Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/3621/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
у складі:

головуючого: судді Бакуса
В.Я.,

суддів: Гірник Т.А, Левика
Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_3
та відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 12 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, -

встановила:

в грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів
на неповнолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 грн.
щомісячно до досягнення нею
повноліття. На обґрунтування своїх
вимог посилається на те, що відповідач
добровільно надавати аліменти не хоче,
працює неофіційно, отримує
нерегулярний і мінливий дохід, який
повністю витрачає на свої потреби.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 12 лютого 2014 року, з
врахуванням ухвали Франківського
районного суду м. Львова від 26 березня
2014 року про виправлення описки,
вищевказаний позов задоволено
частково. Постановлено стягувати з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3
аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно 800 грн.,
починаючи з 09.12.2013 року до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення суду у межах суми платежу за
один місяць допущено до негайного
виконання.

Рішення суду оскаржив відповідач,
просить його скасувати й ухвалити нове
рішення, яким стягнення аліментів
проводити в розмірі 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 09.12.2013 року до
досягнення дитиною повноліття. Так,
апелянт зазначає, що судом не враховано
його матеріальний стан, те, що він
тимчасово не працює, на обліку у
Львівському міському центрі
зайнятості не перебуває, допомоги по
безробіттю не отримує, а тому не в змозі
сплачувати аліменти в розмірі 800 грн.
щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - відповідача ОСОБА_4 на
підтримання апеляційної скарги,
позивача ОСОБА_3 на заперечення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
та обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та в межах позовних
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Встановлено, що стверджується
відповідними свідоцтвами про
одруження та народження, 17 листопада 2012
року у сторін у шлюбі народилась дочка
ОСОБА_5 (а.с.3, 4).

В судовому засіданні також
встановлено, що на даний час малолітня
дитина проживає із матір'ю, перебуває
на її утриманні та виховані, а
відповідач проживає окремо від них.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» передбачено, що відсутність
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину є підставою для
звернення до суду з відповідним
позовом того із них, з ким вона
проживає.

У відповідності до вимог ст.180
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Законом
передбачена рівність такого обов'язку
у батьків.

Статтею 184 СК України передбачено
підстави визначення аліментів у
твердій грошовій сумі, зокрема, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Стягуючи аліменти у твердій грошовій
сумі суд вірно виходив з відсутності у
відповідача постійного місця праці,
стабільного заробітку.

Задовольняючи позов частково та
визначаючи розмір аліментів у сумі 800
грн. щомісячно, районний суд, як
зазначив, виходив з обов'язку батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття та нерегулярного, мінливого
доходу відповідача.

В той же час, колегія суддів
перевіряючи визначений судом розмір
аліментів, що підлягає стягненню з
відповідача на дитину, вважає, що судом
не враховано всіх обставин, які
передбачені ст.182 СК України, при
визначені розміру аліментів.

Так, встановлено, що відповідач ніде не
працює, на обліку в Львівському
міському центрі зайнятості не
перебуває, регулярного доходу не має,
проживає з батьками-пенсіонерами.

Відтак, з урахуванням викладеного, на
даний час визначений судом розмір
аліментів, на думку колегії суддів, є
завеликим.

Визначаючи розмір аліментів, який слід
стягувати з відповідача на утримання
дитини, колегія суддів виходить з
вищенаведеного, розміру прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку,
стан здоров'я та матеріального
становища дитини, платника аліментів, а
відтак, з урахуванням викладеного,
доводів сторін, приходить до висновку
про зменшення розміру аліментів до 600
гривень.

У разі зміни матеріального становища
відповідача позивач не позбавлена
права на звернення до суду з позовом
про збільшення розміру аліментів (ст.192
СК України).

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст. 309,
ч.2 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 12 лютого 2014 року змінити,
зменшивши суму аліментів, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_3 на неповнолітню дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 800 грн. до 600
(шістсот) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.