Єдиний унікальний номер 259/7235/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2497/2014
Головуючий у 1 інстанції Добнєв С.С.
Доповідач Корчиста О.І.
11 квітня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів: Хейло
Я.В., Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» на рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 19 грудня
2013 року по цивільній справі за позовною
заявою Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
необліковану електричну енергію,
У серпні 2013 року Державне
підприємство «Регіональні електричні
мережі» (далі ДП «РЕМ») звернулось до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, в обґрунтування якого
зазначало, що відповідачі проживають
за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами
послуг з електропостачання, які надає
позивач. У зв'язку з порушенням
відповідачами Правил користування
електричною енергією, утворилась
заборгованість в розмірі 5666,54 гривень,
яку позивач просить стягнути солідарно
з відповідачів на його користь, а також,
судовий збір в розмірі 229,40 гривень.
Рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 19 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
ДП «Регіональні електричні мережі» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач
ДП «РЕМ» подало апеляційну скаргу, в
якій, зазначаючи, що рішення суду
першої інстанції незаконне,
необґрунтоване, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просило рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 19 грудня
2013 року скасувати та ухвалити нове,
яким його позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на те, що суд першої
інстанції необґрунтовано дійшов до
висновку про пропущення позивачем
строків позовної давності, оскільки
такий строк позивачем пропущено не
було.

В судовому засіданні представник ДП
«РЕМ» Паршева І.І. доводи апеляційної
скарги підтримала та просила її
задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Інші відповідачі в судове засідання
апеляційного суду не з'явились,
повідомлялись належним чином про час
та місце розгляду справи, подали заяви
з проханням розглянути справу без їх
участі.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, що з'явились, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу ДП
«РЕМ», слід задовольнити за наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повного всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
якій були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставини, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції відповідає не в
повній мірі.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ДП «РЕМ» про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 заборгованості за не обліковану
електричну енергію, суд першої
інстанції виходив з того, що при
зверненні до суду з вказаним позовом ДП
«РЕМ» було пропущено строки позовної
давності.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи, але порушив норми
матеріального права, невірно
застосувавши строки позовної давності
до виниклих правовідносин.

Так, судом встановлено, що
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1,
також за вказаною адресою відкрито
особистий рахунок, відповідно до якого
ОСОБА_1 є абонентом позивача.

Також, встановлено, що при
проведенні перевірки дотримання вимог
Закону України «Про
електроенергетику», «Правил
користування електричної енергетики
для населення», у відповідачів були
виявлені порушення вимог діючого
законодавства, у зв`язку з чим за даним
фактом було складено акти № 20027 від 12
березня 2008 року, № 22476 від 28 січня 2009
року, № 22583 від 06 березня 2009 року, №23380
від 07 липня 2009 року, 25003 від 16 березня 2010
року про порушення споживачами Правил
користування електричною енергією для
населення, за період з 12 березня 2008 року
по 16 березня 2010 року, згідно яких
загальна сума заборгованості
відповідачів за споживану не
обліковану електричну енергію склала
9865,72 гривень.

15 жовтня 2010 року Куйбишевським
районним судом м. Донецька на підставі
заяви ДП «РЕМ» було видано судовий
наказ, яким вищевказану суму
заборгованості було стягнуто з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
позивача.

12 вересня 2011 року Куйбишевським
районним судом м. Донецька було
постановлено ухвалу, якою, згідно заяви
ОСОБА_2, судовий наказ від 15 жовтня 2010
року було скасовано.

Відповідно до зроблених ДП «РЕМ»
перерахунків заборгованості ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за вищевказаними
Актами, загальна сума заборгованості
склала 5666,53 гривень.

Як вбачається з матеріалів
справи, ДП «РЕМ» звернулося до
Куйбишевського районного суду м.
Донецька з даною позовною заявою 12
серпня 2013 року, а судовий наказ було
скасовано ухвалою Куйбишевського
районного суду від 12 вересня 2011 року.

Статтею 257 ЦК України передбачено,
що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

У ч. 1 ст. 261 ЦК України
зазначається, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 264 ЦК
України, перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Таким чином, висновки суду
першої інстанції про пропуск позивачем
строку позовної давності для звернення
до суду із зазначеним позовом зроблені
із порушенням зазначених вище норм
матеріального права, а тому, таке
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення по суті
позовних вимог.

Згідно зі ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною і тепловою
енергією та виконання приписів
державних інспекцій з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії згідно
із законодавством України.

Відповідно до п. 35 Правил
користування електроенергією для
населення, енергопостачальник має
право відключити споживача, зокрема, у
разі самовільного підключення до
електричної мережі, розкрадання
електричної енергії, навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби.

Пунктами 48, 53 Правил передбачено, що
споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку. У разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Оскільки встановлено самовільне
підключення та не обліковане
споживання електричної енергії
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які проживають за адресою:
АДРЕСА_1, та дані факти підтверджуються
Актами № 20027 від 12 березня 2008 року, № 22476
від 28 січня 2009 року, № 22583 від 06 березня
2009 року, №23380 від 07 липня 2009 року, 25003 від
16 березня 2010 року, то за таких обставин,
стягненню з відповідачів в солідарному
порядку підлягає заборгованість за
необліковану електричну енергію за
період з 12 березня 2008 року по 16 березня
2010 року в розмірі 5666,53 гривень.

Крім цього, в порядку ст. 88 ЦПК
України на користь позивача підлягають
стягненню понесені останнім судові
витрати, які складають 229,40 гривень та
121,80 гривень, по 87,80 гривень з кожного з
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» задовольнити.

Рішення Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 19 грудня 2013 року
скасувати.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі»
заборгованість за необліковану
електричну енергію в розмірі 5666,54
гривень та судові витрати по 87,80
гривень з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді