Справа №173/157/14-ц
Провадження №2/173/378/2014
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом прокурора
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_1 до приватного підприємства
«СТД Агро» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку в з»язку із
несвоєчасним розрахунком та моральної
До суду звернувся позивач
прокурор Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області інтересах
ОСОБА_1 з позовом про стягнення
заборгованості по заробітній платі, та
середнього заробітку в з»язку із
несвоєчасним розрахунком та моральної
шкоди до відповідача ПП "СТД Агро"
згідно уточненої позовної заяви
просить стягнути з відповідача на її
користь заборгованість по заробітній
заробіток за час затримки розрахунку
та провести індексацію відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари та тарифи і послуги в порядку,
встановленому законодавством,
стягнути на її користь моральну шкоду
відповідача її трудову книжку
посилаючись на наступне: з 05.05.2011 року
вона працювала на посаді бухгалтера
ПП «СТД Агро». при прийнятті на роботу
вона писала заяву на ім»я директора
підприємства ОСОБА_2, та надавала
трудову книжку в якій робили запис
про роботу. В її обов»язки входило
облік орендованих земель, видача
пайових за орендовану землю. Заробітну
плату вона отримувала в сумі 1600 грн.
Заробітна плата видавалась за двома
відомостями, в одній із яких був
вказаний мінімальний розмір
заробітної плати, а в іншій фактична
заробітна плата, яку вона отримувала
на руки, і вона була більша ніж в
першій відомості. Підпис ставила в
обох відомостях. Підприємство
займалось сільським господарством та
отримувало дохід. Заяву про звільнення
з вересня 2012 року вона написала в кінці
серпня. Заяву за два тижні до
звільнення направили по факсу в офіс в
м. Дніпропетровськ, але по телефону
бухгалтер, прізвища якої вона не
пам»ятає повідомила, що їх звільнено
ще в червні місяці 2012 року. Наказу про
звільнення вона не бачила і ніхто її з
ним не ознайомлював. Заяву на той час
вона не писала, Трудову книжку їй до
даного часу не видали і вона
знаходиться в ПП «СТД Агро». Заробітну
плату вона не отримувала з грудня 2011
року, При звільнені з нею не
розрахувались, чим порушили трудове
законодавство. Заборгованість по
заробітній платі за період з грудня 2011
20.01.2014 року в законну силу вступив
вирок Верхньодніпровського районного
суду по справі за № 172/1600/13-к, згідно
якого ОСОБА_2,. директора ПП «СТД Агро»,
визнали винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України,
тобто безпідставна невиплата
заробітної плати більш як за один
місяць, вчинена умисно керівником
підприємства.

Отже з боку ПП «СТД Агро» допущено
порушення трудового законодавства
України, внаслідок чого у підприємства
перед нею, ОСОБА_1, виникла
заборгованість по заробітній платі в
сумі 41600 грн.

Крім того невиплата їй заробітної
плати призвела до порушення
нормальних стосунків з членами родини,
що призвело до моральних страждань
відповідача та спричинення їй
моральної шкоди, що й стало підставою
звернення до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
давши пояснення фактично установлені
матеріалами справи.

Заінтересована особа ОСОБА_1, та її
представник позовні вимоги підтримали
при цьому ОСОБА_1. пояснила суду, що
вона працювала у ПП «СТД Агро» з
травня 2011 року. З грудня 2011 року їй та
іншим працівникам підприємства
перестали виплачувати заробітну плату.
До того часу заробітну плату
виплачували, але із запізненням. На
підприємстві вона працювала до
вересня місяці 2012 року, потім написала
заяву про звільнення. Але з головного
офісу в м. Дніпропетровську їй
повідомили, що вона звільнена ще в
червні 2012 року, хоч заяви про
звільнення вона не писала. Та наказу
про своє звільнення не бачила. Крім
того, відповідач не віддав їй її
трудову книжку, мотивуючи це тим, що
саме вона підняла питання про
притягнення до відповідальності
керівника підприємства в зв»язку з
невиплатою заробітної плати. В неї
виникли з цього приводу скандали в
сім»ї, так як вона працювала, але
заробітної плати не отримувала і не
було чим утримувати сім»ю. В зв»язку з
тим, що вона не отримала трудову книжки
у неї виникли проблеми при влаштування
на іншу роботу.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином

Вислухавши осіб, що приймали участь у
розгляді справи, свідків, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково за наступними
підставами: Судом встановлено, що
заінтересована особа ОСОБА_1, з травня
2011 року по липень 2012 року працювала
бухгалтером у ПП «СТД Агро», що
підтверджується показаннями свідків, а
також звітом про суми нарахованої
заробітної плати по ПП «СТД Агро»,
поданого до УПФУ у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області.

Так , допитані в судому засіданні
свідки ОСОБА_6, та ОСОБА_4, в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_1. почала
працювати у ПП «СТД Агро» з травня 2011
року, разом з більшістю інших
працівників даного підприємства, які
були переведені до нього з іншого
підприємства.

Відповідно до Звіту про суми
заробітної плати застрахованої особи
ОСОБА_1. поданого до УПФУ у
Верхньодніпровському районі
встановлено, що заробітна плата
ОСОБА_1, нараховувалась з травня 2011
року по липень 2012 року, тому суд вважає
доведеним факт роботи ОСОБА_1. у ПП «СТД
Агро» за період з травня 2011 року по
липень 2012 року. Більш точно визначити
період роботи ОСОБА_1. на зазначеному
підприємстві немає можливості, так як
трудової книжки вона не отримала, а
відповідач не виконав вимоги ухвали
Верхньодніпровського районного суду
від 18.03.2014 року та не надав суду
документи, які підтверджують факт
роботи заінтересованої особи, розмір
її заробітної плати та інше .

Але відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП
України трудовий договір вважається
укладеним і тоді, коли наказ чи
розпорядження не були видані, але
працівника фактично було допущено до
роботи.

Також судом встановлено, що
починаючи з грудня місяця 2011 року і до
припинення роботи на даному
підприємстві ОСОБА_1, не виплачувалась
заробітна плата, що підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_4,,
а також вироками Верхньодніпровського
районного суду від 20.12.2013 року та
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27.03.2014 року відповідно до
яких ОСОБА_2,, керівник ПП «СТД Агро»
визнаний винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України.
Відповідно до якого встановлено, що
ОСОБА_2,, працюючи на посаді директора
ПП «СТД Агро», діючи умисно,
безпідставно, в порушення вимог
законодавства України про працю, в
період з вересня 2011 року по березень 2013
року, тобто більше ніж за один місяць,
знаходячись на своєму робочому місці,
не виплатив працівникам підприємства,
в тому числі і ОСОБА_1, заробітну плату.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов»язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно - правові наслідки
дії особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Виходячи з вищевикладеного факт,
невиплати відповідачем заробітної
плати ОСОБА_1, є встановленим і
доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства
установи організації проводиться під
час звільнення.

Позивач подаючи позовну заяву
просив стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1, заборгованість по
заробітній платі в сумі 22400 грн.
Згідно уточненої позовної заяви
ОСОБА_1. просила стягнути з відповідача
на її коросить заборгованість по
заробітній платі в сумі 41600 грн. При
цьому представник заінтересованої
особи обгрунтовував цю суму тим, що з
часу звільнення і до подання
уточненої позовної заяви збільшився
період невиплаченої заробітної плати.

Суд вважає, що позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено
наданими доками, що ОСОБА_1, працювала
на ПП «СТД Агро» з травня 2011 року по
липень 2012 року. Після цього її трудові
відносини з ПП «СТД Агро» були
припинені. Заробітна плата ОСОБА_1 не
виплачувалась з грудня 2011 року по
липень 2012 року. таким чином судом
чітко встановлений період, протягом
якого ОСОБА_1. не виплачувалась
заробітна плата, і даний період не
збільшувався, так як ОСОБА_1. припинила
трудові відносини з відповідачем, що
нею не заперечується. Відповідно
збільшуватись може лише сума
середнього заробітку за час невиплати
заробітної плати, а не сам розмір
невиплаченої заробітної плати

Тому виходячи із сум нарахованої
ОСОБА_1, заробітної плати, зазначених у
звіті до УПФУ у Верхньодніпровському
районі, заборгованість ПП «СТД Агро»
перед ОСОБА_1, по заробітній платі за
період з грудня 2011 по липень 2012 року
складає - 9358 грн., 48 коп., яка на думку
суду і підлягає стягненню з
відповідача ПП «СТД Агро».

Посилання заінтересованої особи та
її представника, що ОСОБА_1, отримувала
з/плату в більшому розмірі, так як
заробітна плата виплачувалась по двох
відомостях не можуть бути прийняті
судом для визначення суми
заборгованості по заробітній платі
перед заінтересованою особою, так як
хоч допитані в судовому засіданні
свідки підтвердили, що заробітна
плата виплачувалась працівникам ПП
«СТД Агро» за двома відомостями і в
одній відомості вказувалась
мінімальна заробітна плата, а в іншій
реальна, яку отримувала особа, але
будь-яких доказів на підтвердження
того, в якому розмірі дійсно
виплачувалась заробітна плата ОСОБА_1,
суду не надано. відповідно визначаючи
розмір заборгованості по заробітній
платі ОСОБА_1. суд виходить із розміру
заробітної плати, який знайшов своє
підтвердження. наданими в суді
доказами.

