Справа № 606/394/14-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 року
м.Теребовля

Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Теребовлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду із позовом до
відповідачів ОСОБА_5, ПАТ «Страхова
компанія «УНІКА» про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, як її представник, так і
представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
позовні вимоги підтримали та,
обґрунтовуючи їх, пояснили, що
внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди 30 липня
2013 року близько 10 год. в с.Велика
Березовиця Тернопільського району
Тернопільської області за участю
автомобіля марки «ВАЗ 21043», д.н.з.
НОМЕР_6, яким керував позивач ОСОБА_1 із
пасажирами ОСОБА_2, ОСОБА_3, та
автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 28», д.н.з.
НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_5, з вини
останнього було пошкоджено
транспортний засіб позивача ОСОБА_1, у
зв»язку із чим йому було заподіяно
майнову шкоду, що складає вартість
відновлювального ремонту - 12483.69 грн.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи
пасажирами в автомобілі марки «ВАЗ
21043», д.н.з. НОМЕР_6, отримали тілесні
ушкодження. Зокрема, ОСОБА_2 отримала
легкі тілесні ушкодження із
короткочасним розладом здоров»я, у
зв»язку із чим перебувала на
стаціонарному лікуванні у
комунальному закладі «Тернопільський
обласний перинатальний центр «Мати і
дитина», а позивач ОСОБА_3 - легкі
тілесні ушкодження. Позивач ОСОБА_2 у
зв»язку із лікуванням понесла витрати
на придбання лікарських засобів та
виробів медичного призначення на
загальну суму 5065.45 грн. Також
позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
заподіяно моральну шкоду у розмірі 60000
грн. кожному, яка виразилась у
моральних стражданнях, фізичному болі,
порушенні звичного ритму життя.
Моральна шкода, яка заподіяна позивачу
ОСОБА_2, полягає ще й у додаткових
душевних переживаннях за життя та
здоров»я ненародженої дитини, а
позивачу ОСОБА_3 - у погіршенні пам»яті,
що впливає на її здатність навчатись та
здобувати професію. Оскільки
дорожньо-транспортна пригода сталась з
вини відповідача ОСОБА_5,
цивільно-правова відповідальність
водія транспортного засобу, за участю
якого сталась дорожньо-транспортна
пригода, була застрахована страховиком
приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «УНІКА» -
відповідачем у справі, позивачі
просять задоволити їх позовні вимоги у
повному обсязі, стягнувши із
відповідачів в їх користь майнову та
моральну шкоду, розмір якої вказано у
позові.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні
позову не визнав, вважає, що позивачами
ОСОБА_2, ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану
їм джерелом підвищеної небезпеки
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, не доведено належними та
допустимими доказами. У задоволенні
позову вказаних позивачів до нього
просить відмовити з підстав,
викладених у письмових запереченнях,
долучених до справи.

Представник відповідача приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» у судове засідання не
з»явився, хоча неодноразово був
повідомлений про час та місце судового
розгляду, заяви про розгляд справи у
відсутності відповідачаа до суду не
подав.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у
справі, встановив

30 липня 2013 року близько 10 год. на
регульованому перехресті
автомобільної дороги
«Доманове-Ковель-Чернівці-Мамалига» (329
км + 400 м), що в с.Велика Бере зовиця
Тернопільського району відбулося
зіткнення автомобілів марки «ВАЗ 21043»,
д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1, та
марки автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 28»,
д.н.з. НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_5 У
салоні автомобіля під керуванням
ОСОБА_1 знаходились пасажири ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Постановою старшого слідчого СВ
Тернопільського РВ Управління МВС
України в Тернопільській області про
закриття кримінального правопорушення
від 15 жовтня 2013 року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
000041 від 30 липня 2013 року, закрито у
зв»язку із відсутністю складу
правопорушення, передбаченого ст.286 КК
України. Крім того, цією постановою
прийнято рішення про направлення
матеріалів кримінального провадження
для вирішення питання про притягнення
ОСОБА_5 до адміністративної
відповідальності за порушення ним
вимог Правил дорожнього руху України.

Згідно з постановою Теребовлянського
районного суду Тернопільської області
від 27 листопада 2013 року, яка набрала
законної сили, ОСОБА_5 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення ним правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту зазначених постанов
вбачається, що причиною вказаної
дорожньо-транспортної пригоди стало
те, що ОСОБА_5, керуючи автомобілем
марки «VOLKSWAGEN LT 28», д.н.з. НОМЕР_7,
порушуючи вимоги п.1.2, 1.5, 2.3б, 12.1 Правил
дорожнього руху України, не обрав
безпечної швидкості, не був уважним, не
врахував дорожню обстановку,
внаслідок чого допустив зіткнення із
автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.н.з.
НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов»язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля марки «ВАЗ 21043»,
д.н.з. НОМЕР_6, є позивач ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_8.

Власником автомобіля «VOLKSWAGEN LT 28», д.н.з.
НОМЕР_7, є ОСОБА_5, що підтверджується
матеріалами кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
000041 від 30 липня 2013 року.

