Справа № 466/839/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді
Глинської Д.Б.

при секретарі
Цімурі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»,
треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим, -

в с т
а н о в и в:

29.11.2011р. ПАТ КБ "Надра" звернулось до
суду з позовом, в якому просить
постановити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованість у розмірі 18809,10 дол. США,
що в гривневому еквіваленті становить
136476,46 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05.07.2007
року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та відповідачами - ОСОБА_1
(позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель)
було укладено договір кредиту
«Автопакет» № 77/08/07-ф, згідно з яким
ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 17040,00 дол.
США для придбання автотранспортного
засобу строком до 05.07.2012 р. зі сплатою за
користування кредитом 12,5 відсотків
річних. Окрім цього 05.07.2007 р. ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, згідно з яким
поручитель поручається перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_1
взятих на себе зобов'язань, що
витікають з вищевказаного кредитного
договору. Оскільки відповідачі
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконали та
допустили заборгованість, яка складає
18809,10 дол. США, що в гривневому
еквіваленті становить 136476,46 грн., тому
вимушене звернутись до суду.

В процесі розгляду справи представник
позивача уточнив позовні вимоги шляхом
збільшення ціни позову до 21970, 84 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
становить 175612 грн.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра»,
треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим.

Позовні вимоги мотивує тим, що
договором поруки не встановлено строк
його виконання, а відтак порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Відповідно до закону строк виконання
Договору поруки перебуває в прямій
залежності з днем настання строку
виконання основного зобов'язання та
відповідно до Договору кредиту днем
настання строку виконання основного
зобов'язання є 5 липня 2012 року.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги по
первісному позову підтримала, давши
пояснення аналогічні тим, що викладені
у поданому до суду позові. Проти
задоволення зустрічного позову
заперечила. В судове засідання 09.04.14 р.
представник позивача не з'явилася,
однак подала суду заяву, в якій просила
провести розгляд справи за її
відсутності.

Представники відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти первісного
позову заперечили та просили
задовольнити зустрічний позов.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судові
засідання неодноразово не з'явилися,
хоча належним чином хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
відмітками в журналі реєстрації
вихідної кореспонденції, а також
долученим до матеріалів справі
оголошенням в газеті «Високий замок» №
173 (5041) від 18 листопада 2013 року.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що зустрічний позов є
підставним та його слід задовольнити з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
05.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та відповідачами - ОСОБА_1
(позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель)
було укладено договір кредиту
«Автопакет» № 77/08/07-ф, згідно з яким
ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 17040,00 дол.
США для придбання автотранспортного
засобу строком до 05.07.2012 р. зі сплатою за
користування кредитом 12,5 відсотків
річних. Окрім цього 05.07.2007 р. ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, згідно з яким останній
поручається перед кредитором за
належне виконання ОСОБА_1 взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
вищевказаного кредитного договору та в
разі невиконання позичальником умов
договору кредиту, кредитор має право
вимагати від поручителя виконання
зобов'язань, взятих на себе
позичальником.

Судом встановлено, а позивачем та
представниками відповідача ОСОБА_3
визнається та не заперечується той
факт, що позичальник порушив умови
договору кредиту та припинив
виконувати свій обов'язок по
повернення кредиту та процентів за
нього.

Відповідно до ч.1 ст.553 та ч.1 ст. 554 ЦК
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов`язку та відповідає перед
кредитором за порушення зобов`язань
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як вбачається з п. 5.3 договору поруки,
цим договором не встановлено строк
його виконання. Таким чином строк
виконання договору поруки перебуває в
прямій залежності з днем настання
строку виконання основного
зобов'язання.

Як вбачається з п. 1.1.4 договору кредиту
днем настання строку виконання
основного зобов'язання є 5 липня 2012 року

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема вимоги № 59/219 від 14.02.2011 р. (а.с. 87)
у зв'язку з простроченням позичальника
щодо повернення чергової частини, банк
скористався правом, встановленим ст. 1050
ЦК України та звернувся до
відповідачів з вимогою про повернення
частини позики, що залишилася, сплати
процентів та штрафних санкцій. Тим
самим позивач змінив дату настання
строку виконання зобов'язання за
договором кредиту.

Відповідно до п.2.2 договору поруки
поручитель зобов'язаний виконати взяті
на себе зобов'язання не пізніше трьох
банківських днів з моменту отримання
повідомлення від кредитора про
невиконання позичальником
зобов'язання і необхідності їх
виконання поручителем.

Таким чином з ініціативи позивача дату
настання строку виконання зобов'язання
за договором кредиту було змінено на 17
лютого 2011 року (дата закінчення
трьохденного строку від дня
повідомлення).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач впродовж шести місяців від 17
лютого 2014 року не звертався з вимогою
до ОСОБА_3 про погашення
заборгованості. Окрім цього перше
повідомлення з інформацією про обсяг
заборгованості було направлено на
адресу ОСОБА_3 03.11.2011 року за № 10/26609
(а.с.88), тобто після спливу понад восьми
місяців після зміни позивачем дати
настання виконання основного
зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 ЦК України із
настанням події, яка має юридичне
значення, законодавець пов'язує термін,
що визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Аналізуючи дані норми, на думку суду
позивач зобов'язаний був звернутись з
вимогою до поручителя про виконання за
боржника вимог кредитного договору в
період з 17 лютого 2011 року по 17 серпня 2011
року. Однак доказів звернення з такими
вимогами сторонами суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до Постанови судових палат
у цивільних та господарських справах
Верховного суду України від 23 травня 2012
року умови договору поруки про його дію
до повного припинення всіх зобов'язань
боржника не свідчать про те, що
договором установлено строк
припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4
ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя, а
оскільки банком відповідно до умов
кредитного договору змінений строк
виконання основного зобов'язання, то
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
вимоги до поручителів могли бути
заявлені у межах шести місяців від дня
настання цього строку.

За змістом ст. 10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що договір поруки від 05.07.2007 р.
між ВАТ КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3
припинився 18.08.2011 року.

Що стосується первісного позову, то
такий підлягає до часткового
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вищенаведеного у зв'язку
з тим, що договір поруки припинено суд
приходить до висновку, що
заборгованість, відсотки та штрафні
санкції за кредитним договором
необхідно стягнути лише з
позичальника, тобто ОСОБА_1

Згідно розрахунку заборгованості за
вищезазначеним кредитним договором
сума заборгованості ОСОБА_1 становить:
заборгованість по кредиту - 12814,89 дол.
США, що в гривневому еквіваленті
становить 102429,42 грн., заборгованість по
відсотках - 5037,42 дол. США, що в
гривневому еквіваленті становить 40264,10
грн., пеня - 2414,53 дол. США, що в гривневому
еквіваленті становить 19299,36 грн., штраф -
1704,00 дол. США, що в гривневому
еквіваленті становить 13620,07 грн., що
всього складає 21970,84 дол. США, що в
гривневому еквіваленті становить 175612,95
грн.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
передбачено право позикодавця на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, у разі відсутності
домовленості сторін - проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 заборгованості по
кредиту - 12814,89 дол. США, що в гривневому
еквіваленті становить 102429,42 грн. та
заборгованості по відсотках - 5037,42 дол.
США, що в гривневому еквіваленті
становить 40264,10 грн. є підставними та
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення. А
оскільки пеня та штраф є різновидами
неустойки, тобто одним і тим самим
видом юридичної відповідальності за
одне й те саме порушення договірного
зобов'язання, а відтак суд приходить до
висновку, що вимога про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 штрафу не підлягає
до задоволення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені), а
відтак вимога про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 пені підлягає до
часткового задоволення в сумі 1437,54
доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 11490,27 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що з відповідача ОСОБА_1
слід стягнути в користь позивача
загальну суму заборгованості,
відсотків та штрафних санкцій за
договором кредиту в розмірі 19289
(дев'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят
дев'ять) доларів США, 85 центів, що в
гривневому еквіваленті складає 154183
(сто п'ятдесят чотири тисячі сто
вісімдесят три) гривні, 79 коп.

Крім цього на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК
України з ОСОБА_1 слід стягнути в
користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір в
сумі 1364 (одну тисячу триста шістдесят
чотири) гривні, 76 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 213-215 ЦПК України,
суд, -

в
и р і ш и в:

первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) в
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
12814 (дванадцять тисяч вісімсот
чотирнадцять) доларів США, 89 центів -
заборгованості по кредиту, 5037 (п'ять
тисяч тридцять сім) доларів США, 42 центи
- заборгованості по відсотках, 1437 (одна
тисяча чотириста тридцять сім) доларів
США, 54 центи - пені, що всього складає:
19289 (дев'ятнадцять тисяч двісті
вісімдесят дев'ять) доларів США, 85
центів, що в гривневому еквіваленті
складає 154183 (сто п'ятдесят чотири
тисячі сто вісімдесят три) гривні, 79
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) в
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» 1364
(одну тисячу триста шістдесят чотири)
гривні, 76 коп. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати договір поруки від 05.07.2007 року,
укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра»
з метою забезпечення договору кредиту
«Автопакет» № 77/08/07-ф від 05.07.2007 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Д. Б. Глинська