Крім заборгованості по заробітній
платі поставлені позовні вимоги про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку та індексації, в
зв»язку з підвищенням цін на товари та
послуги. Суд вважає, що позовні вимоги
в цій частині також підлягають
задоволенню виходами з наступного.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом встановлено, що ні на час
звільнення, ні на час розгляду справи
заборгованість по заробітній платі
позивачу так виплачена і не була.

Таким чином, суд вважає за можливе
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1, середній заробіток за час
затримки розрахунку за період з грудня
2011 року по день постановлення судом
рішення. Так як судом встановлено, що
ОСОБА_1. вживала заходів щодо
зобов»язання відповідача виплатити
заборгованість по заробітній платі.
Саме з її звернень, до правоохоронних
органів щодо невиплати заробітної
плати була порушена кримінальна справа
відносно керівника ПП «СТД Агро», тому
суд вважає за можливе стягнути
середній заробіток за час затримки
розрахунку за весь вищевказаний
період.

Визначаючи розмір середнього
заробітку суд, виходить з наступного.
Так як відповідачем на вимогу суду не
надані відомості про розмір
середнього заробітку ОСОБА_1. та про
кількість відпрацьованих днів, суд,
визначаючи середній заробіток
ОСОБА_1, приймає її заробіток за
квітень та травень місця 2012 року, так
як сума отриманого прибутку ОСОБА_1. за
червень та липень 2012 року, є значно
меншою, а відповідачем не надано суду
ні доказів ні пояснень, з яких причин в
даний період сума нарахованого
ОСОБА_1, заробітку є меншою ніж за
попередні місяці та меншою навіть за
мінімальну заробітну плату,
встановлену в Україні, відповідно суд
приймає за основу положення
Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995
року «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» та обраховує середній заробіток
ОСОБА_1, за ті місці, з яких вбачається,
що вона працювала повний робочий день

Відповідно до ч.3,4. п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України № 100 від
08.02.1995 року «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» - У всіх інших випадках
збереження середньої заробітної плати
і середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Працівникам, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації менше двох
календарних місяців, середня заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох
календарних місяців працівник не
працював, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
попередні два місяці роботи. Якщо і
протягом цих місяців працівник не
відпрацював жодного робочого дня,
середня заробітна плата обчислюється
відповідно до останнього абзацу пункту
4 цього Порядку.

Таким чином середній заробіток
ОСОБА_1. складатиме: 1335 грн. + 1335 грн.: 21
дні = 65.12 грн.( середньоденна заробітна
плата )

Визначаючи розмір заборгованості
відповідача за час затримки виплати
заробітної плати, суд виходить із
офіційно встановлених робочих днів,
так як відповідачем не надано табелів
обліку робочого часу. Кількість днів,
протягом яких відповідач не
виплачував позивачці заробітної плати
складатиме: грудень 2011 року - 22 дні, 2012
рік - 252 дні, 2013 рік - 253 дні, 2014 рік по
22.04.2014 року - 67 дні. Всього -594 робочих
днів.

Відповідно сума заборгованості за
час затримки виплати заробітної плати
буде складати 65.12 грн., Х 594 дні = 38681 грн.
28 коп. Дана сума і підлягає стягненню з
відповідача на користь
заінтересованої особи ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1, ст., 2 ЗУ « Про
компенсацію громадянам частини
доходів у зв»язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи
організації незалежно від форм
власності та господарювання у разі
порушення встановлених строків
виплати заробітної плати, здійснюють
компенсацію втрати частини їх доходів

Згідно ст. 3 ЗУ « Про компенсацію
громадянам частини доходів у зв»язку з
порушенням строків їх виплати» сума
компенсації нараховується шляхом
множення суми нарахованого, але не
виплаченого громадянину доходу за
відповідний період на індекс інфляції,
що діяв у період невиплаченого ходу.

Визначаючи розмір компенсації
ОСОБА_1, в зв»язку з знеціненням
грошових коштів в результаті
інфляції, суд приймає до уваги індекс
інфляції, та суму заборгованості по
заробітній платі, що діяв у
відповідний період та перевищував 100%.
відповідно до положень
вищезазначеного закону.

Таким чином розрахунок
компенсації від інфляції ОСОБА_1 є
наступним.

грудень 2011 року1240 грн.,Х 0.002 ( індекс
інфляції 100.2) = 2.48 грн.

січень 2012 року2570 грн., х 0.002 ( індекс
інфляції 100.2) = 5.14 грн.

лютий 2012 року 3900 грн., х 0.002 ( індекс
інфляції 100.2) = 7.80 грн.

березень 2012 року 5230 грн. х .003 (
індекс інфляції 100.3) = 15.65 грн.

вересень 2012 року 9358.48 грн., х 0.001 (
індекс інфляції 100.1) = 9.36 грн.

грудень 2012 року 9358.48 х0.002 грн., (
індекс інфляції 100.2) =18.72 грн.

січень 2013 року 9358.48 х0.002 грн., (
індекс інфляції 100.2) =18.72 грн.

травень 2013 року 9358.48 грн., х 0.001 (
індекс інфляції 100.1) = 9.36 грн.

жовтень 2013 року 9358.48 грн., х 0.004 (
індекс інфляції 100.4) = 37.43 грн.

листопад 2013 року 9358.48 х0.002 грн., (
індекс інфляції 100.2) =18.72 грн.

грудень 2013 року 9358.48 х0.005 грн., (
індекс інфляції 100.5) = 46.79грн.

січень 2014 року 9358.48 х0.002 грн., (
індекс інфляції 100.2) =18.72 грн.

лютий 2014 року 9358.48 х0.006 грн., ( індекс
інфляції 100.6) =56.15 грн.

березень 2014 року 9358.48 х0.022 грн., (
індекс інфляції 102.2) = 205.87 грн.

Всього 470 грн. 91 коп.

Дана сума підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_1, в
зв»язку з знеціненням грошових коштів
в результаті інфляційних процесів.

Стягуючи дану суму суд керується
також листом Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 708/0/4-13 від 07.05.2013
року. відповідно до якого індексація є
складовою частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і, у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутись до суду з позовом
про стягнення належної йому
індексації заробітної плати без
обмеження будь-яким строком

Позивач також просить стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1,
моральну шкоду в зв»язку з
несвоєчасною виплатою їй заробітної
плати, виходячи із моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв»язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя , пов»язаних з такою
неправомірною поведінкою відповідача.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди проводить у разі, якщо порушення
його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв»язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя..

Суд вважає, що несвоєчасна виплата
позивачу заробітної плати призвели до
моральних страждань позивача, втрати
нею нормальних життєвих зв»язків і
вимагали від неї додаткових зусиль
для організації свого життя та життя
його сім»ї . Тому вважає за потрібне
стягнути з відповідача на користь
позивача на відшкодування спричиненої
моральної шкоди 300 грн., враховуючи
період затримки розрахунку по
заробітній платі, суму, що підлягає до
виплати. А також той факт, що позивачці
по даний час не повернена її трудова
книжка, що ускладнює можливість її
працевлаштування та підтвердження
трудового стажу.

Також суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в частині
зобов»язання відповідача повернути
ОСОБА_1, її трудову книжку.

Так як відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов»язані в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки. зазначені в ст. 116
цього кодексу.

З пояснень ОСОБА_1, судом
встановлено, що вона написала заяву на
звільнення з вересня 2012 року. Але їй
було повідомлено, що вона звільнена ще
в червні 2012 року, таким чином,
звільняючи ОСОБА_1, відповідач
повинен був їй видати трудову книжку в
день звільнення, але цього не зробив,
відповідно своїми діями безпідставно
утримуює трудову книжку ОСОБА_1. та
порушує її права щодо працевлаштування
та підтвердження трудового стажу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір 488 грн.
10 коп., виходячи із суми задоволених
позовних вимог. також з відповідача на
користь ОСОБА_1. підлягає стягненню
судовий збір в сумі 121.80 грн., сплачений
останньою за клопотання про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11. 60, ,88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом
прокурора Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_1 до приватного підприємства
«СТД Агро» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку в з»язку із
несвоєчасним розрахунком та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
«СТД Агро» на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі за
період з 01 грудня 2011 року по 31 липня 2012
року в сумі 9358.48 грн. та інфляційні
витрати за період з 01 грудня 2011 року по
22 квітня 2014 року в сумі 470 грн. 91 коп. та
121 грн. 80 коп., за сплачений судовий збір

Стягнути приватного підприємства
«СТД Агро» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
розрахунку з 01 грудня 2011 року по 22
квітня 2014 року в сумі 38681 грн., 28 коп.

Стягнути з приватного підприємства
«СТД Агро» на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 300 грн.

Зобов»язати приватне підприємство
«СТД Агро» повернути ОСОБА_1 її трудову
книжку.

У задоволенні решти позовних вимог
- відмовити

Стягнути приватного підприємства
«СТД Агро» на користь держави судовий
збір в сумі 488 грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення

Заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем протягом 10 днів з моменту
його отримання шляхом подачі заяви про
його скасування до
Верхньодніпровського районного суду.

Рішення суду набирає чинності після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги та/або заяви про
скасування заочного рішення, якщо така
скарга та/або заява не були подані. У
випадку подання апеляційної скарги,
та/або заяви про скасування заочного
рішення, рішення суду набирає чинності
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції або перегляду
заочного рішення судом, який його
постановив, якщо рішення не було
скасоване або змінене.

Суддя
Петрюк Т.М.