Справа № 466/6021/13
Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/3425/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

з участю представника позивача Свідрик
Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/
"Львівобленерго" на рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 19 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/ "Львівобленерго" до
ОСОБА_3, третя особа - ЛКП
"Цитадель-Центр" про відшкодування
вартості недоврахованої електричної
енергії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Львова від 19 березня 2014 року
у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/
"Львівобленерго" відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив позивач - Публічне
акціонерне товариство /ПАТ/
"Львівобленерго". Апелянт вважає
рішення суду незаконним та
необгрунтованим, таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з"ясованих обставинах, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Судом при ухваленні
оскаржуваного рішення не враховані всі
фактичні обставини, що входять до
предмету доказування, не
проаналізовано норми права, якими
обгрунтовано позов, натомість
застосовано норми матеріального права,
що взагалі не регулюють спірні
правовідносини.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити із наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законим є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з тих підстав,
що відповідач - ОСОБА_3 жодних дій щодо
самовільного підключення
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника для здійснення
електропостачання свого нежитлового
приміщення не здійснював. Дане
підключення було здійснене електриком
ЛКП "Каменяр-центр", правонаступником
якого є ЛКП "Цитадель-центр", у зв"язку з
проведенням відключення споживачів
від приладу обліку місць загального
користування електроенергії та
перенесенням приладу обліку місць
загального користування електричної
енергії на інший поверх. Даний факт
стверджується копією акту від 22.02.2011
року затвердженого директором ЛКП
"Каменяр-центр" та показаннями свідка
ОСОБА_4 даними в судовому засіданні.
Також представником ЛКП
"Цитадель-центр" не представлено суду
жодного доказу, що саме відповідач
здійснив самовільне підключення
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника.

Суд першої інстанції вважав, що
позивачем не представлено достатньо
доказів в підтвердження того, що
відповідач своїми умисними діями
спричинив ПАТ "Львівобленерго"
матеріальні збитки, які виявились в
недоврахованій електричній енергії на
суму 26461, 34 грн., а тому вважав такий
позов необгрунтовним та безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справ,
відповідно до договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 06.03.2002 року
ОСОБА_3 придбав нежитлове приміщення
півпідвалу (20,7 кв.м.) у будинку АДРЕСА_1.
Проведеною 08 лютого 2013 року трьома
представниками енергоінспекції ПАТ
"Львівобленерго" перевіркою
встановлено факт використання
електричної енергії без укладення
письмового договору на постачання
електроенергією та самовільне
підключення струмоприймачів до
електричної мережі
енергопостачальника для здійснення
електропостачання нежитлового
приміщення ОСОБА_3 (власник) по АДРЕСА_1,
про що було складено акт про порушення
Правил користування електричною
енергією № 026389 від 08.02.2013 року.

Перевірка проводилась та акт складений
в присутності ОСОБА_3, про що свідчить
підпис останнього у вказаному акті.
ОСОБА_3 в акті про порушення ПКЕЕ № 026389
від 08.02.2013 року у графі «Зауваження до
складення акта» вказав : «Підключення
відбулось у зв'язку з перенесенням
лічильника загальної мережі
електриком ЛКП «Каменяр-Центр». До акту
про порушення ПКЕЕ № 026389 від 08.02.2013 року
складалась схема- додаток самовільного
підключення, якй ОСОБА_3 був підписаний.

22.02.2013 року відбулось засідання комісії
Львівський міських електромереж (ЛМЕМ)
по розгляду акту про порушення ПКЕЕ №
026389 від 08.02.2013 року за участі ОСОБА_3 та
вирішено здійснити нарахування
недоврахованої електричної енергії за
період один рік (09.02.2012- 08.02.2013р.р.) на
суму 26461,34 грн.

Протокол та розрахункові документи
ОСОБА_3 отримав 26.02.2013 року, про що
свідчить його підпис з вказанням дати
отримання відповідного рахунку.

Також слід зауважити, що в порядку,
передбаченому пунктом 6.42 Правил
користування електричною енергією,
затвердженою Постановою НКРЕ № 28 від
31.07.1996 року (із змінами та доповненнями),
відповідач не оскаржив рішення комісії
в суді, рахунок на сплату обсягу та
вартості недорахованої електричної
енергії сплачений не був, що стало
підставою для звернення Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/
"Львівобленерго" із позовом до суду.

При відмові в позові ПАТ
«Львівобленерго», суд покликається на
вимоги ст.ст. 22, 1166 ЦК України, а позивач
обгрунтовував свій позов главою 83 ЦК
України, зокрема ст.ст. 1212 та 1213 ЦК
України, а також нормами підпункту 5
пункту 2.1 Методики визначення обсягу та
вартості недоврахованої електричної
енергії, необлікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричної енергії,
затвердженою Постановою НКРЕ № 562 від
04.07.2006 року (із змінами та доповненнями).

Колегія суддів вважає, що позов про
стягнення вартості електричної
енергії, спожитої без укладення
договорів на її постачання
(розрахованої на підставі Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, затвердженої
Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року),
необлікованої внаслідок порушення
споживачами Правил користування
електричною енергією, може бути
поданий на підставі ст..ст. 1212, 1213 ЦК
України згідно з вимогами Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою НКРЕ № 28 від
31.07.1996 року (постанова Верховного Суду
України від 16.05.2011 року, Висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення у 2010-2011 р.р.)

Покликаючись на вимоги ст.1166 ЦК
України, судом не досліджено предмету
та підстав поданого позову, невірно
встановлено характер спірних
деліктних правовідносин між позивачем
та відповідачем - власником
нежитлового приміщення, внаслідок чого
невірно застосовано норми
матеріального права про загальні
підстави відповідальності за завдано
майнову шкоду, хоча, враховуючи п.2 ст.214
ЦПК України, слід застосувати
положення саме глави 83 ЦК України -
набуття, збереження майна без
достатньої правової підстави.

Суд першої інстанції помилково прийшов
до висновку, що тотожним порушення
Правил користування електричною
енергією для населення (фізичних
побутових осіб) та ті порушення, які
передбачені Правилами користування
електричною енергією, якими позивач
обгрунтовував позов.

Акт про порушення ПКЕЕ №026389 від 08.02.2013
року є підтвердженням факту наявності
електроенергії в нежитловому
приміщенні ОСОБА_3, який відповідачем
по справі не спростовано.

Також слід зауважити, що нарахування
здійснено по нежитловому приміщенні із
застосуванням відповідного
непромислового тарифу (а не тарифу для
населення) та відповідно до розділу 2
вищезгаданої Методики за правилами та
вимогами Правил користування
електричною енергією, затвердженими
НКРЕ № 28 від 30.07.1996 року.

Суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, що відповідачем
ОСОБА_3 не здійснювалось самовільного
підключення, оскільки дане підключення
було здійснене електриком ЛКП
«Каменяр-Центр". Даний факт суд вважав
встановленим та підтвердженим
показанням свідка та показанням
ОСОБА_3, однак як стверджує позивач, в
судовому засіданні 19.03.2014 року ні
відповідач, ні свідок не змогли
пояснити коли це було та при яких
обставинах - оскільки цього не бачили,
обоє підтверджували те, що ОСОБА_3
написав в акті порушень № 026389 від 08.02.2013
року.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції не здобуто, а
відповідачем не представлено жодних
доказів на підтвердження підключення
до мережі електропостачання саме
електриком ЛКП "Цитадель центр".

За наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/ "Львівобленерго"
підлягає до задоволення, рішення суду
першої інстанції через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права, підлягає
скасуванню, з ухваленням по справі
нового рішення, яким позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/ "Львівобленерго" слід
задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/ "Львівобленерго" 26 461
грн. 34 коп. недоврахованої електричної
енергії

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/
"Львівобленерго" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 19 березня 2014 року
скасувати, постановити нове рішення
яким позов Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/ "Львівобленерго"
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго" 26 461 грн. 34
коп. недорахованої електричної
енергії.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій