Справа № 372/1504/14ц Головуючий у І
інстанції Проць Т.В.Провадження №
22-ц/780/3766/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 42
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Суханової Є.М., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "КИЇВ" на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 11 квітня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія",
Приватного акціонерного товариства
"Спільне Українсько-Болгарське
підприємство "Богдан", Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "КИЇВ", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "КИЇВЩИНА-КАПІТАЛ", приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання майнових прав на квартиру в
будинку незавершеного будівництва та
визнання недійсним в частині договору
іпотеки, зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
Компанія", Приватного акціонерного
товариства "Спільне
Українсько-Болгарське підприємство
"Богдан", Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
банк "КИЇВ", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"КИЇВЩИНА-КАПІТАЛ", приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання майнових прав на квартиру в
будинку незавершеного будівництва та
визнання недійсним в частині договору
іпотеки, зобов'язання вчинити певні
дії, мотивуючи тим, що 09 січня 2006 року
між ОСОБА_3 та ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна компанія»
укладено договір №217-ОбІн пайової
участі у фінансуванні будівництва
житлового будинку. Згідно умов цього
договору відповідач взяв на себе
зобов'язання передати по завершенню
об'єкту будівництва у власність
позивача об'єкт інвестування -
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вартість
об'єкта інвестування на день укладення
договору складала 216701 грн. 60 коп. 19.06.2008
року Інвестором ОСОБА_3 було здійснено
оплату вказаної суми. 20.06.2008 Інвестором
було отримано довідку від ТОВ «Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
Компанія» про інвестування на 100%
загальної площі об'єкту інвестування. 03
листопада 2008 року укладено Угоду про
зміну сторони в зобов'язанні між ТОВ
«Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
з однієї сторони, ОСОБА_3, з другої
сторони і ОСОБА_1 з третьої сторони,
згідно якої первісний інвестор
відступає, а новий - приймає на себе
права та обов'язки, що належать
первісному інвестору за договором №
217-ОбІн від 09.01.2006 року і стає інвестором
за цим договором, укладеним між
первісним інвестором та ТОВ «Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
Компанія». За такою угодою ОСОБА_1 за
умови виконання своїх зобов'язань щодо
повної оплати вартості об'єкта
інвестування на умовах договору №
217-ОбІн від 09.01.2006 року отримує право
вимоги у ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
передачі об'єкта інвестування, а саме
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

27.07.2009 року між ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
та ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське
підприємство «Богдан» було укладено
договір про зміну сторони в
зобов'язанні, на укладення якого
позивачем було надано свою згоду.
Відповідно до цього договору всі права
та обов'язки ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
перед позивачем переходять до
Приватного акціонерного товариства
«Спільне Українсько-Болгарське
підприємство «Богдан». Однак 13.09.2007
року ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
уклало з ПАТ «Акціонерний комерційний
банк «КИЇВ» іпотечний договір, який
було посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за № 686п. Відповідно до
договору предметом іпотеки є майнові
права на 54 квартири в житловому
будинку, в тому й числі на квартиру
АДРЕСА_1. Оскільки про передачу квартир
в іпотеку інвесторам інформація не
надалась то їх згода не отримувалась.

Посилався на те, що укладення вказаного
договору без його відома та згоди
порушує права та позбавляє можливості
володіти, користуватися,
розпоряджатися об'єктом інвестування.

Позивач просив суд визнати за ним
майнові права на квартиру в будинку
незавершеного будівництва та визнати
недійсним з моменту укладення договір
іпотеки №686п від 13.09.2007 року, укладений
ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
та АКБ «Київ» в частині квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 11 квітня 2014 року
позов частково задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
та Акціонерним комерційним банком
«Київ», посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрований в реєстрі за №686п від 13
вересня 2007 року в частині передачі
майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"
подало апеляційну скаргу в якій
просить з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
09.01.2006 року ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
та ОСОБА_3 уклали договір №217-ОбІн
пайової участі у фінансуванні та
будівництва житлового будинку. Згідно
вказаного договору об'єктом
інвестування є квартира АДРЕСА_1.
Вказаним договором передбачено, що
інвестор здійснює інвестування
будівництва визначеного об'єкта
інвестування, а підприємство
зобов'язується передати у власність
об'єкт інвестування. Договір набирає
чинності з дати підписання його
сторонами та діє до повного виконання
ними своїх зобов'язань.

ОСОБА_3 свої зобов'язання виконав,
сплативши сто відсотків вартості
загальної площі об'єкту інвестування,
що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру №67 від
19.06.2008 року та довідкою про
інвестування від 20.06.2008 року.

03 листопада 2008 року укладено Угоду про
зміну сторони в зобов'язанні між ТОВ
«Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
з однієї сторони, ОСОБА_3 з другої
сторони і ОСОБА_1 з третьої сторони.
Відповідно до вказаної угоди ТОВ
«Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
погоджується з тим, що первісний
інвестор відступає, а новий - приймає на
себе права та обов'язки, які належать
первісному інвестору за договором №
217-ОбІн від 09.01.2006 року і стає інвестором
за цим договором.

В п 1.2 цієї угоди зазначено, що з моменту
підписання її сторонами ОСОБА_1 набув
право вимоги від ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
виконання зобов'язань та несе
обов'язки, визначені договором від
09.01.2006 року замість ОСОБА_3

Згідно договору про зміну сторони в
зобов'язані від 27.07.2009 року ЗАТ «Спільне
Українсько-Болгарське підприємство
«Богдан» прийняло на себе всі права і
обов'язки ТОВ «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
по договору пайової участі в
інвестуванні позивача.

Згідно договору іпотеки, нотаріально
посвідченого за №686п від 13.09.2007 року ТОВ
«Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
в забезпечення виконання умов
кредитного договору №68/07 від 29.08.2007
року передала в іпотеку ПАТ
«Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»
майнові права на 54 квартири, які є
об'єктами інвестування в об'єкті
будівництва, в тому числі і на квартиру
АДРЕСА_1.

Договором про відступлення права
вимоги від 21.08.2009 року ПАТ «АКБ «КИЇВ»
передало ТОВ «Фінансова компанія
«КИЇВЩИНА-КАПІТАЛ» права вимоги за
договором іпотеки від 13.09.2007 року

Умови інвестиційної діяльності на
території України регулюються Законом
України «Про інвестиційну діяльність».

Згідно ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» майнові права -
це будь-які права, пов'язані з майном,
відмінні від права власності, у тому
числі і права, які є складовими
частинами права власності (право
володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права (право на провадження діяльності,
використання природних ресурсів тощо)
та права вимоги.

Правовою природою виникнення майнових
прав у їх носія вважається
загальноприйнятий момент набуття
права власності, визначений у ст. 328 ЦК
України, за яким право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 177 ЦК України визначено, що до
об'єктів цивільних прав відносять речі,
майнові права та інше.

Статтею 190 ЦК України встановлено, що
майном як особливим об'єктом
вважається річ, сукупність речей, а
також майнові права та обов'язки.
Майнові права є не споживною річчю та
визнаються речовими правами.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про інвестиційну
діяльність» інвестор має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися об'єктами інвестицій,
включаючи реінвестиції та торгівельні
операції на території України
відповідно до законодавчих актів.

Інвестиціями є всі види майнових та
інтелектуальних цінностей. Такими
цінностями можуть бути майнові права
на нерухоме майно, які за ст. 4
вищевказаного Закону можуть бути
об'єктом інвестиційної діяльності.

Об'єктом цивільного права за
інвестиційним договором є закріплені
за позивачем майнові права, отримані в
результаті інвестицій на конкретно
визначену площу та якими позивач
вправі володіти, користуватися і
розпоряджатися. Ці майнові права є
відмінні від права власності на майно,
не потребують державної реєстрації і
охороняються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку»
предметами іпотеки можуть бути об'єкт
незавершеного будівництва, майнові
права на нього, інше нерухоме майно, яке
стане власністю іпотекодавця після
укладення договору.

Згідно ст. 6 вищевказаного Закону
іпотекодавець зобов'язаний до
укладення іпотечного договору
попередити іпотекодержателя про всі
відомі йому права та вимоги інших осіб
на предмет іпотеки, в тому числі ті, що
не зареєстровані в установленому
законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

В ч. 3 ст. 215 ЦК України зазначено, що якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що договір іпотеки,
укладений 13 вересня 2007 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна Компанія»
та Акціонерним комерційним банком
«Київ», посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрований в реєстрі за №686п в
частині передачі майнових прав на
квартиру АДРЕСА_1 необхідно визнати
недійсним, оскільки його укладено в
порушення вимог законодавства.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що укладання
оскаржуваного договору іпотеки
призвело до порушення прав позивача.

Таким чином доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
рішення є безпідставними і
спростовуються матеріалами справи.

Інших доводів, які спростували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, доказам дана
належна правова оцінка, а постановлене
рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "КИЇВ" - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 11 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: