Справа № 216/2537/13-ц
провадження № 4-с/216/12/14
У Х В А Л А

23 квітня 2014 року.

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого-судді - Бондарєвої
О.І.

при секретарі - Городнічевій
Т.О.

за участю заявника - ОСОБА_1

представника суб'єкта оскарження -
Сігай А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у місті Кривому
Розі, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області та про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (Заявника) звернувся до суду з
вказаною скаргою, в обґрунтування
своїх вимог зазначив, що у
Центрально-Міському ВДВС
(держвиконавець Сігай А.О.) на виконанні
знаходиться виконавчі провадження:

- ВП №41543096 з примусового виконання
виконавчого листа №216/2537/13-ц, виданого
Центрально-Міським районним судом
міста Кривого Рогу від 08.01.2014 року, про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, які чинить
ОСОБА_4, шляхом вселення ОСОБА_1 за
зареєстрованим місцем проживання, а
саме у квартиру АДРЕСА_1;

- виконавче провадження ВП №41543255 з
примусового виконання виконавчого
листа №216/2537/13-ц, виданого
Центрально-Міським районним судом
міста Кривого Рогу від 08.01.2014 року, про
зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_1
ключі від квартири АДРЕСА_1.

05.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Центрально-Міського ВДВС КМУЮ у
Дніпропетровській області з письмовим
клопотанням про винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Центрально-Міським ВДВС КМУЮ у
Дніпропетровській області 03.04.2014 року
ОСОБА_1 видано лист вих.№6950 від 18.03.2014
року, згідно якого роз'яснено, що
державний виконавець на має правових
підстав для накладення арешту на майно
боржника, оскільки виконавчі документи
носять немайновий характер та
виконуються в порядку ст.79 Закону
України «Про виконавче провадження».

Оскільки даний лист суперечить вимогам
п.1.5. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України «Про затвердження
Інструкції з організації примусового
виконання рішень» від 02.2012 року, №512/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 року, за №489/20802,
яким передбачено складання постанови,
а не листа; а при його складанні,
держвиконавець помилково посилається
на ст.79 Закону України «Про виконавче
провадження», хоча норма ст.57 цього
Закону передбачає, що арешт майна
боржника та оголошення заборони на
відчуження даного майна, має
застосовуватись з метою реального
виконання рішення; ОСОБА_1 просить суд
визнати неправомірною бездіяльність
Центрально-Міського ВДВС КМУЮ
Дніпропетровської області по
вищезазначеним виконавчим
провадженням, у формі відмови у
застосуванні арешту майна боржника
шляхом: винесення постанови про арешт
квартири АДРЕСА_2, власником якої є
боржник, ОСОБА_4, та заборони на її
відчуження. Зобов'язати
Центрально-Міський ВДВС КМУЮ винести
постанови про арешт майна боржника
ОСОБА_5, та оголосити заборону на
відчуження, квартири АДРЕСА_2.

Під час розгляду скарги Заявник
підтримав вимоги скарги, наполягав на
їх задоволенні.

Представник суб'єкта оскарження Сігай
А.О. вимоги, викладені у скарзі не
визнала, суду пояснила, що виконання
виконавчого листа №216/2537/13-ц, виданого
на підставі рішення
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу, здійснюється ДВС у
відповідності до приписів ст.79 Закону
України «Про виконав-

че провадження», процедура якого не
передбачає, ані арешт майна, ані
заборону відчуження майна боржника, у
зв'язку з чим просила суду, у
задоволенні скарги, - відмовити.

Суд вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку про
відмову у задоволенні скарги, з
наступник підстав.

У судовому засіданні встановлено, що у
Центрально-Міському ВДВС
(держвиконавець Сігай А.О.) на виконанні
знаходяться виконавчі провадження:

- ВП №41543096 з примусового виконання
виконавчого листа №216/2537/13-ц, виданого
Центрально-Міським районним судом
міста Кривого Рогу від 08.01.2014 року, про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, які чинить
ОСОБА_4, шляхом вселення ОСОБА_1 за
зареєстрованим місцем проживання, а
саме у квартиру АДРЕСА_1;

- виконавче провадження ВП №41543255 з
примусового виконання виконавчого
листа №216/2537/13-ц, виданого
Центрально-Міським районним судом
міста Кривого Рогу від 08.01.2014 року, про
зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_1
ключі від квартири АДРЕСА_1.

У рамках зазначених проваджень
стягувач ОСОБА_1 звернувся до ДВС з
письмовим клопотанням про
застосування арешту майна шляхом:
винесення постанови про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження, з посиланням на норми ст.7,8,
ч.1 ст.12, ч.1 ст.31, ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження», та ст.ст.15-20
Закону України «Про звернення
громадян», що підтверджено копією
клопотання від 05.03.2014 року, доданої до
скарги.

У відповідності до письмової відповіді
начальника Центрально-Міського ВДВС
КМУЮ Носач П.Г., вих. №6950, від 18.03.2014 року
убачається, що звернення ОСОБА_1 від
05.03.2014 року розглянуто, та відсутні
правові підстави для накладення арешту
на майно боржника та заборону на його
відчуження, оскільки виконавчий
документ носить немайновий характер та
виконується в порядку ст.79 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с.9).

Статтею 79 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено порядок
виконання рішення про вселення
стягувача, згідно якого державний
виконавець

перевіряє виконання рішення про
вселення стягувача на наступний день
після закінчення строку, встановленого
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення
державний виконавець виконує його
примусово.

Примусове вселення полягає у
забезпеченні державним виконавцем
безперешкодного входження стягувача у
приміщення, зазначене у виконавчому
документі, та його проживання
(перебування) в ньому.

Державний виконавець зобов'язаний
письмово повідомити боржника і
стягувача про день і час примусового
вселення. Боржник вважається
повідомленим про примусове вселення
стягувача, якщо повідомлення надіслано
йому за адресою, за якою має
здійснюватися вселення, чи іншою
адресою, достовірно встановленою
державним виконавцем. Відсутність
боржника, повідомленого про день і час
вселення, не є перешкодою для виконання
рішення про вселення.

У разі якщо боржник перешкоджає
виконанню рішення про вселення
стягувача, на нього накладається штраф
та застосовуються інші заходи,
передбачені законом. При цьому
вселення здійснюється у присутності
понятих із залученням працівників
органів внутрішніх справ.

Про примусове вселення стягувача
державний виконавець складає акт.
Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

У разі подальшого перешкоджання
боржником проживанню (перебуванню)
стягувача у приміщенні, в яке його
вселено, стягувач має право звернутися
до державного виконавця із заявою про
відновлення виконавчого провадження. У
такому разі державний виконавець має
право повторно здійснити примусове
вселення стягувача та накласти на
боржника штраф у подвійному розмірі
відповідно до статті 89 цього Закону.
Виконавче провадження не
відновлюється і повторне примусове
вселення стягувача не здійснюється,
якщо особа, яка перешкоджає його
проживанню (перебуванню), не є
боржником. Питання про вселення
стягувача в такому разі вирішується в
судовому порядку.

Отже, законодавцем встановлено
вичерпний перелік дій державного
виконавця щодо виконання рішення про
вселення боржника.

Посилання ОСОБА_1 на вимоги ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
як на підставу накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на відчуження цього майна, є
безпідставними, оскільки зазначена
норма застосовується виключно у
випадках, коли до стягнення підлягають
грошові кошти, і накладення арешту
допустимо виключно у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів.

Приймаючи до уваги, що доводи Заявника
про бездіяльність Центрально-Міського
ДВС КМУЮ Дніпропетровської області,
яка виразилася у відмові застосування
арешту майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
скарги, що є наслідком відмови у
задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 208-209, 212, 383-385, ст.ст.57, 79 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність Центрально-Міського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області та
про зобов'язання вчинити певні дії, -
відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у 5-денний строк з
дня її проголошення.

Суддя
О.І.Бондарєва.