Відповідно до полісу обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/1694108 від
29.03.2013 року, виданого Тернопільською
обласною дирекцією приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» ОСОБА_5 застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність за шкоду третім
особам, яка настає під час
дорожньо-транспортної пригоди за
участю забезпеченого транспортного
засобу-автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 28»,
д.н.з. НОМЕР_7. Вказаним полісом
встановлено страхову суму (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну життю і
здоров»ю - 100000 грн., за шкоду, заподіяну
майну - 50000 грн.

Правил страхування у ПАТ «Страхова
компанія «УНІКА», останнім на запит
суду не надано.

Судом встановлено, що в результаті
зазначеної дорожньо-транспортної
пригоди пошкоджено транспортний засіб
- автомобіль марки «ВАЗ 21043», д.н.з.
НОМЕР_6, власником якого є позивач у
справі ОСОБА_1.

Відповідно до висновку експерта №
4-38/2013 від 14 серпня 2013 року, який
проводив автотоварознавчу експертизу
у кримінальному провадженні,
внесеному до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 000041 від 30 липня
2013 року, залишкова вартість автомобіля
марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_6,
пошкодженого під час ДТП, може
становити 10566.83 грн., вартість його
відновлювального ремонту - 12483.69 грн., а
матеріальний збиток, заподіяний
власнику автомобіля марки «ВАЗ 21043»,
д.н.з. НОМЕР_6, внаслідок його
пошкодження під час ДТП - 7225.86 грн.

Згідно з ст.22 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (який діяв на час виникнення
спірних правовідносин) у разі настання
страхового випадку страховик в межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

Статтею 28 вказаного Закону
передбачено, що шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов»язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.29 цього Закону у
зв»язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов»язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
ушкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди…

Як вбачається із мотивувальної частини
висновку експерта № 4-38/2013 від 14 серпня
2013 року вартість відновлювального
ремонту автомобіля марки «ВАЗ 21043»,
д.н.з. НОМЕР_6, з урахуванням фізичного
зносу деталей, які належать до заміни,
становить 7225.86 грн., а повна вартість
відновлювального ремонту без
урахування експлуатаційного зносу
складає 12483.69 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із
відповідача приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
в його користь майнової шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, підлягають частковому
задоволенню шляхом стягнення із
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» в його
користь 7225.86 грн. майнової шкоди
(витрат, пов»язаних з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу).

Судом також з»ясовано, що внаслідок
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди позивачу ОСОБА_2, яка на момент
настання цієї пригоди була пасажиром в
автомобілі марки «ВАЗ 21043», д.н.з.
НОМЕР_6, заподіяно тілесні ушкодження:
травму шиї у виді забою м»яких тканин
шийного відділу хребта. Виявлені у
ОСОБА_2 тілесні ушкодження є легкими
тілесними ушкодженнями із
короткочасним розладом здоров»я.

У період лікування у комунальному
закладі «Тернопільський обласний
комунальний перинатальний центр «Мати
і дитина» в період з 30 липня 2013 року по 8
серпня 2013 року ОСОБА_2 перебувала під
наглядом лікарів акушерів-гінекологів
з діагнозом: загроза переривання
першої вагітності у терміні 17-18
тижнів», яка протікала без будь-яких
патологічних ускладнень, із
збереженням плоду.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 вказав, що під
час лікування у вказаному комунальному
закладі у період з 30 липня 2013 року по 8
серпня 2013 року позивач ОСОБА_2 за
власні кошти придбала лікарські
засоби та вироби медичного
призначення на загальну суму 5065.45 грн.
Наведене підтверджується випискою із
історії № 6267 від 8 серпня 2013 року
комунального закладу «Тернопільський
обласний комунальний перинатальний
центр «Мати і дитина», виданої ОСОБА_2, в
якій зазначено про призначене їй
лікування відповідними медичними
препаратами, а також фіскальними та
товарними чеками про придбання нею
медичних препаратів і виробів
медичного призначення.

Суд не приймає до уваги вказані
письмові докази на обґрунтування
заподіяння ОСОБА_2 майнової шкоди, яку
вона просить стягнути із відповідача
ПАТ «Страхова компанія «УНІКА»,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.24.1 ст.24 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв»язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, пов»язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров»я, медичним
піклуванням, лікуванням в домашніх
умовах та придбанням лікарських
засобів. Зазначені у цьому пункті
витрати та необхідність їх здійснення
мають бути підтверджені документально
відповідним закладом охорони здоров»я.

Позивач у судове засідання не подала
довідки комунального закладу
«Тернопільський обласний комунальний
перинатальний центр «Мати і дитина»
про понесені нею витрати на лікування
та необхідність їх здійснення. Надана
позивачем виписка вказаного медичного
закладу із історії №6267 від 8 серпня 2013
року не підтверджує понесені нею за
власні кошти витрати на придбання
медикаментів та виробів медичного
призначення, а лише свідчить про
призначене їй лікування.

З огляду на наведене суд не приймає до
уваги долучені позивачем фіскальні та
товарні чеки про придбання ОСОБА_2
медикаментів, виробів медичного
призначення, надання медичних послуг.

