Справа № 215/4374/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді -
Демиденка Ю.Ю.

при секретарі -
Зоріній А.В.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідачів -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Центру надання послуг УДАІ ГУМВС

України в Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №1 Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Центру надання послуг УДАІ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області про визнання договорів
купівлі-продажу та комісії недійсними,
поділ майна подружжя, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2013 р., уточнено 14.11.2013 р., 17.03.2014 р.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя: автомобіля
ВАЗ-21104, Реєстр.№НОМЕР_1, визнання за нею
права власності на 1/2 частину
автомобіля, та визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 22.02.2012 р.
яким ОСОБА_3 без її згоди як дружини
продав спірний автомобіль ОСОБА_4,
визнати недійсним договір комісії №394
реалізації вказаного транспортного
засобу від 22.02.2012 р. укладений між
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 Просить також
визнати недійсною довідку-рахунок та
зобов'язати Центру надання послуг
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м.Кривий Ріг та
Криворізького району УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
/далі Центр/ скаксувати державну
реєстрацію автомобіля за ОСОБА_4

Вказує що автомобіль згідно
довідки-рахунку наданої Центром
проданий 22.02.2012 р. через комісійний
магазин вказаного підприємця ОСОБА_5 та
зареєстрований за ОСОБА_4 Вона
перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 по 19.11.2012 р.,
тому авто було продано за 47000 грн. в
період зареєстрованого шлюбу без її
письмової згоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і
її представник ОСОБА_2 позов
підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечував, вказує, що автомобіль був
переданий ОСОБА_4 в користування за
довіреністю 14.06.2011 р., проданий 22.02.2012 р.
ОСОБА_4 ще в період спільного
проживання з дружиною, вона давала усну
згоду на продаж, залишившись без авто,
вони спільно користувалися за
довіреністю автомобілем ВАЗ-2101 який
він брав за довіреністю у ОСОБА_7 з
червня 2011 р. Крім того при припинення
шлюбних відносин, та наявності спору
про розподіл спільного майна, він
сплатив ОСОБА_1 50000 грн. компенсації за
її частку, що посвідчується розпискою,
та рішенням суду.

Вислухавши сторони, свідків,
витребувавши та дослідивши письмові
докази, суд вважає що в задоволенні
позову слід відмовити.

Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 Сімейного
Кодексу України - майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності, вони
мають рівні права на вказане майно.
Якщо одним з подружжя укладено договір
в інтересах сім"ї, то гроші, інше майно,
які були одержані за договором, є також
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. При укладанні
договорів одним з подружжя вважається,
що він діє за згодою другого з подружжя.
Майно подружжя ділиться між ними в
натурі, якщо домовленості не досягнуто,
спір про поділ майна вирішується судом,
при цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.65 ч.3 СК України
передбачено обов'язковість письмової,
нотаріально посвідченої згоди другого
подружжя на укладання договорів які
потребують державної реєстрації.

Судом встановлено, що авто ВАЗ-21104,
Реєстр.№НОМЕР_1, яке просить поділити
позивач ОСОБА_1 є спільною сумісною
власністю подружжя. Сторони не
заперечували, що авто продано 22.02.2012 р.
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 через комісійний
магазин ФОП ОСОБА_5 за 26556, 04 грн., без
письмової згоди дружини. Зазначені
обставини визнаються сторонами,
відповідно до ст.61 ЦПК України, та не
потребують доказуванню. Зазначене
підтверджується довідкою Центру,
довідкою-рахунком, договором комісії
від 22.02.2012 р., актом оформлення
купівлі-продажу а.с.42, 61-63. Сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
04.11.1995 р. по 19.11.2012 р. а.с.8,13, та купили
автомобіль в період шлюбу 20.06.2006 р. а.с.9.

При розірванні шлюбу судом сторони
погоджувалися про припинення
спільного проживання в червні 2012 р.,
існування спору про поділ майна
подружжя яке мали намір вирішувати
окремим спором а.с.13.

Згідно розписки від 24.12.2012 р. а.с.25,
ОСОБА_1 після припинення спільного
проживання, та розірвання шлюбу - 24.12.2012
р. отримала від ОСОБА_3 50000 грн., факт
отримання грошей у зазначеній сумі
позивач підтвердила, вказуючи що гроші
були отримані в рахунок розподілу
майна, за половину частки в квартирі.
Викладене підтверджується і текстом
розписки.

Відповідач зазначає, що гроші
сплачувались за частку майна подружжя,
в тому числі і спірний автомобіль,
оскільки квартира отримана ним у
спадщину, та не є спільним майном.

Згідно рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16.04.2014 р.
було задоволено позов ОСОБА_3 про
визнання вказаної угоди про поділ
майна, та сплату ОСОБА_1 грошей в сумі
50000 грн. недійсною. Стягнуто з ОСОБА_1 на
корсть ОСОБА_3 50000 грн. отриманих від
недійсйної угоди. Судом встановлено, що
гроші були отримані ОСОБА_1 за майно яке
є особистою власністю ОСОБА_3

Таким чином беззаперечним є той факт,
що гроші були отримані позивачем
ОСОБА_1 від розподілу майна, колишньому
чоловікові не повернуті і не стягнуті
примусово за рішенням суду, що
підтвердили сторони. Оскільки позивач
пред'явила до розподілу лише один
автомобіль, який на час продажу
коштував згідно оцінки 26556,02 грн., то суд
приходить до висновку, що грошову
компенсацію за вказане майно позивачем
отримано, майно було поділено
подружжям до звернення до суду.
Відповідно майнові права позивача не
були порушені, підстави для розподілу
та визнання за ОСОБА_1 права власності
на 1/2 частину автомобіля відсутні; в
задоволенні позову слід відмовити в
повному обсязі, оскільки вимоги про
визнання угод недійсними, скасування
державної реєстрації залежать від
права позивача на майно.

На підставі ст.ст.60, 61,, 65, 71 ч.1-5
Сімейного Кодексу України, керуючись
ст.ст.10, 27, 31,60, 209 ч.3, 212-215, ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_5, Центру надання послуг
УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання договорів купівлі-продажу та
комісії недійсними, поділ майна
подружжя, зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівский районний суд
м.Кривого Рогу, шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: