Справа № 471/645/14-ц
Провадження №2/471/290/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Мерненко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та права власності на нерухоме
майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою
до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу на квартиру дійсним та
визнання права власності на неї,
посилаючись на те, що 19 травня 2000 року
між нею та відповідачем укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Договір в цей же день було
зареєстровано універсальною товарною
біржею "Ріко-Альянс" в журналі
реєстрації біржових угод за №3-48.
Зобов"язання по даному договору
позивачкою були виконанні в повному
обсязі: вона сплатила відповідачу
оговорену суму, а він віддав їй ключі
від квартири, де вона на даний час
проживає.

До теперішнього часу, позивачка не
знала, що даний договір є недійсним.

Позивачка до початку судового
засідання звернулася із письмовою
заявою, в якій підтримала заявлені
позовні вимоги в повному обсязі та
просила справу слухати без її участі.

Відповідач до початку судового
засідання звернувся із письмовою
заявою, в якій визнав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просив
справу слухати без його участі.

Так, в судовому засіданні встановлено,
19 травня 2000 року між ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Договір в цей же день було
зареєстровано універсальною товарною
біржею "Ріко-Альянс" в журналі
реєстрації біржових угод за №3-48.
Зобов"язання по даному договору
позивачкою були виконанні в повному
обсязі: вона сплатила відповідачу
оговорену суму, а він віддав їй ключі
від квартири, де вона на даний час
проживає.

Однак нотаріально посвідчити даний
договір в нотаріальній конторі, не має
можливості, так як відповідач не
з'являється до нотаріальної контори,
ухиляється від посвідчення договору.

Оскільки правовідносини між сторонами
склалися до прийняття Цивільного
кодексу України в редакції 2004 року, суд
при вирішенні даного спору застосовує
Цивільний Кодекс України 1963 року.

Згідно ст.227 ЦК України(в ред.1963 року)
договір купівлі-продажу житлового
будинку повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією
стороною є громадянин. Недотримання
такої умови тягне недійсність угоди.

Проте на підставі ч.2 ст.47 ЦК України(в
ред. 1963 року) такий договір може бути
визнано судом дійсним, якщо одна із
сторін повністю або частково виконала
умови договору, що має місце у даній
справі.

Інше в процесі судового розгляду не
встановлено.

У судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що при
укладені договору купівлі-продажу ні
одна із сторін не порушила умов
договору.

У відповідності до діючого на даний час
законодавства України, а саме ст. 204 ЦК
України (в редакції 2003 року), правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо неї встановлена законом, або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України (в
редакції 16.01.2003 року), якщо сторони до
мовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його но
таріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст.
41, 321 ЦК України (в редакції 16.01.2003 ро ку),
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього пра ва чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (в
редакції 16.01.2003 року), власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не ви знається іншою
особо, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
влас ності.

Стаття 15 ЦК України (в редакції 16.01.2003
року) наголошує, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання, або
оспорюван ня. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, і оскільки
позивачко не заявлено вимог щодо
стягнення судових витрат з
відповідача, тому суд вважає за
необхідне залишити їх за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований універсальною товарною
біржею "РіКо-Альянс" 19 травня 2000 року за
№ 3-48.

Визнати право приватної власності за
ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,