справа № 208/73/14-ц
№ провадження 2/208/721/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

11 червня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку, передбаченому ч.2
ст.197 ЦПК України цивільну справу за
позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 «Про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування», -

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд стягнути на свою користь з
відповідача суму сплаченого позивачем
страхового відшкодування у розмірі 17
231,09 грн.; а також понесені позивачем
судові витрати у розмірі 229,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що,
23.06.2010р. у м. Дніпродзержинську з вини
відповідача відбулась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено
автомобіль гр.ОСОБА_2 на загальну суму 20
677,31 грн. На дату скоєння ДТП відповідач
не мала чинного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, внаслідок чого
власник пошкодженого автомобіля, з
метою отримання відшкодування збитків,
звернувся до позивача. Відшкодувавши
потерпілому ОСОБА_2 06.06.2011р. за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
відповідну суму збитків, позивач
просить в порядку регресу стягнути з
відповідача ОСОБА_1, як з особи, винної
у скоєнні ДТП, сплачену позивачем
потерпілій особі суму збитків у
розмірі 17 231,09 грн., а також стягнути з
відповідача понесені позивачем при
зверненні до суду судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, у позовній заяві
зазначив, що, підтримує позов у повному
обсязі, та просить суд провести розгляд
справи за його відсутності, на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, надала суду письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності, а також письмові
заперечення на позов, у яких,
посилаючись на положення ст.257, 261 ЦК
України, просила суд застосувати
наслідки спливу позовної давності та
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
наявні у справі докази, суд дійшов
наступного висновку.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, як випливає із приписів
вищенаведених правових норм, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, переходить право
вимоги, яке страхувальник має до особи,
яка відповідальна за завдані збитки.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, згідно постанови Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 20.07.2010р. (а.с.5), суд, встановивши, що,
23.06.2010р. о 19.40 год. ОСОБА_1, керуючи
автомобілем ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_3 по вул.
Дніпропетровській у м.
Дніпродзержинську, не дотримавшись
безпечної дистанції, скоїла зіткнення
з автомобілем ШКОДА ОКТАВІЯ д/н НОМЕР_4
під керуванням водія ОСОБА_2, визнав
відповідача ОСОБА_1 винною у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, застосувавши до останньої
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно звіту щодо визначення суми
матеріального збитку, заподіяного
власнику автомобілю ШКОДА ОКТАВІЯ д/н
НОМЕР_4 (а.с.6-15), сума матеріального
збитку складає 20 677,31 грн.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_2 (а.с.25),
останній звернувся до позивача на
підставі ст.35 та пп. а) ст.41.1 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» із заявою про відшкодування
заподіяної йому в результаті
пошкодження транспортного засобу під
час вищевказаного ДТП шкоди з вини
відповідача ОСОБА_1 - водія
транспортного засобу ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_3,
яка не мала договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, чинного на дату ДТП.

Згідно Наказу № 1483 від 06.06.2011р. «Про
відшкодування шкоди з фонду захисту
потерпілих ОСОБА_2» (а.с.26), та, згідно
копії платіжного доручення № 2445 від
06.06.2011р. (а.с.27), 06.06.2011 року позивачем
сплачено страхове відшкодування
потерпілому ОСОБА_2 у розмірі 17 231,09 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
та, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.61
ЦПК України, суд приходить до висновку,
що дійсно мали місце обставини, якими
позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги, які, в свою чергу, дають
підстави суду дійти висновку, що
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню на підставі ст.
993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про
страхування".

Разом з цим, розглядаючи заяву
відповідача щодо застосування
наслідків спливу позовної давності -
суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю в три роки, перебіг якої,
згідно ч.1 ст.261 ЦК України,
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

При цьому, згідно ч.6 ст.261 ЦК України, за
регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

Як зазначено у ч.2 ст.214 ЦПК України, при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Згідно висновку Верховного Суду
України, викладеному у рішенні від
25.12.2013р. (справа №6-112цс13), прийнятому за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, при переході до
страховика права вимоги відбувається
заміна кредитора, до вимог якого
застосовується загальна позовна
давність, відповідно до чого і до вимог
страховика, заявлених останнім в
порядку ст.993 ЦК України, також
застосовується загальна позовна
давність тривалістю в три роки, перебіг
якої починається від дня страхового
випадку, а не від дня виконання
останнім основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
страховий випадок, за яким позивач
виконав основне зобов'язання - сплатив
страхове відшкодування потерпілому
ОСОБА_2 - стався 23.06.2010р., відповідно до
чого перебіг позовної давності, у межах
якого позивач міг звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права, розпочався від дня страхового
випадку, та, відповідно, закінчився
23.06.2013р.

При цьому, дослідивши матеріали справи,
суд встановив, що, за захистом свого
порушеного права позивач звернувся з
порушенням строку позовної давності, а
саме 09.01.2014р.

Згідно ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Встановивши, таким чином, в ході
розгляду справи, що, позивач
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права за межами строку
позовної давності, суд, приймаючи до
уваги заяву відповідача про
застосування позовної давності,
вважає за необхідне у задоволенні
даного позову відмовити у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 5, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 267,
993 ЦК України, суд, -

в и р і ш и
в:

У задоволенні позову Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 «Про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування» -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Нельга Д. В.