Справа № 459/129/14
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3743/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Монастирецький І.Д.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не
з»явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди заподіяної внаслідок
отримання професійного захворювання,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 березня
2014 року позов ОСОБА_2 до ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди заподіяної внаслідок
отримання професійного захворювання
задоволено частково; стягнуто з ДП
«Львіввугілля» на користь ОСОБА_2 - 2550
грн. на відшкодування моральної шкоди
заподіяної внаслідок отримання
професійного захворювання; в решті
позовних вимог відмовлено; вирішено
питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність, необґрунтованість,
неповне з»ясування обставин справи.
Зокрема зазначає, що внаслідок
отриманого професійного захворювання
втратила працездатність на 50% що
призвело до звільнення з роботи, а
також унеможливлює працевлаштування
на роботах за її спеціальністю.
Професійне захворювання призвело до
вимушених змін у житті та втрати
нормальних життєвих зв»язків, що
спричиняє моральні та душевні
страждання. Вказує, що відчуває задишку
при ходьбі, кашель, біль у грудній
клітці, ділянці серця, загальну
слабкість. Проте судом першої
інстанції не враховано ступінь
фізичних та моральних страждань
позивача, їх тривалість і тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили. Просить
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 березня
2014 року змінити в частині стягнення з
ДП «Львіввугілля» 2 550 грн., стягнувши на
користь позивача 30 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у справі, з»ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення скарги та
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
стаж роботи позивачки в умовах впливу
шкідливих факторів становить 27 років,
що підтверджується трудовою книжкою та
актом розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
від 03.02.2000 року.

Відповідно до довідки обласної МСЕК № 3
серії 2-18 АИ №004937 від 01.03.2000 року ОСОБА_2
вперше та безтерміново було
встановлено ІІІ групу інвалідності та
50% втрати працездатності. Як вбачається
із матеріалів справи позивачка
неодноразово перебувала на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні, що підтверджується з
наданих виписок з історії хвороби.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України
передбачено, що відшкодування
власником або уповноваженим органом
моральної шкоди працівникові
проводиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Судом встановлено, що саме тяжкі і
шкідливі умови праці призвели до
виникнення у позивача професійного
захворювання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
охорону праці» від 24.11.1992р., який діяв на
момент виникнення спірних
правовідносин, відшкодування
моральної шкоди проводиться власником,
якщо небезпечні або шкідливі умови
праці призвели до моральної втрати
потерпілого, порушення його нормальних
життєвих зв'язків, вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, заподіяні працівникові
внаслідок фізичного або психічного
впливу, що спричинило погіршення або
позбавлення можливостей реалізації
ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних наслідків морального
характеру. Відшкодування моральної
шкоди можливе без втрати потерпілим
працездатності. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

Такий порядок був також передбачений
Правилами відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.1993 року №492, які вступили в дію
01.07.1993 року (далі - Правила).

Відповідно до п. 1 Правил власник
підприємства, установи і організації
(надалі - підприємство) або
уповноважений ним орган (надалі -
власник) несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків
(надалі - ушкодження здоров'я), а також
за моральну шкоду, заподіяну
потерпілому власником фізичного чи
психічного впливу небезпечних або
шкідливих умов праці.

Враховуючи наведене, районний суд
прийшов до обгрунтованого висновку про
те, що обов»язок по відшкодуванню
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків, внаслідок
професійного захворювання повинен
бути покладений на ДП «Львіввугілля».

Відповідно до п. 11 Правил, у редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, розмір відшкодування
моральної шкоди не міг перевищувати 150
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, який відповідно до Указу
Президента України від 25.08.1996 року №762/96
становив 17,00 грн.

Таким чином суд прийшов до правильного
висновку про стягнення з Державного
підприємства «Львіввугілля» на
користь ОСОБА_2 2550 грн. (17х150=2550 грн.).

Висновки суду першої інстанції
достатньо вмотивовані і підтверджені
доказами, наявними в матеріалах
справи. Рішення суду відповідає
вимогам процесуального та
матеріального права, обставинам
справи, доводи скарг висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів
підстав для скасування рішення суду
не вбачає.

Відтак, на підставі ст. 308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційні
скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Д.І. Монастирецький

Л.Б. Струс