УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І.,Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_6,
заінтересовані особи: Смілянська
міська рада м. Сміла, ОСОБА_7, про
оголошення особи померлою, за
касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в
інтересах ОСОБА_6, на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 19 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із зазначеною заявою, посилаючись
на те, що з 2004 року про місце
перебування чи проживання її брата
ОСОБА_9 їй невідомо, а тому вважає за
необхідне оголосити його померлим, так
як їй необхідно отримати свідоцтво про
право на спадщину, а саме на
батьківський будинок в АДРЕСА_1, єдиним
спадкоємцем на який був її брат.

На підтвердження своєї заяви ОСОБА_6
подала документи про родинний зв'язок з
братом ОСОБА_9 та свідоцтва про смерть
її батьків.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 16 вересня
2013 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 19 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано. Заява
ОСОБА_6 залишена без розгляду та
роз'яснено заявниці, що вона має право
подати позов на загальних підставах.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду із
направленням справи на новий розгляд,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
підстави для оголошення фізичної особи
померлою відсутні.

Скасовуючи рішення та залишаючи заяву
без розгляду, апеляційний суд виходив з
того, що фактично між заявником та
заінтересованою особою - ОСОБА_10 виник
спір про право.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції повністю
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Судами встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9
є рідними сестрою та братом.

З відповіді Смілянського міського
відділу Управління МВС України в
Черкаській області вбачається, що в
розшуку вказаного відділу як безвісно
зниклий з 02 листопада 2012 року перебуває
громадянин ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Розшук
зазначеної особи проводиться по
оперативно-розшуковій справі № 115012011
від 17 листопада 2012 року.

Маючи на меті оформлення спадщини
ОСОБА_6 звернулась із зазначеною заявою
до суду.

За положеннями ст. 46 ЦК України фізична
особа може бути оголошена судом
померлою, якщо у місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування протягом трьох років, а
якщо вона пропала безвісти за обставин,
що загрожували їй смертю або дають
підставу припускати її загибель від
певного нещасного випадку, - протягом
шести місяців, а за можливості вважати
фізичну особу загиблою від певного
нещасного випадку або інших обставин
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру -
протягом одного місяця після
завершення роботи спеціальної комісії,
утвореної внаслідок надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру.

Відповідно до змісту зазначеної норми
кожна з цих підстав є самостійною для
визнання особи такою, що померла і в
залежності від підстав визнання особи,
такою що померла визначається строк
протягом якого мають бути відсутні
відомості про особу у місті її
постійного проживання.

Згідно ст. 47 ЦК України правові
наслідки оголошення фізичної особи
померлою прирівнюються до правових
наслідків, які настають у разі смерті.
Спадкоємці фізичної особи, яка
оголошена померлою, не мають права
відчужувати протягом п'яти років
нерухоме майно, що перейшло до них у
зв'язку з відкриттям спадщини.
Нотаріус, який видав спадкоємцеві
свідоцтво про право на спадщину на
нерухоме майно, накладає на нього
заборону відчуження.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві
про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою
повинно бути зазначено: для якої мети
необхідно заявникові визнати фізичну
особу безвісно відсутньою або
оголосити її померлою; обставини, що
підтверджують безвісну відсутність
фізичної особи, або обставини, що
загрожували смертю фізичній особі, яка
пропала безвісти, або обставини, що
дають підставу припускати її загибель
від певного нещасного випадку.

Із роз'яснень викладених у п. 13
постанови пленуму Верховного суду
України № 5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» вбачається, що у справах про
оголошення особи померлою суд визнає
днем смерті громадянина, оголошеного
померлим, день його гаданої смерті,
якщо він пропав без вісті за обставин,
які загрожували смертю або давали
підстави припускати його загибель від
певного нещасного випадку, а в інших
випадках днем смерті вважається день
набрання законної сили рішення суду
про оголошення громадянина померлим.

У заяві заявник посилається на те, що з
серпня 2004 року вона втратила зв'язок із
своїм братом і по день звернення до
суду відомості про його місце
перебування відсутні. Підставою для
звернення до суду із вказаною заявою
ОСОБА_6 вказала оформлення спадщини.

Постановляючи ухвалу про залишення
заяви без розгляду, апеляційний суд на
порушення ст. 214 ЦПК не з'ясував
фактичних обставин справи та залишив
поза увагою, що заявник позбавлена
можливості в позовному провадженні
ставити питання про оголошення особи
померлою, з огляду на що ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
із направленням справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 19 листопада 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк
Д.О. Остапчук