Справа № 640/6449/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Київський районний суд
м. Харкова в складі: головуючого: судді
Губської Я.В., при секретарі –
Снісаренко І.А., розглянувши в судовому
засіданні клопотання позивача про
забезпечення позовних вимог по справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Апекс-Банк» до ОСОБА_1,
приватного підприємства
«Спецавтопостач», публічне акціонерне
товариство Банк «Меркурій» про
стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява
публічного акціонерного товариства
«Апекс-Банк» до ОСОБА_1, приватного
підприємства «Спецавтопостач»,
публічне акціонерне товариство Банк
«Меркурій», в якій вони просять
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість в розмірі 8982896,87 грн. та
сплачений судовий збір 3654 грн.

Ухвалою судді Київського
районного суду м. Харкова від 03.06.2014
року провадження по даній справі
відкрито та призначено до судового
розгляду. До позову також була подана
заява про забезпечення позовних вимог
шляхом арешту на грошові кошти ПП
«Спецавтопостач», ПАТ Банк «Меркурій»,
та арешту нерухомого майна
ОСОБА_1 В обґрунтування
забезпечення позовних вимог
посилаються на ті обставини, що
відповідачі не сплатити
заборгованість до судового розгляду,
надходження грошових коштів відсутнє,
і є підстави вважати, що відповідачі
навмисно вчиняють дії, що спрямовані
на приховування активів та ухилення
від виконання зобов*язання та зробить
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. До заяви про забезпечення позову
додаються також її копії відповідно до
кількості осіб, щодо яких просять
вжити заходи забезпечення позову, та
документ, що підтверджує сплату
судового збору за подання заяви про
забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України
передбачені види забезпечення позову,
а саме: накладення арешту на майно або
грошові кошти відповідача; заборона
вчиняти певні дії; встановлення
обов’язку вчинити певні дії;
заборона іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов’язання; зупинення продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документу, який оскаржується боржником
у судовому порядку; передача речі, яка є
предметом спору на зберігання іншим
особам. Види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України
передбачено про неможливість
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на заробітну плату, пенсію та
стипендію, допомогу по
загальнобов*язковому державному
соціальному страхуванню, що
виплачується у зв’язку з тимчасовою
непрацездатністю, вагітністю та
пологами, по догляду за дитиною до
досягненню нею трирічного віку, на
допомогу, яка виплачується касами
взаємодопомоги, благодійними
організаціями, а також на вихідну
допомогу, допомогу по безробіттю. Не
допускається забезпечення позову
шляхом зупинення тимчасової
адміністрації або ліквідації банку,
заборони або встановлення обов*язку
вчиняти певні дії тимчасовому
адміністратору, ліквідатору банку або
НБУ при здійсненні тимчасової
адміністрації чи ліквідації банку.

Перевіривши заяву про
забезпечення позову, направлену до
суду, суд приходить до висновку, що
клопотання позивача оформлене з
порушенням вимог ст. 151 ЦПК України та є
необґрунтованим і не доведеним.

Так, до заяви не додані її
копії відповідно до кількості осіб,
щодо яких просять вжити заходи
забезпечення позову, та документ, що
підтверджує сплату судового збору за
подання заяви про забезпечення позову.

Також, клопотання не містить
обґрунтування вжиття забезпечення
позовних вимог та даних про те, що
відповідач в майбутньому може зробити
неможливим виконання рішення суду.
Само по собі пред’явлення позовних
вимог про стягнення заборгованості в
великому розмірі не вбачає підстав
для застосування судом заходів
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на рахунки та майно
відповідачів. В заяві не зазначена і
сума, на яку необхідно накласти арешт,
не вказані дані про те, що майно, на яке
просить позивач накласти арешт
належить на сьогоднішній час
відповідачам та про те, що є реальна
небезпека реалізації цього майна, що
унеможливує виконання рішення суду в
майбутньому.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заява про забезпечення позову є
такою, що не відповідає вимогам ст. 151
ЦПК України, є передчасною та
необґрунтованою, у зв’язку з чим
задоволенню не підлягає. Відмова в
забезпеченні позову на даній стадії
не перешкоджає розгляду даного
питання в майбутньому під час розгляду
справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання
про забезпечення позову по справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Апекс-Банк» до ОСОБА_1,
приватного підприємства
«Спецавтопостач», публічне акціонерне
товариство Банк «Меркурій» про
стягнення боргу

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня поставлення ухвали
апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя :