АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1804/2014
Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 24 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

за участю прокурора
Волкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
19 березня 2014 року у справі за позовом
прокурора Голопристанського району
Херсонської області, діючого в
інтересах держави, до Голопристанської
районної державної адміністрації
Херсонської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання недійсним
(незаконним) та скасування
розпорядження, а також повернення
земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 листопада 2013 року прокурор, діючий в
інтересах держави, звернувся до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
в якому просив: визнати незаконним
(недійсним) та скасувати розпорядження
голови Голопристанської районної
державної адміністрації №263 від 05.06.2006
року "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність громадянам для
ведення особистих селянських
господарств"; зобов'язати ОСОБА_5
повернути у державну власність
земельну ділянку площею 1,00га
(кадастровий номер :09:002:0001), яка
знаходиться на території
Рибальчеської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області; зобов'язати ОСОБА_2 повернути у
державну власність земельну ділянку
площею 1,00га (кадастровий номер
:09:002:0002), яка знаходиться на
території Рибальчеської сільської
ради Голопристанського району
Херсонської області.

Ухвалою суду від 14 січня 2014 року до
участі в розгляді справи в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
було залучено ОСОБА_3 (а.с.109).

У лютому 2014 року прокурором, діючим в
інтересах держави було подано заяву
про збільшення позовних вимог, а саме
позов було пред'явлено до
Голопристанської районної державної
адміністрації Херсонської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.116).

Ухвалою суду від 03 лютого 2014 року
відповідачка ОСОБА_5 була замінена
належним відповідачем ОСОБА_4, а ОСОБА_3
було залучено до участі у розгляді
справи в якості співвідповідача,
виключивши його з числа третіх осіб
(а.с.139).

15 січня 2014 року ОСОБА_2 подав до суду
позов до ОСОБА_3, в якому просив
зобов'язати відповідача звільнити
належну йому самовільно зайняту
земельну ділянку площею 2511кв.м. шляхом
знесення самовільно збудованих
будівель за власний рахунок (а.с.119-122).

Ухвалою суду від 03 лютого 2014 року
зазначені позови були об'єднані в одне
провадження (а.с.138).

Ухвалою суду від 19 березня 2014 року
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки була залишена без
розгляду (а.с.158).

Свій позов прокурор, пославшись
зокрема на ст.ст.388, 1212 ЦК України,
обґрунтований тим, що вказаним
розпорядженням голови
Голопристанської районної державної
адміністрації №263 від 05.06.2006 року: було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність гр-нам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9; було передано вказаним особам
безоплатно у власність земельні
ділянки загальною площею 4,0га для
ведення особистих селянських
господарств на території
Рибальчеської сільської ради. Вказані
громадяни отримали державні акти на
земельні ділянки, яким присвоєно
кадастрові номери: :09:002:0001,
:09:002:0002, :09:002:0003, :09:002:0004.
23.09.2006 року ОСОБА_6 продав свою земельну
ділянку :09:002:0001) ОСОБА_5, яка 25.03.2011
року продала її ОСОБА_4 23.09.2006 року
ОСОБА_9 продала свою земельну ділянку
:09:002:0002) ОСОБА_10, яка 08.04.2010 року
продала її ОСОБА_2 Земельні ділянки
:09:002:0003 та :09:002:0004 придбано
ОСОБА_3, який є їх власником. Надання
вказаних земельних ділянок було
проведено з порушенням законодавства.
Так, вказані земельні ділянки
розташовані на відстані менше ніж 2км
від узрізу води Дніпровського лиману
Чорного моря (відповідно 75, 87, 84 і 82м), що
є порушенням ч.5 ст.88 ВК України (уздовж
морів і навколо морських заток і
лиманів виділяється прибережна
захисна смуга шириною не менше 2км від
узрізу води), та ч.1 ст.90 ВК України
(прибережна захисна смуга входить у
зону санітарної охорони моря і може
використовуватися лише для
будівництва санаторіїв та інших
лікувально-оздоровчих закладів з
обов'язковим централізованим
водопостачанням і каналізацією). Також,
в проектах землеустрою вказаних
земельних ділянок відсутні розміри і
межі природних захисних смуг
Дніпровського лиману Чорного моря, що
унеможливлює відведення у власність
спірних земельних ділянок і що є
порушенням ст.ст.60 та 118 ЗК України та
п.2.9. Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо надання земельних ділянок…,
затвердженому наказом Мін природи
05.11.2004 року №434, зареєстрованому в МЮ
України 22.11.2004 року за №1470/10069. Крім
того, оскаржуваним розпорядженням РДА
проект землеустрою затверджено за
відсутності позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
організації. Також, відчуження ОСОБА_6
та ОСОБА_9 своїх земельних ділянок
відразу ж після їх отримання свідчить
про те, що вони не мали наміру вести
особисте селянське господарство.

Рішенням Голопристанського
районного суду Херсонської області від
19 березня 2014 року позов було задоволено
частково. Суд вирішив: визнати
незаконним (недійсним) та скасувати
вказане розпорядження голови
Голопристанської РДА №263 від 05.06.2006
року; зобов'язати ОСОБА_2 повернути у
державну власність земельну ділянку
площею 1,00га (кадастровий номер
:09:002:0002), яка знаходиться на
території Рибальчеської сільської
ради Голопристанського району; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

В апеляційній скарзі заявник просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, а також про
задоволення його позовних вимог до
ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема, зазначив, що суд не звернув
уваги на те, що не залучений до участі у
справі належний відповідач ОСОБА_11, а
також всі інші особи, які зазначені в
оспорюваному розпорядженні голови РДА
№263 від 05.06.2006 року. Також вказав, що суд
не врахував пропущення позовної
давності і те, що держава йому землю не
надавала, а її він купив, ставши
добросовісним набувачем, і що у справі
не заявлявся позов про визнання
недійним договору купівлі-продажу.
Також зазначив, що суд необґрунтовано
відкладав справу, а потім розглянув її
в одному судовому засіданні, не
зважаючи на його клопотання про
відкладення справи, при цьому в рішенні
не зазначено про його позов до ОСОБА_3
Також вказав, що поза увагою суду
залишилось те, що оспорюване
розпорядження не протирічить
законодавству, що особи мали право
продати свої земельні ділянки, а також
те, що ст.1212 ЦК України не може бути
застосована. Також вказав, що суд не
звернув увагу на те, що прибережні
захисні смуги встановлюються по
окремих проектах землеустрою (ч.7 і 8
ст.88 ВК України), а даний проект не
розроблений та не наданий. Крім того,
вказав, що за ст.155 ЗК України тільки
власник земельної ділянки може
оскаржити рішення органу виконавчої
влади, а не прокурор.

Отже, рішення суду не оскаржується в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог до інших, крім ОСОБА_2,
відповідачів.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на наступних
підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Розпорядженням голови
Голопристанської районної державної
адміністрації №209 від 26.04.2006 року було
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо надання у власність
земельних ділянок орієнтованою площею
до 1,0га для ведення особистих
селянських господарств на території
Рибальчеської сільської ради, зокрема,
ОСОБА_9 (а.с.13 зв.).

Розпорядженням вказаної посадової
особи №263 від 05.06.2006 року: було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність, разом з іншими особами, гр-ці
ОСОБА_9 площею 1,0га для ведення
особистих селянських господарств на
території Рибальчеської сільської
ради (п.1); було передано, разом з іншими
громадянами, вказаній особі безоплатно
у власність земельну ділянку площею
1,0га для ведення особистого
селянського господарств на території
Рибальчеської сільської ради (п.3)
(а.с.26зв.).

ОСОБА_9 отримала державний акт на
земельну ділянку, якій присвоєно
кадастровий номери :09:002:0002.

23.09.2006 року ОСОБА_9 продала свою вказану
земельну ділянку :09:002:0002) ОСОБА_10,
яка на підставі договору
купівлі-продажу від 23.09.2006 року
отримала Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯБ
№893235 від 12.10.2006 року; цільове
призначення земельної ділянки: для
ведення особистого селянського
господарства (а.с.36).

ОСОБА_10 звернулась 15.10.2006 року до голови
РДА заявою надати дозвіл на зміну
цільового призначення вказаної
земельної ділянки - під будівництво
бази відпочинку по веденню сільського
зеленого туризму (а.с.34).

Розпорядженням голови РДА №456 від
25.10.2006 року наряду з іншими особами
ОСОБА_10 надано дозвіл на розробку
проектів землеустрою щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки, раніше наданої для ведення
особистого селянського господарства
на території Рибальчеської сільської
ради (а.с.35).

Були проведені відповідні процедури,
погодження, узгодження та висновки
(а.с.28-56).

На підставі розпорядження голови
Голопристанської РДА №357 від 19.07.2007
року ОСОБА_10 був виданий Державний акт
на право власності на земельну ділянку
від 14.08.2007 року площею 1,0га; цільове
призначення земельної ділянки: під
будівництво бази відпочинку по веденню
сільського зеленого туризму (а.с.98).

Відповідно до нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 08.04.2010 року ОСОБА_10 продала вказану
земельну ділянку ОСОБА_2 (а.с.99).

Задовольняючи позов відносно ОСОБА_2,
суд виходив з того, що надання вказаної
земельної ділянки кадастровий номери
:09:002:0002 було проведено з
порушенням законодавства. Так, вказана
земельна ділянка розташовані на
відстані менше ніж 2км від узрізу води
Дніпровського лиману Чорного моря (87м),
що є порушенням ст.88 ВК України (уздовж
морів і навколо морських заток і
лиманів виділяється прибережна
захисна смуга шириною не менше 2км від
узрізу води), та ч.1 ст.90 ВК України
(прибережна захисна смуга входить у
зону санітарної охорони моря і може
використовуватися лише для
будівництва санаторіїв та інших
лікувально-оздоровчих закладів з
обов'язковим централізованим
водопостачанням і каналізацією).
Зазначене підтверджується актом
обстеження (встановлення) земельних
ділянок від 19.11.2013 року (а.с.5). Також, в
проекті землеустрою вказаної
земельної ділянки відсутні розміри і
межі природних захисних смуг
Дніпровського лиману Чорного моря, що
унеможливлює відведення її у власність
і що є порушенням ст.ст.60 та 118 ЗК
України та п.2.9 Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо надання земельних ділянок…,
затвердженого наказом Мінприроди
05.11.2004 року №434, зареєстрованому в МЮ
України 22.11.2004 року за №1470/10069.

Зазначене, на думку суду, згідно з ч.2
ст.328 та ст.1212 ЦК України є підставою для
задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів
враховує, що оскаржуване розпорядження
голови Голопристанської РДА №263 від
05.06.2006 року стосується надання
земельних ділянок, крім ОСОБА_9
(останній власник - ОСОБА_2.), й іншим
особам, щодо яких відмовлено в позові й
рішення суду не оскаржено.

А тому на підставі п.1 ст.309 ЦПК України
рішення суду слід змінити, визнавши
вказане розпорядження незаконним
(недійсним) в частині затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_9
(площею 1,0га) для ведення особистого
селянського господарства, а також
передання у власність земельної
ділянки площею 1,0га для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_9.

Інші доводи апеляційної скарги не
підтверджені належними доказами,
висновків суду не спростовують і не
впливають на правильність прийнятого у
справі рішення. Посилання заявника на
те, що не залучений до участі у справі
належний відповідач ОСОБА_11, а також
всі інші особи, які зазначені в
оспорюваному розпорядженні голови РДА
№263 від 05.06.2006 року, до уваги не
приймаються, оскільки не є підставою
для зміни чи скасування судового
рішення. Посилання на пропущення
позовної давності і те, що землю він
купив, ставши добросовісним набувачем,
і що у справі не заявлявся позов про
визнання недійним договору
купівлі-продажу, також не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки позовна
давність не сплила і в даному випадку є
обґрунтованим механізм захисту прав
держави, зазначений в ст.ст.1212 та 388 ЦК
України; при цьому немає підстав для
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки.
Посилання заявника на те, що прибережні
захисні смуги встановлюються по
окремих проектах землеустрою (ч.7 і 8
ст.88 ВК України), а даний проект не
розроблений та не наданий колегією до
уваги не приймається, оскільки, як
встановлено, в проекті землеустрою
вказаної земельної ділянки відсутні
розміри і межі природних захисних смуг
Дніпровського лиману Чорного моря, що
унеможливлює відведення її у
власність; крім того, вказана земельна
ділянка розташовані на відстані менше
ніж 2км від узрізу води Дніпровського
лиману Чорного моря (87м). Решта доводів
апеляційної скарги, зокрема, і щодо
процесуальних порушень, також до уваги
не приймаються, оскільки не є
підставами для скасування чи зміни
судового рішення.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на
користь Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 391грн.30коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19 березня
2014 року в частині задоволення позовних
вимог змінити, визнавши розпорядження
голови Голопристанської районної
державної адміністрації Херсонської
області №263 від 05.06.2006 року незаконним
(недійсним) в частині затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_9
(площею 1,0га) для ведення особистого
селянського господарства, а також в
частині передання ОСОБА_9 у власність
земельної ділянки площею 1,0га для
ведення особистого селянського
господарства.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 391грн.30коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий: судді: