Справа № 159/2376/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Логвинюк І.М. Провадження №
22-ц/773/946/14 Категорія: 24 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А. І.,
Завидовської-Марчук О. Г.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю:

представника позивача - Сороки А.П.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну в м.Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення вартості спожитої і не
облікованої електроенергії, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 29 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Волиньобленерго» в особі
Ковельської філії (далі - ПАТ
«Волиньобленерго») звернулося до суду
з вказаним позовом, посилаючись на те,
що 18.11.2013 року за місцем проживання
відповідача, на горищі господарського
приміщення (хліва) біля будинку, що їй
належить, в АДРЕСА_1, було виявлено
порушення п.42 Правил користування
електричною енергією для населення ,
затверджених постановою КМУ від 26
липня 1999 року № 1357, (далі - Правила), що
виразилося у безобліковому споживанні
електричної енергії шляхом
самовільного підключення
електроустановок до електричної
мережі поза засобами обліку.
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на
його користь суму безобліково спожитої
електричної енергії в розмірі 21 316 грн.
32 коп. та судові витрати.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області 29 квітня 2014
року позов ПАТ «Волиньобленерго»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь позивача 21 316 грн. 32 коп., а також
понесені судові витрати у розмірі 243
грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач допустила порушення Правил
користування електричною енергією для
населення шляхом позаоблікового
підключення електроустановок у
приміщенні господарської споруди до
електричної мережі .

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, відповідають матеріалам
справи й вимогам закону.

Правовідносини з постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами і
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами Правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 листопада 1999 року 1416 (далі -
Методика).

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК
України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами, відповідно до його умов,
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За положеннями ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та Правил згідно
із законодавством України.

Відповідно до п.53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається в
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.
Акт вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил
розглядається комісією з розгляду
актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім
на засіданні комісії з розгляду актів.
Енергопостачальник повідомляє
споживача не пізніше ніж за 20
календарних днів до дня засідання
комісії про його час і дату. Рішення
комісії з розгляду актів оформляється
протоколом, копія якого видається
споживачу. У протоколі зазначається
інформація про причетність споживача
до порушення Правил. У разі причетності
споживача до порушення Правил у
протоколі зазначаються: відомості щодо
обсягу та вартості необлікованої
електричної енергії; розрахунок
проведених нарахувань з посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
Методики .

Згідно з п. 48 Правил споживач несе
відповідальність за порушення Правил
користування електричною енергією,
розкрадання електричної енергії і
споживання електричної енергії без
приладів обліку.

Відповідно до п. 53 Правил розмір
збитків, завданих
енергопостачальникові порушенням
правил користування електроенергією,
розраховується за добовою величиною
розрахункового споживання
електроенергії та за кількістю днів з
дня останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника
показань чи технічної перевірки
приладу обліку до моменту усунення
порушення за тарифами, які діяли у
розрахунковий період. Розмір
відшкодування збитків згідно з
Правилами, обчислюється за Методикою.

Відповідно до Правил
електропередавальна організація
(постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом) не рідше одного
разу на шість місяців має здійснювати
контрольний огляд засобу обліку.

Технічна перевірка здійснюється
електропередавальною організацією не
рідше одного разу на три роки.

Відповідно до Методики розрахунок суми
відшкодування повинен проводитися з
моменту проведення останньої
технічної перевірки до моменту
усунення порушення, але не більше як за
три роки.

