АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1607/2643/2012
Номер провадження 22-ц/786/1187/14
Головуючий у 1-й інстанції Водолага А. В.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі Коваль А.А.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 10 лютого
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання права приватної власності
на майно, та за позовом третіх осіб, що
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору: ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на
бетономішалку і бензопилу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1,
посилаючись на те, що вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі в
період з 15 вересня 2007 року по 11
листопада 2011 року. Від зазначеного
шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оскільки шлюб з відповідачем
розірвано, а спірні майнові питання в
добровільному порядку вирішити не
можливо, просила розподілити між ними
спільне майно подружжя, згідно
переліку, зазначеного у позовній заяві
та стягнути з відповідача судові
витрати.

В ході судового розгляду справи
позивачка неодноразово уточнювала
свої позовні вимоги, остаточно, згідно
уточненої позовної заяви від 18
листопада 2013 року, просила відступити
від засад рівності часток подружжя,
визнавши за нею право власності на
будівельні матеріали, а саме бутовий
фундамент, цеглу з якої збудовані
стіни, залізобетонні плити, які є
перекриттям, маталочерепицю /покрівлю/,
- що використані для будівництва
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2,
загальною вартістю 76 000 грн. /а.с. 170-173
т.1/.

Також просила визнати за нею право
власності на ? частину земельної
ділянки, що знаходиться за
вищевказаною адресою. Усе інше спірне
майно: а саме відеокамеру, фотоапарат,
бетонозмішувач та бензопилу, загальною
вартістю 10800 грн., а також кошти,
виручені від продажу автомобіля в
сумі 39888 грн. - виділити ОСОБА_1

Зобов»язати відповідача передати їй
оригінали дозвільних документів на
будівництво. Судові витрати покласти
на відповідача.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 у грудні
2012 року звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3, в якому, посилаючись
на аналогічні наведеним обставини,
просив визнати за ним право власності
на майно, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: пральну машину фірми
Іndesit 800, вартістю 2154 грн. 20 коп., газову
плиту фірми Gorenje, вартістю 3000 грн.,
телевізор фірми Samsung, вартістю 1500 грн.,
пластикові вікна фірми Aluplast, вартістю
2204 грн.

Також просив визнати за ним та ОСОБА_3
право спільної сумісної власності на
кондиціонер, що встановлений в
квартирі за вищевказаною адресою /а.с.
102-103 т.1/.

Окрім того, у грудні 2012 року треті
особи, що заявляють самостійні вимоги
на предмет спору: ОСОБА_2 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
позивачки за первісним позовом -
ОСОБА_3 про визнання права власності. В
позовній заяві, вказуючи, що частина
спірного майна, а саме бензопила та
бетономішалка є спільною сумісною
власністю їх подружжя, що протиправно
не визнається ОСОБА_3, просили визнати
за ними право спільної сумісної
власності подружжя на зазначене
майно /а.с. 129-131 т.1/.

Ухвалою Зіньківського районного суду
Полтавської області від 10 лютого 2014
року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя -
залишено без розгляду в порядку,
передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
- на підставі поданої позивачем заяви
про залишення позову без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права приватної
власності на майно - залишено без
розгляду згідно ч. 3 ст.169 ЦПК України
в зв»язку з повторною неявкою в
судове засідання позивача за
зустрічним позовом, повідомленого
належним чином.

Дана ухвала місцевого суду жодною зі
сторін не оскаржена.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 10 лютого 2014
року в задоволенні позовних вимог
третіх осіб, що заявляють самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про визнання права власності -
відмовлено.

Знято накладений ухвалою
Зіньківського районного суду від 11
грудня 2012 року арешт на майно, що
знаходиться в користуванні ОСОБА_1, а
саме: незавершене будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_2
Полтавської області; земельну ділянку,
кадастровий номер :30:011:0012, що
знаходиться по АДРЕСА_3 Зіньківського
району Полтавської області; фотоапарат
вартістю 800 грн.; відеокамеру вартістю
3500 грн.; бетонозмішувач вартістю 3500
грн.; бензопилу вартістю 3 500 грн.

Вирішено питання про судові
витрати.

Вказане судове рішення в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_2, який
в апеляційній скарзі, посилаючись на
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи;
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просив оскаржуване ним рішення
місцевого суду - скасувати та ухвалити
нове рішення, яким визнати право
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на бетономішалку та
бензопилу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
третіх осіб, що заявляють самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, місцевий суд виходив з того, що
позивачі не надали відповідних
документів, підтверджуючих факт
придбання та належності їм спірних
речей.

З таким висновком суду погоджується
і колегія суддів.

За нормами ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК
України, кожна особа повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 58 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Всупереч приписів зазначених норм
процесуального права, третіми особами
не було надано належних та допустимих
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що
факт належності третім особам на праві
спільної сумісної власності подружжя
спірного майна підтверджено в
судовому засіданні свідченнями
допитаних в якості свідків самого
ОСОБА_2, а також відповідача за
первісним позовом - ОСОБА_1 не
спростовують правильності висновків
суду, щодо відсутності правових
підстав для визнання вказаного позову
доведеним лише на підставі свідчень
зазначених осіб, які перебувають в
родинних відносинах /є рідними
братами/.

Таким чином, апеляційна скарга не
містить нових фактів чи засобів
доказування, які б спростували
висновки суду першої інстанції, або
підтверджували належними доказами їх
неправомірність.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
заявлених третіми особами позовних
вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 10 лютого
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: