20612/05
від 22 червня 2012 року (а.с. 6-8). Предметом
договору є кредит у сумі 6 тисяч
гривень, які відповідач отримав для
ремонту будинку (а.с. 9-10), шляхом
перерахування грошових коштів на його
поточний рахунок згідно Договору.
Строк повернення кредиту встановлений
до 21 січня 2013 року.

Копією банківської виписки №3 від 22
червня 2012 року (а.с. 33-35), стверджується,
що ТОВ «ФК Магістр» повністю виконало
свої зобов'язання перед позичальником.

Відповідно до п. 4.1 Договору
позичальник зобов'язувався повернути
одержаний кредит в строки згідно з
умовами, викладеними у п. 1.2.1 Договору
та сплатити нараховані проценти за
користування кредитом, шляхом
перерахування грошових коштів по
кожному платежу на поточний рахунок
Фінансової компанії.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що
за договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника).

Відповідно до договору уступки права
вимоги (Договору факторингу) №ФК02/06/13
від 05 червня 2013 року (а.с. 11) та
повідомлення про поступку права
вимоги, що відбулася (Додаток № 2 до
Договору факторингу № ФК02/06/13 від 05
червня 2013 року) (а.с. 13) слідує, що ТОФ ФК
«Магістр» відступило Приватному
акціонерному товариству
«ВАП-Асистанс» своє право грошової
вимоги до фізичних осіб позичальників,
які уклали договори про надання
споживчих кредитів з ТОВ «ФК Магістр»
та затвердили зразок повідомлення про
поступку права вимоги для боржників.

Повідомленням про поступку права
вимоги, що відбулася від 05.06.2013 року
№125/06 (а.с. 20) стверджується, що
позичальник ОСОБА_1, був повідомлений,
що у результаті проведеної уступки
права вимоги Новий кредитор - Приватне
акціонерне товариство «ВАП-Асистанс»
на підставі діючого законодавства,
вправі вимагати від нього виконання
зобов'язання по поверненню грошового
кредиту, сплаті відсотків, комісійної
винагороди, на умовах і в обсязі, які
були встановлені укладеним Договором
про надання споживчого кредиту №220612/05
від 22.06.2012 року між первісним
кредитором ТОВ «ФК Магістр» і
боржником.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України
передбачено, що зобов`язання має
виконуватися належним чином, в
установлений строк і відповідно до
умов договору та вимог закону.

Відповідно до п. 1.1.5 Договору кредит
повертається рівними частинами
щотижнево, а саме в кожні сім
календарних днів користування
кредитом, з урахуванням святкових,
вихідних та банківських робочих днів.

Розгорнутим розрахунком позовних
вимог до боржника за Договором (а.с. 5)
доведено, що відповідач - позичальник
ОСОБА_1 - не виконує свої зобов`язання
по кредитному договору. Зокрема,
допустив заборгованість по поверненню
кредиту в сумі 6 016 гривень 32 копійки.

Статтею 536 та частиною 1 статті 1054,
статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що
за користування чужими грошовими
коштами позичальник має сплачувати
відсотки.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що плата
за користування кредитом встановлена
договором та складає 189 процентів
річних та сплачується рівними
частинами щотижнево, а саме у кожні сім
календарних днів користування
кредитом. Порядок повернення кредиту
та плати відсотків за користування
кредитом із розрахованими сумами та
строками погашення заборгованості
встановлено у договорі з урахуванням
святкових, вихідних та банківських
робочих днів (п. 1.2.1. Договору). Крім
того, у п. 1.2.2. Договору встановлено, що
виплата позичальником процентів за
користування кредитом виконується,
разом з основним боргом кредиту,
шляхом перерахування відповідної
Загальної суми щотижневого платежу за
кредитом та процентами за користування
кредитом на поточний рахунок
Фінансової компанії.

Розрахунком заборгованості (а.с.5)
доведено, що ОСОБА_1 допустив
заборгованість по процентах за
користування кредитними ресурсами в
сумі 6 517 гривень 58 копійок і така сума
заборгованості підлягає стягненню з
боржника-позичальника.

У разі порушення боржником
зобов'язання, боржник повинен передати
кредиторові грошову суму - неустойку
(ст. 549 ЦК України). Відповідно до норм
цивільного законодавства: неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання; штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання; пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.1 та п. 8.2 Договору за
несвоєчасне погашення кредиту та
несвоєчасне погашення процентів за
користування кредитом, позичальник
сплачує Фінансовій компанії «Пеню за
прострочений кредит» та «пеню за
прострочені проценти» в розмірі 5 % від
суми простроченої заборгованості, за
кожен день простроченої
заборгованості за кредитом, починаючи
з дати виникнення простроченої
заборгованості і до дати повного її
погашення. Якщо прострочена
заборгованість погашена до
четвертого календарного дня з дати
виникнення простроченої
заборгованості - розрахунок Фінансовою
компанією не виконується та пеня за
прострочений кредит та прострочені
проценти не стягується.

Таким чином, сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). А
тому з відповідача ОСОБА_1, має бути
стягнено суму нарахованої пені у
розмірі 4 303 гривні 34 копійки.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

З доданих до позовної заяви розрахунку
заборгованості позовних вимог до
боржника (а.с. 5) слідує, що
заборгованість ОСОБА_1 становить 16 837
гривень 24 копійки, з них: залишок суми,
необхідної для повернення кредиту - 6 016
гривень 32 копійки, залишок суми
необхідної для повернення процентів - 6
517 гривень 58 копійок та сума
нарахованої пені на дату оплати - 4 303
гривні 34 копійки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Магістр» 09
листопада 2012 року було направлено
ОСОБА_1, претензію станом на 09 листопада
2012 року на суму 15 228 гривень 81 копійка
та запропоновано протягом 10 робочих
днів з дня отримання листа, задоволити
претензію. В іншому випадку ТОВ ФК
«Магістр» вимушений буде звернутися до
суду з вимогою про стягнення грошових
коштів (а.с. 36). Проте грошові кошти
сплачені не були.

Таким чином грошові вимоги
позивача є законними, обґрунтованими
вимогами цивільного законодавства та
умовами Договору. Враховуючи
вищевикладене, а також обставину, що
відповідач з моменту укладення
договору не здійснив жодного платежу з
метою повернення кредиту, суд
приходить до висновку про повне
задоволення заявленої вимоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. При
зверненні до суду з цим позовом
позивачем було сплачено 243 гривні 60
копійок судового збору (а.с. 1, 2). Суд
прийшов до висновку про повне
задоволення вимоги, а тому і судовий
збір підлягає повному стягненню.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 549-552, 611, 612, 626, 1054,
1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(паспорт НОМЕР_2, виданий Барським РВ
УМВС Україниу Вінницькій області 09
січня 2001 року, ід. НОМЕР_1) на користь
Приватного акціонерного товариства
«ВАП-Асистанс» заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту у сумі 16 837 гривень 24 копійки, з
них 6 016 гривень 32 копійки -
заборгованість за основним боргом по
кредиту, 6 517 гривень 58 копійок -
заборгованість по процентах за
користування кредитом та 4 303 гривні 34
копійки - пеня за прострочену оплату за
кредит та прострочену оплату за
процент за користування кредитом,
станом на 27 грудня 2013 року

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ВАП-Асистанс» судові витрати в сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Мурованокуриловецький районний суд
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: ____________