Справа № 461/9285/13
Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/3913/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: відповідача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 16 квітня 2014
року у справі за позовом Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_2, третя особа -
Львівське комунальне підприємство
«Старий Львів», про приведення
квартири до попереднього стану, -

встановила:

рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014 року у
задоволені вказаному вище позові
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що судом при
вирішенні справи неправильно
застосовані норми матеріального права,
неповно з'ясовані обставини, які мають
значення для справи. Так, зокрема,
апелянт посилається на те, що судом не
враховано, що відповідачем невиконане
розпорядження позивача щодо демонтажу
самовільно встановленої на кухні
квартири, що належить відповідачу,
перегородки і влаштуваннях там ванни і
туалету та те, що переобладнання та
перепланування приміщень дозволяється
робити після отримання дозволу
виконавчого комітету місцевої ради.
Крім того, апелянт зазначає, що
відповідно до Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
власник, наймач (орендар) жилого
будинку, жилого чи нежилого у жилому
будинку приміщення, що припустив
самовільне переобладнання або
перепланування, що призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту,
зобов'язаний за свій рахунок привести
приміщення до попереднього стану.

Представник позивача та третьої особи
в судове засідання не з`явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення щодо часу та місця
розгляду справи. Про причини неявки суд
не повідомили, заяви про відкладення
розгляду справи не подали.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу на заперечення апеляційної
скарги, вивчивши матеріали та
обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
судді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволені вимог
районний суд виходив з того, що
позивачем не наведено належними та
допустимими доказами наявність
підстав для демонтажу ванни, туалету та
перегородки в кухні квартири
відповідача.

Однак з таким висновком районного суду
колегія суддів погодитись не може з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Встановлено, що не заперечується
сторонами, власником квартири АДРЕСА_1
є відповідач ОСОБА_2

Вказаний житловий будинок перебуває у
власності Львівської міської ради та
на обслуговуванні третьої особи - ЛКП
«Старий Львів».

Квартира НОМЕР_1 загальною площею 24,90
кв. м., складається з житлової кімнати
площею 16,60 кв. м., коридору площею 2,60 кв.
м., кухні площею 5,70 кв. м. До квартири
належить підвал пл. 6,0 кв. м. Квартира
розташована на другому поверсі
трьохповерхового будинку з мезоніном.

Встановлено, що відповідачка
самовільно, без відповідного проекту
та дозволу на площі кухні квартири
встановила перегородку, де влаштувала
ванну та санвузол. Зазначені обставини
підтверджуються матеріалами справи,
зокрема актом обстеження технічного
стану квартири від 18 січня 2013 року (а.с.7)
та не заперечуються відповідачкою.

За вказані дії відповідача 14 лютого 2013
року була притягнута до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу (а.с.8).

Відповідно до поверхового плану
будинку під влаштованими відповідачем
ванною та вбиральнею на першому
поверсі знаходиться житлова кімната
(а.с.46-49).

Відповідно до витягу із протоколу № 12
від 19 березня 2013 року засідання
міжвідомчої комісії Галицького району
м. Львова, остання зобов'язала
відповідача за власні кошти привести
квартиру до попереднього стану -
демонтувати самовільно влаштовані
ванну, туалет та перегородку на площі
кухні (а.с.9), а розпорядженням
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради «Про
приведення квартири АДРЕСА_1 до
попереднього стану» затверджено
вказаний вище висновок міжвідомчої
комісії та зобов'язано ОСОБА_2 за власні
кошти привести квартиру до
попереднього стану - демонтувати
самовільно влаштовані ванну, туалет та
перегородку на площі кухні (а.с.10).

Рішення міжвідомчої комісії та вказане
розпорядження адміністрації
відповідач не виконала, що
стверджується складеними актами ЛКП
«Старий Львів» та попередженням (а.с.6,
11, 12).

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Перепланування квартири повинно
здійснюватись до належно
затвердженого проекту, який має бути
погоджений з органом містобудування та
архітектури відповідно до ст.9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
відповідно до якої будівництво (нове
будівництво, реконструкція,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку,
визначеному ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій».

Згідно з п.1.4.1 Наказу Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 р. № 76 «Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»
переобладнання та перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.

Пунктом 1.4.2 зазначених Правил
передбачено, що переобладнання жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень містить у собі
улаштування в окремих жилих будинках,
жилих і нежилих у житлових будинках
приміщень індивідуального опалення та
іншого інженерного обладнання,
перенесення нагрівальних,
сантехнічних і газових приладів;
влаштування і переобладнання туалетів,
ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Відповідно до п.1.4.4 вищевказаних Правил
переобладнання та перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що призводить до
порушення тривкості і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Згідно з п.1.4.6 цих Правил власник,
наймач (орендар) жилого будинку, жилого
чи нежилого у жилому будинку
приміщення, що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до попереднього стану.

Згідно п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові
будинки. Основні положення» не
допускається розміщення вбиральні та
ванної (або душової) над житловими
кімнатами і кухнями. Ці приміщення
допускається розміщувати над кухнею
квартир, розташованих у двох рівнях.

Згідно зі ст.30-1 Закону України «Про
планування і забудову територій»
експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством порядку
об'єктів будівництва забороняється.

Відтак, з урахуванням викладеного,
рішення районного суду підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про задоволення вимог.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи при
поданні позову Галицькою районною
адміністрацією Львівської міської
ради сплачено судовий збір в сумі 114
грн. 70 коп., а за подання апеляційної
скарги - 121 грн. 80 коп. (а.с.1, 139), які
підлягають стягненню на користь
позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.2 ч.1 ст.307, п.1 ч.1
ст.309, ч.2 ст. ст.314, ст.313, ст. 317 ЦПК
України, колегія суддів ,

вирішила:

апеляційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014 року скасувати й
ухвалити нове, яким позов Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 за власні кошти
привести квартиру АДРЕСА_1 до стану,
який існував до самовільного
переобладнання, демонтувавши на площі
кухні квартири ванну, туалет та
перегородку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради 236 грн. 50 коп. сплачених
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.