Справа № 666/1527/14-ц
провадження 2/666/1049/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.06.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючої судді
Войцеховської Я.В.,

при секретарі
Журавльовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні житлом шляхом вселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом посилаючись на
те, що він проживав однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період з 18
вересня 2007 року по 10 січня 2013 року за
адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
померла. Він, як член сім'ї власника,
мав право користування займаним
приміщенням, тому має право
продовжувати користуватися житлом, але
на початку листопада 2013 року він не
потрапив до домоволодіння, оскільки
замки були змінені відповідачами по
справі, які є рідними дітьми померлої
ОСОБА_4 Вважає, що відповідачі
перешкоджають йому у здійсненні
користування житлом, яке він набув
проживаючи з попереднім власником. На
підставі викладеного просить усунути
йому перешкоди у користуванні житловим
приміщенням у домоволодінні АДРЕСА_1,
шляхом вселення його до домоволодіння.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги за підставами
викладеними у позові, просив позов
задовольнити, також пояснив, що його
право, як користувача, порушено
відповідачами, оскільки він, як член
сім'ї колишнього власника, має право на
проживання в спірному домоволодінні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог посилаючись на те, що
позивач будучи співмешканцем її
померлої матері - ОСОБА_4 самовільно
виїхав з спірного домоволодіння
забравши всі свої речі. На даний час
вона та її брат - ОСОБА_2 є власниками
спадкового спірного майна на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, яке отримали як спадкоємці
першої черги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні
за викликом не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином у встановленому законом
порядку, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши позивача, відповідача
та його представника ,дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням
Антонівської селищної ради № 86/8 від
07.08.1985р. ОСОБА_4 дозволено будівництво
нового житлового будинку житловою
площею 50,76м.кв. за житловим проектом №
184-24-13 за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від
24.05.2004р., виданого на підставі рішення
Антонівської селищної ради № 25 від
07.04.2004р. про акт прийняття
індивідуального домоволодіння , є
власником домоволодіння АДРЕСА_1.
Право власності зареєстровано в БТІ
26.07.2004р. за № 3789.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 17.02.2014р.
встановлено факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1з
18.09.2007р. по 10.01.2013р. Як зазначено в
даному рішенні: правовою метою
звернення позивача до суду було
встановлення юридичних фактів , які
дають йому право на спадкування після
смерті ОСОБА_4 разом з відповідачами,
які є дітьми спадкодавця та у
відповідності до ст. 1261 ЦК України
спадкоємцями першої черги за законом.
Отже встановлення факту проживання
позивача зі спадкодавцем однією сім'єю
та набуття права на спадкування у
четверту чергу може мати для нього
правові наслідки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкувань
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Поняття сім'ї визначено ст. 3 СК України,
за якою сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Зі свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого першою Херсонською
нотаріальною конторою 28.02.2014р., діти
померлої ОСОБА_4 - донька ОСОБА_3 та син -
ОСОБА_2 успадкували та є власниками по
1/2 частині кожний спадкового майна
після смерті матері, а саме: житлового
будинку АДРЕСА_1

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК,
які передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням в обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Частина ж 4 ст. 156 ЖК передбачає
збереження такого права користування
житлом лише для членів сім'ї, які
припинили сімейні відносини з
власником будинку, при умові
збереження права власності на будинок
цього ж власника, тобто при незмінності
власника майна.

Зазначені висновки не суперечать
нормам ст. 47 Конституції, ст. 9 ЖК, ст. 311
ЦК, враховуючи, що право на житло
(користування ним, усунення перешкод у
користуванні ним) підлягає захисту
лише у випадку порушення прав особи.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що на день розгляду справи
власниками домоволодінні АДРЕСА_1 є
відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3
членами сім'ї яких позивач не
являється.

Той факт, що позивач зареєстрований в
спірному будинку, за умови зміни
власника, не є підставою для визнання
за ним права на проживання і вселення в
будинок до сторонніх осіб.

Посилання позивача на ст. 156 ЖК України,
як на підставу своїх вимог, є хибним,
оскільки він не є членом сім'ї
власників будинку - ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,
оскільки, у випадку зміни власника
будинку (квартири), закон не передбачає
перехід прав і обов'язків попереднього
власника до нового власника в частині
збереження права користування житлом
(житлового сервітуту) членів сім'ї
колишнього власника.

Посилання відповідача на те, що позивач
виїхав з домоволодіння добровільно, що
підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не впливають
на висновки суду, оскільки у судовому
засіданні не знайшло свого
підтвердження наявність правових
підстав для користування ОСОБА_1
спірним домоволодінням.

Таким, чином, із зазначеного випливає,
що права членів сім'ї власника будинку
на користування цим будинком залежать
від прав власника будинку, тобто є
похідними, а відтак - припинення права
власності особи на будинок припиняє
право членів його сім'ї на користування
цим будинком, тому на день розгляду
справи відсутні обґрунтовані підстави
для задоволення позовних вимог і суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог .

На підставі викладеного та керуючись
ст. 9,150,156 ЖК, 3,311, 383, 405,1264 ЦК України
ст.ст. 10, 57-61, 208-209, 212-215, 294 ЦПК України ,
суд , -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні житлом шляхом вселення -
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Дніпровський районний суд міста
Херсона шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Я.В. Войцеховська