Також суд не приймає до уваги
замовлення ОСОБА_2 на відбір крові від 2
серпня 2013 року № у медичній
лабораторії «Сінево», оскільки вказане
замовлення без підтверджуючого
документа про оплату такої медичної
послуги не свідчить про здійснені нею
витрати на лікування.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не надані
документи, що підтверджують розмір
витрат, зазначених у п.24.1 ст.24 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд вважає, що вона має право
на відшкодування шкоди, пов»язаної з
лікуванням, у розмірі, визначеному у
пункті 24.2 цієї статті - мінімальному
розмірі страхового відшкодування
(регламентної виплати), за шкоду,
пов»язану з лікуванням потерпілого,
який становить 1/30 розміру мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленому на дату настання
страхового випадку, за кожний день
лікування, підтверджений відповідним
закладом охорони здоров»я, але не
більше 120 днів, тобто 382.30 грн. (розмір
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі встановленому на
дату настання страхового випадку
становить 1147 грн., 1/30 від 1147
становитиме 38.23 грн. х 10 днів
лікування).

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,
підлягають частковому задоволенню
шляхом стягнення із відповідача
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» в її
користь 382.30 грн. майнової шкоди.

Крім того, суд вважає, що внаслідок
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди, позивачу ОСОБА_2 спричинено
моральну шкоду, яка виразилась у
моральних переживаннях у зв»язку з
ушкодженням здоров»я, фізичному болі.
Так, внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди вона
отримала легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров»я. З 30
липня 2013 року по 8 серпня 2013 року
перебувала на стаціонарному лікуванні.
Також моральна шкода полягає у втраті
ОСОБА_2 сну, боязні втрати ненародженої
дитини (перебувала на 17-18 тижні
вагітності), порушенні звичного ритму
життя, оскільки тривалий час вона була
позбавлена можливості вільного
спілкування із своїми рідними та
близькими особами.

При визначенні розміру моральної
шкоди, завданої ОСОБА_2 джерелом
підвищеної небезпеки, суд враховує
тяжкість її фізичних та душевних
страждань, зокрема те, що стан її
здоров»я погіршився, наявність
вимушених змін у її життєвих стосунках,
а також необхідності тривалого часу та
значних зусиль для відновлення її
попереднього стану. При цьому, суд
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості і
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди слід
задовольнити частково, стягнувши в її
користь із відповідача приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» 5000 грн., як це
передбачено ст.26-1 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (страховиком відшкодовується
потерпілому -фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров»я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров»ю, яка згідно із полісом №
АС/1694108 складає 100000 грн. на одного
потерпілого), та із відповідача ОСОБА_5 -
10 000 грн.

Також суд вважає, що внаслідок вчинення
дорожньо-транспортної пригоди,
позивачу ОСОБА_3 спричинено моральну
шкоду, яка полягає у моральних
переживаннях у зв»язку з ушкодженням
здоров»я, фізичному болі. Так, через
вчинення ОСОБА_5 дорожньо-транспортної
пригоди вона отримала легкі тілесні
ушкодження. Крім того, моральна шкода
полягає у втраті сну, порушенні
звичного ритму життя, оскільки
внаслідок перенесених фізичних та
душевних страждань вона у повному
обсязі не справляється із
навантаженнями у навчанні. При
визначенні розміру моральної шкоди,
завданої ОСОБА_3 джерелом підвищеної
небезпеки, суд враховує тяжкість її
фізичних та душевних страждань,
зокрема те, що стан її здоров»я
погіршився, наявність вимушених змін у
її життєвих стосунках, а також
необхідності тривалого часу та значних
зусиль для відновлення його
попереднього стану. При цьому, суд
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості і
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди слід
задовольнити частково. Зокрема, слід
стягнути в користь позивача ОСОБА_3 із
відповідача приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
5000 грн., як це передбачено ст.26-1 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», та із відповідача ОСОБА_5 - 10 000
грн.

Відповідно до ч.2,5 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об»єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Судом встановлено, що на момент ДТП
власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT
28», д.н.з. НОМЕР_7, був ОСОБА_5,
відповідальність якого була
застрахована згідно із полісом
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/1694108 від 29.03.2013 року,
виданого Тернопільською обласною
дирекцією приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА».

Відповідно до ст.23, ч.2 ст.1167 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров»я, із протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів, із
знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Таким чином, аналізуючи встановлені у
судовому засіданні обставини,
підтверджені доказами, суд приходить
до переконання, що права позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушені, а тому
підлягають захисту шляхом часткового
задоволення їх позовних вимог.

Керуючись ст.10, 60, 61, 88, 174, 179, 215-218 ЦПК
України, ст.23, 1167, 1187, ЦК України,
ст.22,23,24,26-1,28,29 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
в користь ОСОБА_1 7225.86 грн. майнової
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки.

Стягнути із приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
в користь ОСОБА_2 382.30 грн. майнової
шкоди та 5000 грн. моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 10000
грн. моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.

Стягнути із приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
в користь ОСОБА_3 5000 грн. моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 10000
грн. моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя