Єдиний унікальний номер 253/8152/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4356/2014
Головуючий у 1 інстанції Лук'янова О.В.
Доповідач Корчиста О.І.
06 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів:
Прокопчук Л.М., Хейло Я.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 31
березня 2014 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_2 до Колективного
підприємства «Велла», ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
про зобов'язання вчинити певні дії,
В червні 2013 року позивач звернулася до
суду з даним позовом в обґрунтування
якого зазначила, що 05 травня 2009 року нею
було прийняте рішення про вихід зі
складу засновників КП «Велла», про що
була складена відповідна заява, яка
була посвідчена приватним нотаріусом
Горлівського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 за № 916. Однак, через те,
що відповідач не вивив її зі складу
засновників підприємства, нею 19.03.2013
року направлено директору КП «Велла»
нотаріально посвідчену заяву про вихід
зі складу засновників КП «Велла» від
12.03.2013 року та вимогу про скликання
позачергових загальних зборів
учасників, які скликані не були. З
урахуванням уточнених позовних вимог,
просила зобов'язати КП «Велла»
розглянути її заяву про вихід зі складу
засновків КП «Велла», прийняти рішення
про її вихід зі складу засновків КП
«Велла», внести відомості про її вихід
зі складу засновників КП «Велла» до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 31 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до КП
«Велла» про зобов'язання вчинити певні
дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка подана
через представника ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про
задоволення позову у повному обсязі,
посилаючись на неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що висновок суду
першої інстанції про те, що вихід зі
складу засновників підприємства не
пов`язується з рішенням зборів
засновників та внесення змін до
установчих документів колективного
підприємства суперечить ст. ст. 17, 29
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» з аналізу яких
вбачається, що для внесення змін до
складу засновників необхідно оформити
рішення про вихід учасника зі складу
підприємства протоколом загальних
зборів та подати вказаний протокол
державному реєстратору; висновок суду
про вихід позивача зі складу учасників
у дату подання відповідної заяви є
необґрунтованим, оскільки, на думку
апелянта, дана заява підлягає розгляду
саме загальними зборами підприємства з
урахуванням шестимісячного строку,
передбаченого ст. 12 Установчого
договору; судом не враховано, що
відповідно до ст. 12 Установчого
договору у випадку виходу учасника
підприємства розмір статутного фонду
підлягає зменшенню; суд помилково
застосував до спірних правовідносин
ст. 148 ЦК України, оскільки остання
розповсюджується на господарські
товариства, яким не є відповідач.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з`явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції в повній мірі зазначеним
вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
05.05.2009 року ОСОБА_2, як учасник
(засновник) КП «Велла» звернулась до
відповідача із заявою про вихід зі
складу учасників (засновників) КП
«Велла», яка була отримана директором
КП «Велла» ОСОБА_6 19.05.2009 року (а.с. 115).

Проте, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 21.02.2013
року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 зазначена у
складі засновників (а.с. 32).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 є такою, що вибула зі складу
засновників КП «Вела» з 19.05.2009 року
відповідно до ст. 148 ЦК України, Статуту
КП «Велла», доказів порушення її прав з
боку відповідача нею не надано, тому
суд відмовив у задоволенні позову про
зобов'язання КП «Велла» розглянути її
заяву про вихід зі складу засновків КП
«Велла», прийняти рішення про її вихід
зі складу засновків КП «Велла», внести
відомості про її вихід зі складу
засновників КП «Велла» до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Між тим, колегія суддів не може
повністю погодитися з даним висновком
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що на час виникнення
спірних правовідносин КП «Велла»
керувалось у своїй діяльності статутом
(нова редакція від 18.01.2007 року,
зареєстрована державним реєстратором
виконкому Горлівської міської ради
01.02.2007 року) та установчим договором
(нова редакція від 06.09.2001 року,
зареєстрована Горлівською міською
радою 13.09.2001 року).

Згідно ч. 1 ст. 148 ЦК України учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право вийти з
товариства, повідомивши товариство про
свій вихід не пізніше ніж за три місяці
до виходу, якщо інший строк не
встановлений статутом.

Пунктом 11.1 ст. 11 Статуту КП «Велла»
визначено, що вихід засновника -
фізичної особи відбувається на
підставі поданої зборам засновників
підприємства заяви про вихід. Підпис
засновника на заяві засвідчується
нотаріально. Заява про вихід подається
особисто або через представника.
Засновник вважається таким, що вибув з
підприємства, з моменту подання заяви
про вихід, якщо інший строк не
передбачений у заяві.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
моментом виходу ОСОБА_2 зі складу
засновників КП «Велла», є дата подачі
нею заяви про вихід відповідній
посадовій особі підприємства, тобто 19
травня 2009 року, що узгоджується з п. 11.1
ст. 11 Статуту КП «Велла», тому
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог про зобов'язання КП
«Велла» розглянути її заяву про вихід
зі складу засновків КП «Велла» та
прийняти рішення про її вихід зі складу
засновків КП «Велла».

Доводи скарги про помилковість
висновків суду щодо виходу апелянта
(позивача) зі складу учасників у дату
подання відповідної заяви,є
необґрунтованими, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи.

Довід апеляційної скарги про те, що
судом помилково застосовано до спірних
правовідносин ст. 148 ЦК України,
оскільки остання розповсюджується на
господарські товариства, яким не є
відповідач спростовується висновком
суду про те, що КП «Велла» відповідно до
ГК України відноситься до суб`єктів
підприємництва.

Разом з тим, суд дійшов помилкового
висновку про відмову у задоволенні
позову в частині зобов'язання КП
«Велла» внести відомості про вихід
ОСОБА_2 зі складу засновників до
Єдиного Державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців з
огляду на наступне.

Так, згідно ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», якщо зміни
до відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, вносяться у зв`язку із зміною
складу засновників (учасників)
юридичної особи, утвореної на підставі
модельного статуту, крім документів,
передбачених частиною першою цієї
статті, особа, уповноважена діяти від
імені юридичної особи (виконавчого
органу), додатково подає примірник
оригіналу або нотаріально засвідчену
копію рішення уповноваженого органу
управління юридичної особи про
внесення змін до складу засновників
(учасників) та один з документів,
передбачених частиною третьою статті 29
цього Закону

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
відповідальність за відповідність
установчих документів законодавству
несуть засновника (учасники) юридичної
особи.

Беручи до уваги, що КП «Велла» не
виконало вимоги ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
щодо подання до Єдиного державного
реєстрі примірнику оригіналу або
нотаріально засвідченої копії рішення
уповноваженого органу управління
юридичної особи про внесення змін до
складу засновників (учасників), колегія
суддів вважає за необхідне зобов`язати
КП «Велла» внести відомості про вихід
ОСОБА_2 зі складу засновників КП
«Велла» до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову про зобов'язання КП
«Велла» внести відомості про вихід
ОСОБА_2 зі складу засновників до
Єдиного Державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців не
можна визнати законним й
обґрунтованим, тому відповідно до п.4 ч.1
ст.309 ЦПК Українивоно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні цієї вимоги.

В решті частині рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
31 березня 2014 року в частині відмови у
задоволенні позову про зобов'язання
Колективного підприємства «Велла»
внести відомості про вихід ОСОБА_2 зі
складу засновників до Єдиного
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців скасувати.

Зобов'язати Колективне підприємство
«Велла» внести відомості про вихід
ОСОБА_2 зі складу засновників
Колективного підприємства «Велла» до
Єдиного Державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді