Справа №173/155/14-ц
Провадження №2/173/376/2014
м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
приміщені суду цивільну справу
за позовом прокурора
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_1 до приватного підприємства «СТД
Агро» про стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
Прокурор Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області звернувся
до Верхньодніпровського районного
суду Дніпропетровської області з
позовом в інтересах ОСОБА_1 до
приватного підприємства «СТД Агро» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та виплати середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку. В обґрунтування позовної
заяви зазначено, що 20 січня 2014 року
вступив в силу вирок
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області, яким ОСОБА_2
було визнано винним у вчинені злочину,
передбаченому ч.1 ст. 175 Кримінального
кодексу України. Під час розгляду
кримінальної справи встановлено, що
ОСОБА_2 працював на посаді директора
приватного підприємства «СТД Агро» та
в період з вересня 2011 року по березень
2013 року не виплачував найманим
працівникам заробітну плату. ОСОБА_2
винним себе визнав, підтвердив факт
невиплати заробітної плати. У зв'язку з
чим, на думку позивача, факт трудових
відносин та факт заборгованості по
заробітній платі не підлягає
доказуванню. Враховуючи вищевикладене
позивач просив суд стягнути з
приватного підприємства «СТД Агро» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі та середній заробіток
за час затримки розрахунку при
В судовому засіданні прокурор позов
підтримав та просив суд задовольнити
позовні вимоги, підтвердив обставини
викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи без його участі не
У відповідності до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України судом
було постановлено ухвалу про
проведення заочного розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення прокурора,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України
укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу, а
згідно з ч. 4 ст. 24 КЗпП України -
фактичний доступ до роботи
прирівнюється до укладення трудового
договору. Відповідно до п. 7 постанови
Пленуму ВСУ «Про практику розгляду
судами трудових спорів» фактичний
доступ до роботи вважається укладанням
трудового договору незалежно від того,
чи було прийняття на роботу належним
чином оформлене, якщо робота
проводилась за розпорядженням чи
відома власника або уповноваженого ним
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з
8 липня 2010 року до 31 грудня 2012 року
перебував з приватним підприємством
«СТД Агро» у трудових відносинах, що
підтверджується вироком апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27
березня 2014 року, відомостями про
нарахування заробітної плати та
відповідними записами в трудовій
З грудня 2011 року було припинено виплату
заробітної плати на підприємстві, що
підтверджується вироком апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27
березня 2014 року, а тому у відповідності
до ч.4 ст. 61 Цивільного процесуального
кодексу України дані обставини не
підлягають доказуванню.
На день фактичного припинення трудових
відносин, 31 грудня 2012 року, приватне
підприємство «СТД Агро» мало перед
позивачем заборгованість по
заробітній платі в сумі 14 181 грн.,
виходячи із розміру мінімальної
заробітної плати, оскільки відомості
про фактично виплачену заробітну плату
Згідно ст. 116 Кодексу законів про працю
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред`явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.
Доказів проведення розрахунку з
позивачем, а саме заборгованості по
заробітній платі, в день звільнення
відповідачем суду не надано.
За затримку розрахунку при звільненні
ст. 117 Кодексу законів про працю України
передбачена відповідальність.
Згідно зі ст. 117 Кодексу законів про
працю України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст. 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
Оскільки відповідач не довів
відсутності своєї вини у затримці
розрахунку, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь
позивача середній заробіток за весь
період затримки розрахунку.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року
при визначенні середньої заробітної
плати слід виходити з того, що в усіх
випадках, коли за чинним
законодавством вона зберігається за
працівниками підприємств, установ,
організацій, це слід робити відповідно
до Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними
змінами і доповненнями).
При цьому у випадках стягнення на
користь працівника середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
він визначається за загальними
правилами обчислення середнього
заробітку, виходячи з заробітку за
останні два календарні місяці роботи.
Згідно з п. 5 Порядку обчислення
середньої заробітної плати
нарахування виплат у всіх випадках
збереження середньої заробітної
плати провадиться виходячи з розміру
середньоденної (годинної) заробітної
Обов`язок власника або
уповноваженого ним органом,
передбачений ст.117 Кодексу законів про
працю України, щодо виплати працівнику
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку по день фактичного
розрахунку є саме випадком збереження
середньої заробітної плати.
Згідно п. 3 Порядку обчислення
середньої заробітної плати
нарахування виплат, що обчислюються
із середньої заробітної плати за
останні два місяці роботи, провадяться
шляхом множення середньоденного
(годинного) заробітку на число робочих
днів/годин, а у випадках, передбачених
чинним законодавством, календарних
днів, які мають бути оплачені за
середнім заробітком. Середньоденна
(годинна) заробітна плата
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців робочі
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а
у випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
Останніми календарними місяцями
роботи позивача були листопад та
Середньоденна заробітна плата складає
(1118 грн.+1134грн. )/ 43 дні = 52 грн.
Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час затримки розрахунку, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи позивача підприємства,
установи, організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства. Отже
середньомісячне число робочих днів
позивача складає - 22 дні.
Загальна сума середнього заробітку за
час затримки розрахунку складає: 52 грн.
Х 22 дні = 1144 грн.
На день ухвалення рішення суду період
затримки розрахунку складає 16 місяців.
Таким чином за період затримки
розрахунку з відповідача на корись
позивача підлягає стягненню: 1144 грн. Х
Враховуючи встановлені судом
обставини, суд вважає, що позовні
вимоги є законними та обґрунтованими, а
тому позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» позивача було
звільнено від сплати судового збору
при зверненні до суду, тому
відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави.
На підставі ст.117 Кодексу законів
про працю України, керуючись ст.ст. 10,11,
60, 88, 212-215, 224-233 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
Позов прокурора Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області в
інтересах ОСОБА_1 до приватного
підприємства «СТД Агро» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку - задовольнити.
Стягнути з приватного підприємства
Верхівцеве Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області) на
заборгованість по заробітній платі в
середній заробіток за час затримки
Стягнути з приватного підприємства
Верхівцеве Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області)
судовий збір в дохід держави в сумі 324
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданої протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Прокурор має право оскаржити рішення
суду шляхом подання апеляційної скарги
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Позивач може подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко