АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4949/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В.М. Доповідач - Дерев'янко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Дерев'янка О.Г.,

Суддів - Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.

При секретарі - Філіній Я.Г.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року

у справі за позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аграрно-виробнича спілка «Діон» до
ОСОБА_2 про визнання права оренди
земельної ділянки, спонукання вчинити
певні дії та стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аграрно-виробнича спілка «Діон» (далі
за текстом СТОВ АВС «Діон» звернулось
із зазначеним позовом до ОСОБА_2,
вказуючи про те, що 27 квітня 2012 року між
ними та відповідачкою був укладений
попередній договір, за умовами якого
сторони зобов'язалися до 30.10.2012 року
укласти договір оренди земельної
ділянки площею 7,670 га строком на 10
років.

У відповідно ст.. до п. 4
попереднього договору, проект
основного договору оренди земельної
ділянки повинен підготувати позивач.
Вони виконали свої зобов'язання,
договір оренди відповідачка підписала
11.05.2012 року, проте земельну ділянку не
передала. Вважаючи, що попередній
договір було укладено відповідно до
закону, позивач просив суд
задовольнити позов, визнати за ними
права оренди земельної ділянки,
спонукати відповідачку виконати умови
договору оренди земельної ділянки від
11.05.2012 року, стягнути штраф у розмірі
4000,00 грн..

Рішенням Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року позов СТОВ АВС «Діон»
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь СТОВ АВС «Діон» штраф у
розмірі 4000 грн., судові витрати 229,40 грн..
В задоволенні іншої частини позовних
вимог СТОВ АВС «Діон» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
тому просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог СТОВ АВС
«Діон».

Перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Рішення повинно відповідати вимогам
ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючі частково
позовні вимоги СТОВ АВС «Діон» та
стягуючи з ОСОБА_2 на користь СТОВ АВС
«Діон» штрафу у сумі 4000 грн. суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
ОСОБА_2 ухилилася від виконання п. 5
укладеного між сторонами попереднього
договору в частині проведення
державної реєстрації проекту
погодженого та підписаного основного
договору оренди земельної ділянки,
тому є всі підстави для часткового
задоволення позову.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
від 13.07.2004 року № ДП 015144 належить
земельна ділянка площею 7.670 га, що
розташована на території Солонянської
селищної ради Солонянського району
Дніпропетровської області. (а.с.10)

08 травня 2009 року між ТОВ «Прогрес» та
ОСОБА_2 укладено договір оренди землі
площею 7.670 га, що належить останній на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку від
13.07.2004 року № ДП 015144. Відповідно до п. 8
Договір укладено строком на три роки.
За актом приймання-передачі без дати,
ОСОБА_2 передала ТОВ «Прогрес»
зазначену земельну ділянку. Державна
реєстрація договору здійснена 16.03.2010
року.(а.с.46-49)

27 квітня 2012 року, тобто під час дії
договору укладеного з ТОВ «Прогрес»,
між СТОВ АВС «Діон» та ОСОБА_2 укладено
попередній договір, за умовами якого
сторони домовились укласти договір
оренди належної відповідачці
земельної ділянки до 30.10.2012 року (п.2).

Відповідно до п. 10 попереднього
договору сторона, яка необґрунтовано
буде ухилятись від укладання основного
договору або від його державної
реєстрації, повинна відшкодувати
другій стороні збитки, завдані
простроченням в укладанні договору,
включаючи упущену вигоду, а також
сплатити штраф у розмірі 4000,00 грн.
(а.с.11-12)

Позивач в позові зазначає, що 01.05.2012
року між СТОВ АВС «Діон» та ОСОБА_2
підписано тільки проект договору
оренди земельної ділянки. (а.с.13-14)

Частиною першою статті 635 ЦК
України встановлено, що попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.

Необґрунтоване ухилення однієї зі
сторін від укладення основного
договору, передбаченого попереднім
договором, може бути підставою для
відшкодування другій стороні збитків,
завданих простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства
(частина друга статті 635 ЦК України).

Частиною третьою ст.. 635 ЦК України
передбачено, що зобов'язання,
встановлене попереднім договором,
припиняється, якщо основний договір не
укладений протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Примушення до виконання зобов'язання,
що ґрунтується на попередньому
договорі, Цивільним кодексом не
передбачено.

Частиною 3 статті 640 ЦК України договір,
який підлягає зокрема державній
реєстрації, є укладеним з моменту його
державної реєстрації.

Судом першої інстанції
обґрунтовано в рішенні зазначено, що
відповідно до вимог ст.. 125 Земельного
Кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав,
а відповідно до положень ст.. 210 ЦК
країни правочин, що підлягає державній
реєстрації є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Вбачається, що зазначений проект
договору оренди земельної ділянки між
ОСОБА_2 та СТОВ АВС «Діон» від 01.05.2012
року не пройшов державну реєстрацію.

За цих обставин суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про безпідставність позовних
вимог СТОВ АВС «Діон» щодо визнання за
позивачем права оренди земельної
ділянки та спонукання ОСОБА_2 виконати
умови проекту договору оренди
земельної ділянки, рішення суду першої
інстанції в цій частині позивачем не
оскаржується.

Разом з цим, встановивши те, що на
період укладання як попереднього
договору так і проекту основного
договору з СТОВ АВС «Діон» діяв
укладений відповідно до чинного
законодавства 08.05.2009 року договір
оренди належної ОСОБА_2 земельної
ділянки з ТОВ «Прогрес», державна
реєстрація якого відбулась 16.03.2010 року,
суд першої інстанції не навів та не
зазначив в рішенні мотивів, за яких він
вважає що відповідачка ухилялась від
виконання п. 5 попереднього договору,
зокрема щодо державної реєстрації
проекту від 11.05.2012 року, та в чому її
вина. Таким чином, судом першої
інстанції не встановлено факту
ухилення саме ОСОБА_2. від виконання
умов попереднього договору.

Посилання позивача у позові на те,
що саме недобросовісна поведінка
відповідачки призвела до порушення
зобов'язань за попереднім договором та
договором оренди, зокрема в частині
обов'язку не вчиняти дії, які б
перешкоджали орендарю користуватися
орендованою земельною ділянкою
позивачем є не доведеними та
безпідставними.

Як зазначено вище, СТОВ АВС «Діон»
орендарем належної ОСОБА_2 земельної
ділянки не був, тому і перешкод у
користуванні їм земельної ділянки
відповідачкою не чинилось.

Відповідачкою не надано а ні суду
першої інстанції, а ні апеляційному
суду доказів, що підтверджують
відсутність в попередньому договорі
посилання на розмір штрафу, зокрема в
її екземплярі. З цих підстав зазначений
договір недійсним не визнано, тому
прийняти посилання відповідачки на
зазначені обставини підстави відсутні.

Враховуючи викладене, рішення
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 20 лютого
2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрно-виробнича
спілка «Діон» штрафу у розмірі 4000,00
грн. та судових витрат у розмірі 229,40
грн. - скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення,
яким Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю «Аграрно-виробнича
спілка «Діон» у задоволенні позову до
ОСОБА_2 щодо стягнення штрафу у розмірі
4000,00 грн. та судових витрат у розмірі
229,40 грн. - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

За викладених обставин рішення суду
першої інстанції, яким судом
відмовлено позивачу у визнати за ними
права оренди земельної ділянки,
спонукати відповідачку виконати умови
договору оренди земельної ділянки від
11.05.2012 є законним та обґрунтованим, тому
в цій частині рішення суду підлягає
залишенню без змін, а апеляція ОСОБА_2
залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 20 лютого
2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрно-виробнича
спілка «Діон» штрафу у розмірі 4000,00
грн. та судових витрат у розмірі 229,40
грн. - скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення,
яким Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю «Аграрно-виробнича
спілка «Діон» у задоволенні позову до
ОСОБА_2 щодо стягнення штрафу у розмірі
4000,00 грн. та судових витрат у розмірі
229,40 грн. - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та протягом двадцяти днів може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :