РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Бондаренка Ю.О.,

суддів - Павліченко С.В., Собослой Г.Г.,

при секретарі - Гаврилко В.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, на рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 06 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3
про збільшення розміру стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі на
утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивувала тим, що
стягувана з відповідача на її користь
сума аліментів недостатня для
матеріального забезпечення дітей та їх
виховання. На даний час ціни на
продукти харчування, ліки та на одяг в
порівнянні з 2007 роком зросли. Вона не
отримує допомогу від органів
соціального захисту населення та її
доходи не дають їй змоги самостійно
матеріально забезпечити дітей всім
найнеобхіднішим. Відповідач є
матеріально забезпеченим, оскільки
здійснює торгівлю на місцевому ринку,
розмір його заробітку їй невідомий, але
вважає, що він спроможний сплачувати
аліменти в розмірі 1200 грв.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволено, збільшено розмір
аліментів присуджених рішенням
Тячівського районного суду від 13.06.2007 р.
і стягувати з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2,
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі одна 1200 гривень
щомісячно починаючи з 15.01.2014 року і до
їх повноліття.

Відповідач ОСОБА_4 з рішенням суду
першої інстанції не погодився,
оскаржив його. Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права і невірним
встановленням обставин справи. Апелянт
зазначає, що він постійно працює в
тячівському МСТ "Кооператор" охоронцем
з заробітною платою 1300 гривень і ніяких
інших доходів не мав, а тому суд не мав
права визначати стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі. Позову він не
визнавав, а визнавав необхідність
надавати допомогу на утримання дітей.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у рішенні,
колегія суддів апеляційного суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
ст.309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом встановлено, що рішенням
Тячівського районного суду від 13
червня 2007 року з відповідача на користь
позивачки було стягнуто аліменти на
утримання їхніх неповнолітніх дітей -
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 250 грн.
щомісячно на кожну дитину (а.с.5).

Згідно з ст. 192 СК України розмір
аліментів може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
стану та в інших випадках, передбачених
сімейним кодексом.

Суд першої інстанції
задовільняючи позов виходив з того, що
з часу винесення судом рішення про
стягнення з відповідача аліментів
сталася значна зміна цін на основні
життєво-необхідні товари та продукти,
що є загальновідомою обставиною і не
потребує доказування. З даними
висновками суду першої інстанції
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Разом з тим, визначаючи розмір
аліментів, суд першої інстанції, у
відповідності до ст.183 СК України, не
встановив всіх обставин справи та не
врахував, що у відповідача є постійне
місце роботи та він отримує регулярні
доходи у вигляді заробітної плати.

Відповідно до вимог ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, й цей
обов'язок лягає у рівній мірі, як на
матір, так і на батька.

Одним із способів такого утримання є
сплата аліментів за рішенням суду,
мінімальний розмір яких на одну дитину
відповідно до вимог статті 182 СК
України не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу, коли розмір аліментів
встановлений у твердій грошовій сумі.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на необхідність зменшити
розміру аліментів і готовніть
сплачувати аліменти в розмірі не
більшому ніж половина його заробітку.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів вважає за необхідне змінити
рішення суду першої інстанції в
частині визначення розміру аліментів,
збільшивши аліменти, які стягуються з
відповідача на користь позивача на
утримання сина ОСОБА_5, та доньки
ОСОБА_6, із 250,00 грн. до 1/2 частки всіх
доходів щомісяця до досягнення старшою
дитиною повноліття.

Відповідно до ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення.

З огляду на це, рішення суду у цій
частині, відповідно до статті 309 ЦПК
України, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду
Закарпатської області від 06 лютого 2014
року, - змінити.

Зменшити визначений судом розмір
аліментів, присуджених рішенням
Тячівського районного суду від 13.06.2007 р.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,
мешканки АДРЕСА_2, аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 1/2 частки
всіх доходів, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно і
до досягнення старшою дитиною
повноліття.

В решті рішення Тячівського районного
суду Закарпатської області від 06
лютого 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання ним законної сили.

Судді: