Єдиний унікальний номер 205/3219/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(постановлено в заочному порядку)

17 червня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті особи
- ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом зняття з
реєстраційного обліку,-

В С
Т А Н О В И В:

Позивач 16 квітня 2014 року
звернулася до суду з вказаним позовом,
в якому зазначила, що на підставі
договору купівлі-продажу від 30 грудня
2003 року, посвідченого приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_4, позивачем була
придбана квартира АДРЕСА_1. Відразу
після укладання вказаного договору
відповідач ОСОБА_2 припинив проживати у
вказаній квартирі та переїхав до
іншого місця проживання, яке позивачу
не відоме. Після відчуження квартири,
відповідач до теперішнього часу з
реєстрації у вказаній квартирі не
знявся, чим чинить позивачу перешкоди у
користуванні власністю. Такими діями
відповідач перешкоджає позивачу у
здійсненні його законних прав щодо
володіння, користування його власністю
та порушують правила реєстрації
фізичних осіб. Позивач просив усунути
йому перешкоди в користуванні
власністю - квартирою АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві приватної
власності, шляхом зняття ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою; зобов'язати Головне
управління державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причини неявки не повідомив,
письмових заяв не надходило. З
письмової згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Співвідповідач - Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області у судове
засідання не з'явився, про день і час
проведення слухання справи
повідомлявся належним чином.

Третя особа у судове засіданні не
з'явилася, про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином, про причини неявки не
повідомила.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, свідків, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1, на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
30.12.2003 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, за
реєстровим № 5691 (а.с.7-8)

Встановлено, що місце проживання
ОСОБА_2 зареєстровано за адресою:
АДРЕСА_1 ( а.с.14,23).

Однак, судом встановлено та
підтверджено показаннями у судовому
засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, що
відповідач, з моменту укладання
договору купівлі-продажу не проживає
АДРЕСА_1, в квартирі відсутні його
особисті речі, що також
підтверджується актом обстеження КЖЕП
«Центральний» Дніпропетровської
міської ради (а.с.5,6).

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6
вищезазначеного Закону, громадянин
України зобов`язаний протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Отже, оскільки відповідач вже на
протязі тривалого часу не проживає у
спірній квартирі, то суд вважає, що є
всі підстави усунути ОСОБА_1 перешкоди
у здійсненні нею права користування та
розпорядження її власністю, а саме,
квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за вказаною адресою та
позовні вимоги в цій частині є
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
зобов'язання зняти відповідача з
реєстраційного обліку є таким, що не
ґрунтуються на законі, оскільки
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області права
позивача не порушував та в матеріалах
справи відсутня відмова Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області на звернення позивача.

Враховуючи вищевикладене та
аналізуючи здобуті по справі докази,
суд приходить до висновку, що
реєстрація відповідачів у належному
позивачу домоволодінні порушує його
право як власника, і тому вважає, що
вимоги позивача є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, і
керуючись Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» ст.ст. 405, 321, 391 ЦК
України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного
управління державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, треті особи - ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити
частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
здійсненні нею права користування та
розпорядження її власністю, а саме,
квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за вказаною адресою.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
К.О. Скрипник