Справа № 363/5032/13-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/3293/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Фінагєєва
В.О.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Вишгородського районного
суду Київської області від 11 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про
визнання права власності на
транспортний засіб,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_4 про визнання права власності
на транспортний засіб, посилаючись на
те, що 15 листопада 2013 року між нею та
відповідачем, який діяв через
уповноваженого представника ОСОБА_3,
був укладений договір купівлі-продажу
легкового автомобіля, за яким
відповідач зобов'язався передати у
власність позивачки транспортний
засіб-автомобіль марки Daewoo Nexia (кузов
НОМЕР_2, колір сірий, рік випуску 2006,
державний номерний знак НОМЕР_1).

Відповідно до п.1.2 Договору
купівлі-продажу легкового автомобіля
на момент підписання Договору
автомобіль належав відповідачу на
праві власності, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3,
виданим Вишгородським МРЕВ ДАІ ГУ МВС
України в Київській. Згідно з п.2.1
договору купівлі-продажу легкового
автомобіля автомобіль було продано за
500 грн., які позивачка передала
представнику відповідача ОСОБА_3 до
підписання договору, що
підтверджується відповідною розпискою
про отримання коштів, складеною
уповноваженим представником
відповідача ОСОБА_3

За п.3.1.6 та п.3.1.7 договору
купівлі-продажу легкового автомобіля
відповідач у 5-денний строк з моменту
підписання сторонами даного договору
зобов'язався за актом прийому-передачі
передати позивачці, як покупцю,
автомобіль, реєстраційні документи на
нього та номерні знаки.

У п.4.7 договору купівлі-продажу
легкового автомобіля зазначено про
обов'зок продавця передати автомобіль
разом з його приналежностями та
документами покупцеві і договір
вважається виконаним з моменту
підписання сторонами відповідного
акту прийому-передачі. Зазначені вище
умови договору купівлі-продажу
легкового автомобіля відповідач не
виконав.

Враховуючи вищенаведене, позивачка
просила визнати за нею право власності
на автомобіль марки Daewoo Nexia (кузов
НОМЕР_2, колір сірий, рік випуску 2006,
державний номерний знак НОМЕР_1) і
зобов'язати ОСОБА_2 передати у
власність зазначений автомобіль разом
з реєстраційними документами та
номерними знаками, а також стягнути з
відповідача судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 11 березня 2014
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким задовольнити
позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2013
року між нею та ОСОБА_4, який діяв через
уповноваженого представника ОСОБА_3,
був укладений договір купівлі-продажу
легкового автомобіля, за яким
продавець зобов'язався передати у
власність позивачки транспортний
засіб-автомобіль марки Daewoo Nexia (кузов
НОМЕР_2, колір сірий, рік випуску-2006,
державний номерний знак НОМЕР_1).

Згідно з п.1.2 договору купівлі-продажу
легкового автомобіля на момент
підписання Договору автомобіль
належав продавцю на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, виданим Вишгородським МРЕВ ДАІ
ГУ МВС України в Київській області 14
листопада 2006 року.

Відповідно до п.2.1 Договору
купівлі-продажу легкового автомобіля
автомобіль було продано за 500 грн., які
покупець передала представнику
продавця ОСОБА_3 до підписання
договору, що підтверджується
відповідною розпискою про отримання
коштів, складеною уповноваженим
представником відповідача ОСОБА_3

Згідно з п.3.1.6 та п.3.1.7 Договору
купівлі-продажу легкового автомобіля
відповідач у 5-денний строк з моменту
підписання сторонами даного договору
зобов'язався за актом прийому-передачі
передати позивачу як покупцю
автомобіль, реєстраційні документи на
нього та номерні знаки.

У п.4.7 Договору купівлі-продажу
легкового автомобіля зазначено про
обов'зок продавця передати автомобіль
разом з його при належностями та
документами покупцеві і договір
вважається виконаним з моменту
підписання сторонами відповідного
акту прийому-передачі.

Позивачка стверджує, що зазначені вище
умови договору купівлі-продажу
легкового автомобіля відповідач не
виконав.

Судом також встановлено, що договір
купівлі продажу легкового автомобіля
нотаріально не посвідчувався.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що не перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу.

Крім того, письмова форма договору
купівлі-продажу автомобіля
передбачена і постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№1338, якою затверджені Правила
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин на шасі, автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, згідно з п.2 яких вони є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб.

Судом також вірно вказано, що
відповідно до п.8 зазначених правил
державна реєстрація транспортних
засобів здійснюється за умови його
попереднього зняття з обліку в
підрозділі ДАІ.

Згідно з п.40 цих Правил зняття з обліку
транспортних засобів проводиться
після їх огляду в підрозділах
Державтоінспекції на підставі заяви
власника, документа, що посвідчує
особу, виконавчого напису нотаріуса,
постанови державного виконавця або
рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України якщо
договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ і залишався
зареєстрованим за відповідачем. Заява
від останнього про зняття з обліку
автомобіля не подавалася і його огляд
органами ДАІ не здійснювався.

Згідно з п.42 Правил у разі, коли
транспортний засіб знімається з обліку
у зв'язку з його відчуженням, у
свідоцтві про реєстрацію (технічному
паспорті) або на копії реєстраційної
картки, що додається до свідоцтва про
реєстрацію на пластиковій основі,
робиться запис «Транспортний засіб
знято з обліку для реалізації».

За п.8 зазначених Правил правомірність
придбання транспортного засобу
підтверджується зазначеними в них
документами, зокрема,
довідкою-рахунком, виданою за формою
згідно з додатком №1, виданою суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери та іншими
посвідченими в установленому порядку
документами, що встановлюють право
власності на автомобіль.

З огляду на вищенаведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
відмовивши у задоволенні позовних
вимог, оскільки в установленому
порядку договір купівлі-продажу
спірного автомобіля його власником
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не укладався, а тому у
суда не було законних підстав для
визнання права власності на вказаний
автомобіль.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 11 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Іванова І.В.

Фінагєєв В.О.