У х в а л а

іменем України

11 червня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,Касьяна О.П.,
Штелик С.П.,розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» про відшкодування шкоди,
пов'язаної зі смертю потерпілої, за
касаційною скаргою Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» в особі
представника за довіреністю Шаркаді
Івана Івановича на рішення
апеляційного суду м. Києва від 04
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (далі - ТзДВ «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус») 5000 грн та
70935 грн страхового відшкодування у
зв'язку зі смертю годувальника.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на ті обставини, що 7 липня 2012
року сталася дорожньо-транспортна
пригода внаслідок якої загинули водій
автомобіля Шкода Фабія ОСОБА_8 та
пасажир цього автомобіля ОСОБА_9 -
дружина позивача.

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність водія автомобіля
була застрахована у відповідача, тому
позивач звернувся до нього за виплатою
страхового відшкодування та витрат на
поховання дружини і страховик сплатив
позивачу 24065 грн страхового
відшкодування та повідомив, що для
здійснення повного відшкодування
шкоди, пов'язаної зі смертю потерпілої,
особам, які перебували на її утриманні,
необхідно надати додаткові документи,
які позивач надіслав відповідачу 4
грудня 2012 року.

Однак до цього часу відповідач не
виплатив кошти та не доплатив витрати,
здійснені позивачем на поховання
дружини, просив задовольнити позов.

3 грудня 2013 року рішенням Печерського
районного суду м. Києва у задоволенні
позову відмовлено.

4 березня 2014 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено.

Стягнуто з ТзДВ «Страхове товариство з
додатковою відповідальністю «Глобус»
на користь ОСОБА_6 5000 грн витрат,
пов'язаних з облаштуванням та
утриманням місця поховання та 70 935 грн
страхового відшкодування у зв'язку зі
смертю годувальника.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно з законом,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав відповідачу усі необхідні
документи для здійснення розрахунку
та виплати страхового відшкодування,
відповідач не відмовляв йому у
здійсненні страхового відшкодування, а
відтак права позивача не порушені, тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що страховик відповідно до лімітів
відповідальності повинен відшкодувати
позивачу шкоду, завдану смертю його
дружини, внаслідок ДТП, зокрема,
витрати на поховання та страхове
відшкодування у зв'язку зі смертю
годувальника.

Однак погодитись з таким рішенням суду
апеляційної інстанції не можна з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з`ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 6 липня 2012 року о 17
год. 45 хв. на автошляху
Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
Шкода Фабіа, під керуванням водія
ОСОБА_8, внаслідок чого водій та пасажир
цього автомобіля ОСОБА_9 - дружина
позивача, загинули на місці ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля була застрахована в
ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
життю і здоров'ю в розмірі 100000 грн.
00 коп.

Страховик виплатив позивачу 24065 грн. 00
коп. витрат на поховання за виключенням
витрат останнього на оградку, лавку та
столик, а також роз'яснив, що для
отримання суми страхового
відшкодування, пов'язаного зі смертю
дружини, позивачу необхідно надати
додаткові документи.

Однак відповідач не сплатив позивачу
страхове відшкодування, пов'язане зі
смертю дружини, а також витрати на
огранку, лавку та столик, як витрати на
поховання, позивач звернувся до суду з
цим позовом.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( в редакції від 8 січня 2012
року, чинній на момент вчинення ДТП)
право на отримання відшкодування за
шкоду, пов'язану із смертю потерпілого,
мають особи, які знаходилися на
утриманні потерпілого, та особи, які
взяли на себе витрати з поховання.

У зв'язку із смертю годувальника в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди право на страхове
відшкодування мають: діти (в тому числі
усиновлені) - до досягнення ними
повноліття; непрацездатна вдова
(вдовець), непрацездатні батьки - до
відновлення ними працездатності, а
також працездатна вдова (вдовець), якщо
у сім'ї є діти віком до восьми років;
інші члени сім'ї, які знаходилися на
утриманні потерпілого.

У зв'язку із смертю годувальника
відшкодовується частина неотриманих
доходів потерпілого, яка кожному
утриманцю належала б при його житті, за
вирахуванням пенсій, наданих
утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначає
Кабінет Міністрів України.

Витрати на поховання мають бути
обґрунтовані та відшкодовуються при
наданні страховику оригіналу
свідоцтва про смерть та документів, які
підтверджують такі витрати.

За умовами договору або за поданням
одержувачів страхового відшкодування
та за погодженням із страховиком таке
відшкодування може бути виплачено у
вигляді одноразової компенсації.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про
поховання та похоронну справу»
поховання померлого - комплекс заходів
та обрядових дій, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом або урни з прахом у могилу
або колумбарну нішу, облаштування та
утримання місця поховання відповідно
до звичаїв та традицій, що не
суперечать законодавству.

Особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати (ст.
1202 ЦК України).

Пунктом 2 Порядку проведення
розрахунку страхового відшкодування
утриманцям у зв'язку зі смертю
годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1776 від 31
грудня 2004 року, передбачено, що частина
неотриманих доходів померлого
годувальника, яка за його життя
належала б кожному утриманцю,
визначається із середньомісячного
доходу померлого, який включає виплати,
що підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб, пенсії, державну
соціальну допомогу та щомісячні
виплати за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням, за
останній календарний рік (за
відрахуванням частки, яка припадала на
померлого і працездатних осіб, та суми
пенсій, виплачених утриманцям
внаслідок втрати годувальника) шляхом
ділення частини неотриманих доходів
померлого годувальника, що припадає на
зазначених осіб, на кількість цих осіб.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вимоги процесуального права щодо
повного та всебічного встановлення та
з'ясування обставин справи, зокрема, не
перевірив, які витрати відносяться
діючим цивільним законодавством до
витрат на поховання та чи є такими
витрати, здійснені позивачем, на
огранку, лавку та столик біля місця
поховання, не з'ясував, чи є вони
необхідними та обґрунтованими, а
відтак, чи підлягають відшкодуванню
відповідачем, ухвалив передчасне
рішення про задоволення позову в цій
частині.

Стягуючи з відповідача на користь
позивача страхове відшкодування у
зв'язку зі смертю годувальника, не
з'ясував, який порядок виплати
відшкодування визначений чинним
законодавством та його обчислення
відповідно до Порядку проведення
розрахунку страхового відшкодування
утриманцям у зв'язку зі смертю
годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1776 від 31 грудня 2004
року.

Крім того, стягуючи його одноразовим
платежем, не врахував вимоги закону та
не з'ясував думку страховика щодо того,
чи погоджується він виплатити страхове
відшкодування у вигляді одноразової
компенсації.

На порушення ст. 303 ЦПК України належним
чином не перевірив законності та
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції, дійшов передчасного
висновку про задоволення позову.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливило встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, що є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду та направлення
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, як передбачено
ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» в особі
представника за довіреністю Шаркаді
Івана Івановича задовольнити частково,
рішення апеляційного суду м. Києва від
04 березня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Ступак

С.П. Штелик