Згідно з п. 3.3 Методики, якщо
позаоблікове підключення було
здійснено таким чином, що представники
енергопостачальника могли виявити
його при проведенні контрольного
огляду засобу обліку, то розрахунок
вартості необлікованої електричної
енергії здійснюється, зокрема, за
кількістю днів з дня останнього
контрольного огляду засобу обліку до
дня усунення порушення, але не більше
загальної кількості днів у 6
календарних місяцях, що передували дню
виявлення порушення. Якщо споживач
встановив пристрій, що занижує покази
засобу обліку, порушив умови монтажу,
здійснив самовільне підключення поза
приладом обліку прихованою
електропроводкою, виявити які
представники постачальника
електричної енергії під час проведення
контрольного огляду засобу обліку не
мали можливості, то споживачу робиться
перерахунок за користування
електричною енергією з дати останньої
технічної перевірки або допуску
електроустановки споживача в
експлуатацію (у разі, якщо технічний
огляд у період з дати допуску
електроустановки споживача в
експлуатацію до дати виявлення
порушення не проводився), але не більше
ніж за три роки.

Судом встановлено, що між сторонами
існують договірні правовідносини,
відповідач є споживачем
електроенергії, постачання якої до
належного їй на праві власності
будинковолодіння здійснює позивач. 30
липня 2007 року між сторонами було
укладено відповідний договір, копія
якого додана до матеріалів справи.

18.11.2013 року за місцем проживання
відповідача, у належному їй приміщенні
в с. Дарівка, по вул.Комсомольській, 52-А
Ковельського району, було виявлено
порушення п. 42, 48 Правил, що виразилося у
безобліковому споживанні електричної
енергії шляхом самовільного
підключення електроустановок до
електричної мережі поза засобами
обліку та складено відповідний акт.
(а.с.4-5). 26.11.2013 року рішенням комісії з
розгляду актів про порушення Правил
нараховано вартість необлікованої
електроенергії у сумі 21 316 грн. 32 коп. за
1096 діб, тобто в межах трьохрічного
строку (а.с.7-8).

Отже, судом першої інстанції вірно
встановлено, що, мав місце факт
порушення Правил користування
електричною енергією для населення,
який зафіксований в акті, складеному
відповідно до указаних Правил та
підписаний відповідачем і
представниками енергопостачальника,
зробив правильний висновок про
покладення на відповідача обов'язку по
сплаті вартості не облікованої
електроенергії, оскільки саме споживач
несе відповідальність за порушення
Правил.

З огляду на наведене, оскільки споживач
допустила позаоблікове підключення до
свого господарського приміщення й
представники постачальника
електричної енергії не мали можливості
виявити таке підключення під час
проведення контрольного огляду
лічильника та оскільки в матеріалах
справи відсутні дані про те, що
зазначена технічна перевірка за
адресою відповідача проводилась у
період протягом останніх трьох років
перед виявленням порушення, то
проведений позивачем розрахунок
відповідає вимогам Методики із
застосуванням періоду тривалістю у три
роки до дати виявлення вказаного факту.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа є
невинуватою, якщо вона доведе, що вжила
всіх залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач доказів своєї
невинуватості не надала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначала,
що їй не було відомо про позаоблікове
підключення до мережі
електропостачання, так як вона не є
фахівцем у даній сфері та почала
проживати у даному будинку з кінця 2006
року, коли доглядала свого батька.
Доводи відповідача не звільняють її
від відповідальності за порушення
Правил користування електричною
енергією для населення, оскільки на час
виявлення порушення вона була
власником будинковолодіння та
споживачем електроенергії.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2
покликалась на те, що суд першої
інстанції, задовольняючи повністю
позов, не врахував її стан здоров'я та
матеріальний стан і стан здоров'я її
сина і не застосував положення ч.4 ст.1193
ЦК України та не зменшив суму, що
підлягала до стягнення. Вказані доводи
апеляційної скарги не можуть бути
взяті до уваги колегією суддів,
оскільки норма ч.4 ст. 1193 ЦК України, яка
передбачає право суду зменшити розмір
відшкодування шкоди, завданої винною
особою, залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоду
завдано вчиненням злочину, є загальною
нормою, якою встановлюються підстави
звільнення від відповідальності за
завдання позадоговірної шкоди, що не
відноситься до даних спірних
правовідносин, а тому не підлягає
застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування чи зміни з огляду на доводи
апеляційної скарги немає.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність вирішення даної справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 29 квітня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді