У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.

суддів: Коротуна
В.М.,
Ступак О.В.,

Дем'яносова
М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Банк Перший» в особі Західної
регіональної дирекції Публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»
про розірвання договору про участь у
Фонді фінансування будівництва та
стягнення коштів, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Банк перший» на рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 31 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 25 квітня 2008 року між ним
та ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та
Партнерства», правонаступником якого є
ПАТ «Банк Перший», було укладено
договір про участь у Фонді
фінансування будівництва виду «А»
(далі - договір). Відповідно до п. 1.2
договору з метою отримання у власність
об'єкта інвестування, що буде
збудований у майбутньому, він
зобов'язався передати відповідачу у
довірчу власність грошові кошти у сумі,
яка відповідає вартості вимірних
одиниць об'єкта інвестування на момент
проведення платежу, а відповідач
зобов'язався використати ці кошти для
фінансування житлових будинків
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, яке мало
здійснюватись Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Український стандарт». Згідно з п. 2.1
договору об'єктом інвестування за цим
договором є однокімнатна квартира
АДРЕСА_1, житловою площею 18 кв. м та
загальною площею 39,7 кв. м, об'єкт
будівництва було заплановано ввести в
експлуатацію у квітні 2010 року. На
виконання умов договору він здійснив
оплату об'єкта інвестування у розмірі
161 708 грн 06 коп. Відповідач видав
свідоцтво про участь у фонді
будівництва виду «А» житлових будинків
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2. Зазначав, що
відповідачем, у порушення умов
договору, об'єкт інвестування в
експлуатацію не введений та не
переданий у власність, чим порушено
його право.

Враховуючи вказане, позивач просив
розірвати договір від 25 квітня 2008 року
про участь у Фонді фінансування
будівництва виду «А», який було
укладено між ним та ВАТ «Універсальний
Банк Розвитку та Партнерства»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Перший» та стягнути з відповідача 169 708
грн 06 коп., з яких 61 708 грн 06 коп. - кошти,
сплачені ним на виконання умов
договору про участь у Фонді
фінансування будівництва та 8 тис. грн -
витрати на правову допомогу, а також
судовий збір.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 31 жовтня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 16 січня 2014 року, позов ОСОБА_3 було
задоволено частково.

Розірвано договір від 25 квітня 2008 року
№ 1/5 про участь у Фонді фінансування
будівництва типу «А», укладений між
ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Перший» в
особі Західної регіональної дирекції
ПАТ «Банк Перший», як правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Універсальний банк Розвитку та
Партнерства».

Стягнуто з ПАТ «Банк Перший» на користь
ОСОБА_3 кошти у сумі 161 708 грн 06 коп.
Вирішено питання щодо розподілу
судового збору. В іншій частині позову
було відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Перший»
просить скасувати ухвалені судові
рішення та справу передати на новий
розгляд, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 25 квітня 2008 року
між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Перший» було
укладено договір про участь у Фонді
фінансування будівництва виду «А».

Відповідно до п. 1.2 договору з метою
отримання у власність об'єкт
інвестування, що буде збудований у
майбутньому, ОСОБА_3 зобов'язався
передати ПАТ «Банк Перший» в довірчу
власність грошові кошти у сумі, яка
відповідає вартості вимірних одиниць
об'єкта інвестування на момент
проведення платежу, а відповідач
зобов'язався використати ці кошти для
фінансування житлових будинків
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, яке мало
здійснюватись Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Український стандарт».

Згідно з п. 2.1 договору об'єктом
інвестування за цим договором є
однокімнатна квартира АДРЕСА_1,
житловою площею 18 кв.м та загальною
площею 39,7 кв. м, об'єкт будівництва було
заплановано ввести в експлуатацію у
квітні 2010 року.

На виконання умов договору ОСОБА_3
здійснив оплату об'єкта інвестування у
розмірі 161 708 грн 06 коп. Відповідач видав
позивачу свідоцтво про участь у фонді
будівництва виду «А» житлових будинків
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

Судами також встановлено, що об'єкт
інвестування - однокімнатна квартира
за вказаною адресою, в експлуатацію
введено не було.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
оскільки відповідачем були порушені
умови договору про участь у Фонді
фінансування будівництва, то наявні
підстави для розірвання договору та
стягнення коштів.

Проте повністю з такими висновками
судів погодитися не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України
«Про фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» (далі
- Закон) у разі порушення забудовником
строків спорудження об'єкта
будівництва або у разі неналежного
виконання управителем своїх
обов'язків, передбачених частиною
першою цієї статті, довіритель має
право вимагати від управителя
дострокового розірвання договору та
виплати йому коштів. Управитель
зобов'язаний виплатити довірителю
кошти у сумі, що визначається
відповідно до статті 20 цього Закону при
відмові довірителя від участі у ФФБ і
не може бути меншою за суму, внесену
довірителем до ФФБ.

Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону сума коштів,
яка підлягає поверненню довірителю у
випадках, передбачених частинами
четвертою - шостою цієї статті,
повертається довірителю протягом п'яти
днів після здійснення управителем
наступної повної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Частиною 9 ст. 20 Закону визначено, що для
ФФБ виду «А» виплата коштів довірителю
не може здійснюватися за рахунок
іншого ФФБ або власного майна
управителя.

Таким чином, кошти з відповідача на
користь ОСОБА_3 підлягають стягненню за
умови встановлення здійснення
управителем повної реалізації
закріпленого за останнім об'єкта
інвестування або введення об'єкта
будівництва в експлуатацію та спливу
п'яти днів після настання вказаних
обставин.

Вирішуючи спір, суди у порушення вимог
ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України
не застосували до спірних
правовідносин положення ч. 7 ст. 20
Закону, належним чином не встановили,
чи реалізований відповідачем
закріплений за позивачем об'єкт
інвестування та чи введено об'єкт
будівництва в експлуатацію, що має
значення для правильного вирішення
спору.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, повністю не
встановлені, судами порушено норми
матеріального та процесуального права,
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості. Зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»
задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 31 жовтня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 16 січня 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Ступак

С.П. Штелик