Справа № 750/2767/14 Провадження №
22-ц/795/1317/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Сапон А. В. Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко С.П.,
суддів:Кузюри Л.В., Мамонової О.Є.,при
секретарі:Руденко О.М.за
участю:представника
відповідача-ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 квітня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка навчається,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду з
апеляційною скаргою на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 квітня 2014, яким з ОСОБА_6
на її користь стягнуто аліменти на
період навчання повнолітнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 14
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 20.03.2014 року і до
30.06.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, просить зазначене рішення суду
змінити та визначити, що розмір
стягнутих з ОСОБА_6 аліментів на
утримання повнолітнього сина на період
його навчання не повинен бути меншим,
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, як це
передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

В письмових запереченнях ОСОБА_6
просить відхилити апеляційну скаргу
позивача та залишити рішення суду без
змін.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційної інстанції
просив відхилити апеляційну скаргу,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, пояснюючи, що судове рішення
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Позивач - ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_7.
в судове засідання не з'явилися,
повідомлені належним чином, про що
свідчить долучене до справи зворотне
поштове повідомлення, подали до суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутності.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК
України, апеляційний суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач та відповідач є батьками
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), який
навчається в Чернігівському
державному технологічному
університеті на 1 курсі денного
відділення (а.с. 4), у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги, яку
батько може надавати.

Такий висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам закону.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і в
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу.

Зазначена норма закону передбачає
обов'язок батьків надавати матеріальну
допомогу повнолітній дитині саме у
зв'язку з її навчанням, в т.ч. враховуючи
не тільки оплату за навчання та проїзд
до навчального закладу, а й вартість
підручників, витрати для забезпечення
побутових умов.

Суд першої інстанції у повному обсязі
дослідив надані відповідачем
документи, що підтверджують його
матеріальний стан, склад його сім'ї і ці
обставини були враховані судом при
вирішенні питання про можливість
надання відповідачем матеріальної
допомоги повнолітньому сину у зв'язку з
його навчанням та при визначенні
розміру аліментів.

Рішення суду в частині визначення
розміру стягуваних аліментів ніким не
оскаржується.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розмір стягуваних аліментів не може
бути меншим 30 % прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, як це
передбачено ч. 2 ст. 182 СК України не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони грунтуються на невірному
розумінні апелянтом вимог закону.
Зазначене положення стосуються
випадку стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей.

За таких обставин підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: