АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

секретар Собчук І.Ю.

за участю представника ДТГО
«Львівська залізниця» - Бабчука Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» в
особі відокремленого підрозділу
«Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень» до
Сторожинецької міської ради
Чернівецької області, ОСОБА_2, третя
особа відділ Держземагенства у
Сторожинецькому районі, про визнання
незаконним та скасування рішення
Сторожинецької міської ради та
державного акту на право власності на
земельну ділянку, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 5 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року державне
територіально-галузеве об'єднання
«Львівська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
«Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень», звернулося з
позовом до відповідачів про визнання
незаконним та скасування рішення
Сторожинецької міської ради та
визнання недійсним державного акту про
право власності на земельну ділянку.

Посилалося на те, що в ході здійснення
інвентаризації земель, залізниці стало
відомо що рішенням Сторожинецької
міської ради Чернівецької області
від 16.11.2005 року відповідачу ОСОБА_2
передана в приватну власність земельна
ділянка, яка накладається на земельну
ділянку залізниці загальною площею 0,0372
га.

________________________________________________________________________
____________________

№ 22-ц/794/933/14 р.
Головуючий у 1-й
інстанції Яківчик І.В.

категорія 45
Доповідач
Галичанський А.Д.

Зазначало про те, що залізниця як
суміжний землекористувач, проект
відведення спірної земельної ділянки,
акт встановлення і узгодження меж
землекористування не погоджувала та
згоди на вилучення земельної ділянки
не надавала.

Право користування залізницею
вказаною землею підтверджується
«Планом границ полоси ж.д. отвода
линии Адинкота-Берхомет Львовской ж.д.
в административных границах
Сторожинецького района Черновицкой
области», який було розроблено у 1959
році, Будівельними нормами і
правилами, в т.ч. СНіП 11-39-76 і СН 468-74.

Позивач просив визнати незаконним і
скасувати рішення Сторожинецької
міської ради Чернівецької області від
16.11.2005 року та визнати недійсним
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0847га, який
виданий ОСОБА_2

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 5 травня
2014 року позовні вимоги Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
«Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень» до
Сторожинецької міської ради
Чернівецької області, ОСОБА_2, третя
особа відділ Держземагенства у
Сторожинецькому районі, про визнання
незаконним та скасування рішення
Сторожинецької міської ради та
державного акту на право власності на
земельну ділянку задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано рішення
Сторожинецької міської ради
Чернівецької області № 255/26-05 від 16.11.2005
року в частині передачі земельної
ділянки площею 0,0372 га, у власність
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд від 12 квітня 2006 року, серії ЯБ
№ 751319, що виданий на ім'я ОСОБА_2, в
частині права власності на земельну
ділянку в розмірі 0,0372 га., та скасовано
його державну реєстрацію в цій частині.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вищезазначене рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню в зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
в межах м. Сторожинець, Чернівецької
області під об'єктами залізничного
транспорту знаходиться земельна
ділянка загальною площею 23,093 га.

На підставі рішення Сторожинецької
міської ради від 16.11.2005 року № 255/26-05
ОСОБА_2 виділено земельну ділянку
площею 0,0847 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_2

12.04.2006 року ОСОБА_2 видано Державний акт
серії ЯБ № 751319 на право власності на
земельну ділянку площею 0,0847 га. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель.

Спірна земельна ділянка площею
перекриття 0,0372 га розташована в межах
смуги відведення залізниці від 20 км. + 540
м. за напрямком
Глибока-Буковинська-Берегомет на
відстані 4 м. від осі колії. Смуга
відведення залізниці складає 10 м. від
осі колії. Позивач, земельною ділянкою
під об'єктами залізничного транспорту
на території м.Сторожинець, в тому
числі, спірною земельною ділянкою,
користується з 1959 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що право постійного
користування позивача частиною
спірної земельної ділянки
підтверджується Постановами Верховної
Ради України від 18 грудня 1990 року «Про
порядок введення в дію Земельного
кодексу України» та «Про земельну
реформу», із врахуванням Рішення
Конституційного Суду України від 22.09.2005
№ 5-рп/2005, яким визнано
неконституційними пункти 6 вказаних
постанов Верховної Ради України від 18
грудня 1990 року, внаслідок чого
виготовлення та отримання державних
актів на земельні ділянки, що
перебувають у користуванні залізниць,
не передбачалося. Землі транспорту
вважалися землями спеціального
призначення, які використовувалися на
підставі особливих положень про ці
землі відповідно до п. 54 та п. 55
Загальних засад землекористування і
землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від
15 грудня 1928 року та згідно Правил
технічної експлуатації залізниць
України, затверджених наказом
Мінтрансу від 20 грудня 1996 р. № 411,
Інструкції про норми і порядок
відведення земель для залізниць і
використання смуги відведення,
затвердженої Міністерством шляхів
сполучення СРСР 30 січня 1963 р. і Норм
відведення земель для залізниці 468
-74, затверджених постановою Держбуду
СРСР від 19 грудня 1974 року № 247, № 247.
Таким чином, суд прийшов до правильного
висновку , що міська рада не вправі була
передавати в приватну власність ОСОБА_2
земельну ділянку, яка входить в склад
земель смуги відведення державної
залізниці, а відповідно рішення ради в
цій частині є незаконним.

Доводи апеляційної скарги стосовно
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності за заявою
сторони у спорі є безпідставними та
спростовуються п.5 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» від 20.12.2011 р. №
4176, який набрав чинності 15.01.2012 р.,
згідно якого особа має право
звернутися до суду протягом трьох
років з дня набрання чинності цим
Законом з позовом про визнання
незаконним правового акту органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право цієї особи. Отже, згідно
вказаної норми, захист права позивача у
даній справі до 15.01.2015 р. не обмежений
строком позовної давності.

Помилковими є доводи апелянта про те,
що рішення Сторожинецької міської ради
є правовстановлюючим документом і що
він вправі звернутися до суду з заявою
про встановлення факту належності йому
цього документа.

Суд першої інстанції правильно взяв до
уваги, як доказ «План границ полосы ж.д.
отвода линии Адинкота-Берхомет
Львовской ж.д. в административных
границах Сторожинецького района
Черновицкой области», який в
сукупності з «Проектом
дополнительного уширения полосы
отвода линии Адинкота-Берхомет
Львовской ж.д. под устройство защитных
лесонасаждений Сторожинецького района
Черновицкой области» є документом який
відповідно до вищенаведених норм
законодавства та будівельних норм
підтверджує, що спірна ділянка землі
знаходиться в смузі відведення, що
перебуває у позивача на праві
постійного користування.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при складанні Акту спільного
обстеження смуги відведення та Акту
обстеження земельної ділянки (а.с.67,69)
був відсутній представник
Сторожинецької міської ради є
помилковими та спростовуються змістом
вказаних актів, з якого вбачається, що
при їх складанні брав участь перший
заступник голови Сторожинецької
міської ради та землевпорядники
міськради.

Посилання в апеляційній скарзі на
рішення Європейського суду з прав
людини від 24.06.2003 р. в якому зазначено
про неприпустимість позбавлення особи
майна, не впливають на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, оскільки рішенням суду в
даній справі приводяться у
відповідність до Будівельних норм і
правил розміри ширини смуги
відведення лінії залізниці з метою
безпеки руху залізничного транспорту
та у зв'язку з цим відбудеться часткове
зменшення земельної ділянки ОСОБА_2, а
не позбавлення його майна загалом.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 5 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: