АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/4034/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1012/к/14
Доповідач - Остапенко В.О.
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Митрофанової
Л.В., Савіної Г.О.

при секретарі: Абрамян Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 11
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ЖуравельНіни Максимівни,
третя особа Приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним, -

особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6;

представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3;

третя особа - ОСОБА_5.

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу - ОСОБА_5,
про визнання заповіту недійсним,
посилаючись на те, що складаючи заповіт
26.09.2012 року на ім'я відповідача, ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними внаслідок хвороби.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 11 березня 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено

Визнано заповіт вчинений 26 вересня 2012
року ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2, нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим номером №
453 - недійсним.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи.

Зокрема, судом відмовлено в
задоволенні клопотання про допит
лікаря - психіатра Криворізького ПНД,
котрий безпосередньо лікував ОСОБА_7
для встановлення її стану.

Висновок посмертної
судово-психіатричної експертизи № 288
грунтується на припущеннях,
достовірного факту того, що ОСОБА_7 в
момент складання заповіту не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними даний висновок не
встановлює.

Показання свідків з боку позивача
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є неправдивими,
оскільки вони є підлеглими позивача.

Судом не була надана можливість свідку
ОСОБА_11 надати свої пояснення, крім
того в порушення вимог процесуального
законодавтсва судом не взято до уваги
пояснення свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13
ОСОБА_14 та інших, які могли об'єктивно і
в повному обсязі довести
психологічний та моральний стан ОСОБА_7
як на момент складання заповіту так і
на момент лікування в
психоневрологічному відділенні.

Крім того, справу розглянуто у
відсутності приватного нотаріуса
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5

В запереченнях на апеляційну ОСОБА_4
просить апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, була
далекою родичкою позивача ОСОБА_4

13.01.2009 року ОСОБА_7 було складено
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_15 та
зареєстровано у реєстрі № 21, яким вона
на випадок своєї смерті заповідала
квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_4

26 вересня 2012 року ОСОБА_7 склала
заповіт, посвідчений Приватним
нотаріусом Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про що
зроблено запис в реєстрі за № 453, згідно
до якого остання заповіла відповідачу
у справі ОСОБА_2 усе своє майно, що
належить їй на день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7- померла, після
смерті якої відкрилася спадщина на
належне їй за життя майно, сторони
звернулись з заявами про прийняття
спадщини .

Відповідно до довідки з Криворізького
ПНД № 754 від 09 квітня 2013 року, зазначено,
що ОСОБА_7, перебувала на обліку у
лікаря психіатра з 20 січня 2010 року по 05
березня 2012 року з приводу Органічного
бредового (шизофреноподібного)
розладу. Знята з обліку в зв'язку зі
смнртю (а.с.12 )

Згідно акту № 288 посмертної експертизи
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановлено що, остання на період часу
26 вересня 2012 року страдала хронічним
стійким психічним розладом у формі
органічного розладу особистості
судинного ґенезу з параноїчним
синдромом і за своїм психічним станом і
не могла розуміти значення своїх дій та
керувати ними (а.с. 81-86)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з
доведеності позовних вимог та того
факту, що ОСОБА_7 на момент вчинення
заповіту 26.09.2012 року страждала стійким
психічним розладом, та не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, а тому у відповідності
до вимог ч.1 ст. 225 ЦК України дійшов
правильного висновку про те, що спірний
правочин є недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позовних вимог ОСОБА_4 як
спадкоємця померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_16, є визнання складеного нею 26
вересня 2012 року на користь ОСОБА_2
заповіту недійсним з підстав,
передбачених ст. 225, ч.2 ст. 1257 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 225 ЦК України передбачено,
що правочин, який дієздатна фізична
особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні

права або інтереси порушені.

Оскільки заповіт як односторонній
правочин підпорядковується загальним
правилам ЦК України щодо недійсності
правочинів, то за позовом
заінтересованої особи, заповіт може
бути визнаний судом недійсним, якщо
буде встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі (ч. 2 ст. 1257 ЦК
України).

Отже, вирішуючи даний спір суд повинен
встановити психічний стан заповідача в
момент вчинення заповіту, тобто чи
розумів останній значення своїх дій та
чи міг керувати ними в цей момент.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 16 Постанови «Про судову
практику розгляду справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
№ 9 та в п. 18 Постанови «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року № 7 для визначення
наявності такого стану на момент
укладення правочину суд відповідно до
ст. 145 ЦПК зобов'язаний призначити
судово-психіатричну експертизу (в
даному випадку - посмертну
судово-психіатричну експертизу) за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, за
клопотанням позивача судом призначено
посмертну судово-психіатричну
експертизу для визначення психічного
стану ОСОБА_7 на час складання нею
заповіту - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 62).

Згідно акту № 288 посмертної експертизи
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановлено що, остання на період часу
26 вересня 2012 року страдала хронічним
стійким психічним розладом у формі
органічного розладу особистості
судинного ґенезу з параноїчним
синдромом і за своїм психічним станом і
не могла розуміти значення своїх дій та
керувати ними(а.с. 81-86)

Сторони по справі погодились з
висновками проведеної експертизи,
вказаний висновок експерта неповним чи
неясним судом визнаний не був, сумніви
в його правильності не виникали, а тому
повторна чи додаткова посмертна
судово-психіатрична експертиза судом
по справі не призначалася.

У відповідності до положень ст. 212 ЦПК
України висновок такої експертизи
повинен оцінюватися судом у сукупності
з іншими доказами по справі -
показаннями свідків, даними медичних
документів, що підтверджують або ж
спростовують доводи позивача про те,
що в момент його укладення заповідач не
розумів значення своїх дій і не міг
керувати ними.

Так, згідно з даними Криворізького ПНД
№ 754 від 09 квітня 2013 року, зазначено, що
ОСОБА_7, перебувала на обліку у лікаря
психіатра з 20 січня 2010 року по 05 березня
2012 року з приводу Органічного
бредового (шизофреноподібного)
розладу. Знята з обліку посмертно..
(а.с.12 )

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів колегія суддів приходить до
висновку, що до погіршення стану свого
здоров'я, ОСОБА_7 склала 13.01.2009 року
нотаріально посвідчений заповіт на
користь свого родича ОСОБА_4, якому
заповіла належну їй на праві власності
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та
визнання заповіту складеного 26 вересня
2012 року на користь ОСОБА_2 недійсним.

Доводи відповідача, що висновок
судово-психіатричної експертизи № 288
грунтується на припущеннях,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, крім того даний акт №
288 посмертної судово-психіатричної
експертизи, щодо неправильності
висновків, сторонами оскаржено не було,
клопотання щодо проведення повторної
судово - психіатричної експертизи
сторонами не заявлялись.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі, щодо відмови в задоволенні
клопотання про допит лікаря психіатра
Криворізького ПНД, котрий лікував
ОСОБА_7, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
спростовуються встановленими
обставинами справи та висновками суду
та фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоді з висновками суду по
їх оцінці.

При розгляді даного спору суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи
та дав їм правильну правову оцінку,
постановив рішення, яке відповідає
вимогам закону, у зв'язку з чим підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 11 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/