Справа № 761/2599/14-ц
Провадження №2/761/2367/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі Гладкому
Р.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач в січні 2014 року звернувся до
суду з позовом, в якому просить
розірвати шлюб з відповідачем
посилаючись на те, що вони не мають
спільного бюджету, не підтримують
шлюбні відносини, не ведуть спільного
господарства, проживають окремо. Між
ними припинені подружні стосунки, сім'я
фактично розпалась, примирення
неможливе.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, а відповідач визнала
позов і також просила розірвати шлюб,
при цьому пояснила, що строк на
примирення в їх випадку наразі не
потрібний.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
25 квітня 1998 року (а.с.3).

Від цього шлюбу мають трьох доньок:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4-6)

Через наявність різних поглядів
на спільне життя, непримиримість
характерів, відсутність почуття поваги
та взаємопорозуміння, призвели того, що
сторони втратили почуття кохання один
до одного, зокрема, на цьому наполягав
позивач ОСОБА_1 При цьому, сторони
повідомили, що вони з 15.10.2013 року року і
наразі проживають окремо, не ведуть
спільного господарства і не
підтримують подружні стосунки, не
мають спільного бюджету, спроби
примиритися позитивного результату не
дали. Матеріальну допомогу на
утримання дітей наразі позивач надає
добровільно, оскільки діти залишилися
проживати з матір»ю.

Сторони не висловили намір
змінити прізвище.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, що мають істотне значення.

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно
до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу
України, ст. ст.10, 57, 60, 174, 209, 213-215, 218, 292-294
ЦПК України суд ,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 квітня 1998 року
між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у Центральному
відділі державної реєстрації актів
шлюбів Головного управління юстиції у
м.Києві, актовий запис №386 - розірвати.

Після розірвання шлюбу
прізвищасторонам залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: