У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І.,Мартинюка В.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» про захист
прав споживача та зобов'язання
виконати умови договору, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» на заочне
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 30 липня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05
березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
(далі по тексту - ПАТ «Альфа-Банк» про
захист прав споживача та зобов'язання
виконати умови договору.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
30 липня 2008 року між ним та ПАТ
«Альфа-Банк» був укладений кредитний
договір, згідно умов якого йому було
надано кредит в розмірі 115 430,00 грн для
придбання автомобіля. Рішенням
Постійно діючого Третейського суду при
Всеукраїнській Громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 08 квітня 2010 року
було задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк»
про стягнення з нього заборгованості
за кредитним договором від 30 липня 2008
року в розмірі 133 466,86 грн. Про існування
вказаного рішення він дізнався 14
жовтня 2012 року, коли його автомобіль
було затримано працівниками ДАІ. Після
цього, він свої зобов'язання за
кредитним договором від 30 липня 2008 року
виконав у повному обсязі.

Однак, звертаючись до ПАТ «Альфа-Банк»
з проханням видати довідку про
відсутність заборгованості та
виконання зобов'язань у повному обсязі,
а також зняття обмежень на предмет
застави, йому було відмовлено з
посиланням на існування
заборгованості за кредитним договором
від 30 липня 2008 року, у зв'язку з
чим він звернувся до суду з вказаним
позовом.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 30 липня
2013 року, яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 05
березня 2014 року позов задоволено.
Визнано бездіяльність ПАТ «Альфа-Банк»
щодо умов кредитного договору від 30
липня 2007 року про надання ОСОБА_6
довідки про виконання ним зобов'язань
за вказаним кредитним договором
протиправною. Зобов`язано ПАТ
«Альфа-Банк» виконати умови кредитного
договору від 30 липня 2008 року, а саме:
видати ОСОБА_6 довідку про виконання
ним зобов'язань за кредитним договором
від 30 липня 2007 року; подати реєстратору
належним чином складену заяву про
припинення застави на автомобіль
Мітсубісі лан сер, д. н. з. НОМЕР_1 та
виключення з реєстру відповідного
запису. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк»
просить рішення суду першої та
апеляційної інстанцій скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з таких підстав.

Увалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний суд,
виходив із того, що позовні вимоги про
визнання протиправною бездіяльності
ПАТ «Альфа-Банк» щодо ненадання ОСОБА_6
довідки про виконання ним зобов'язань
за кредитним договором від 30 липня 2008
року, а також зобов'язання ПАТ
«Альфа-Банк» надати позивачу вказану
довідку та подати реєстратору належним
чином складену заяву про припинення
застави на автомобіль та виключення з
реєстру відповідного запису є
обґрунтованими, оскільки свої
зобов'язання за кредитним договором
перед банком він виконав у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Проте з висновками судів погодитись не
можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 30 липня 2008 року між ПАТ
«Альфа-Банк» та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір, згідно з яким
останній отримав кредит для придбання
автомобіля на загальну суму 115 430,00 грн
на строк до 30 липня 2015 року зі сплатою
відсотків за його користування в
розмірі 20 % річних.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
Громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від 08
квітня 2010 року було задоволено позов
ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за кредитним договором
від 30 липня 2008 року в розмірі 133 466,86 грн.

Згідно постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві від 10 червня 2013 року
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 6-979 від 07 липня 2010
року про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за кредитним договором
від 30 липня 2008 року закінчено, у зв'язку
з його виконанням.

Відповідно до п. 10 кредитного договору
від 30 липня 2008 року вказаний договір
діє до повного виконання позичальником
своїх зобов'язань за договором.

Крім того, наявність судового рішення
про задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України,
оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК України (п. 17
постанови Пленуму ВССУ від 30 березня
2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин»).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, не врахував вказаних
вимог закону та не звернув уваги на те,
що кредитні кошти надавалися строком
до 30 липня 2015 року і наявність рішення
третейського суду від 08 квітня 2010 року
про задоволення вимог кредитора не
припинило правовідносин між сторонами,
оскільки рішення виконане боржником
лише 10 червня 2013 року, а тому банк з дати
ухвалення рішення третейського суду
мав право нараховувати проценти за
користування кредитом та пеню,
оскільки зобов'язання за кредитним
договором припиняються повним його
виконанням.

За таких обставин, суд першої інстанції
не з'ясувавши, коли саме зобов'язання за
кредитним договором припиняються,
прийшов до передчасного висновку щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про
визнання протиправною бездіяльності
ПАТ «Альфа-Банк» щодо ненадання ОСОБА_6
довідки про виконання ним зобов'язань
за кредитним договором від 30 липня 2008
року, а також зобов'язання ПАТ
«Альфа-Банк» надати позивачу вказану
довідку та подати реєстратору належним
чином складену заяву про припинення
застави на автомобіль та виключення з
реєстру відповідного запису.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
рішення суду першої інстанції без змін,
вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України не
виконав, на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права уваги не звернув,
не перевірив доводів апеляційної
скарги, не зазначив конкретних
обставин та фактів, що спростовують
такі доводи.

За таких обставин, ухвалені судові
рішення підлягають скасуванню з
підстав, передбачених ст. 338 ЦПК
України, з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 30 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 05
березня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук