АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/5722/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Шереметьєва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 10 лютого 2014 року про залишення
позову без розгляду в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна
спільною сумісною, поділ майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до
суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 10 лютого 2014 року - справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
майна спільною сумісною, поділ майна
подружжя залишено без розгляду на
підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
оскільки вона є незаконною, прийнятою з
порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що 10 лютого 2014 року було
понеділком, а судове засідання
призначено було на 11.30 ранку. В зв'язку з
тим, що вона захворіла зранку і тоді ж
викликала лікаря, вона аж ніяк не могла
проінформувати про це суд.

Крім того, факт хвороби
підтверджується копією лікарняного,
виданого на період з 10 по 15 лютого 2014
року «Центром невідкладної медико -
санітарної допомоги № 2 Дніпровського
району м. Києва».

Зазначила, що позивач, належним чином
не була повідомлена про час і місце
судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
доводи апеляційної скарги підтримала
та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 проти задоволення скарги
заперечував, просив ухвалу суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд виходив з того, що позивач та її
представник у судові засідання,
призначені на 24 січня 2014 року та 10
лютого 2014 року не з'явилися, про день,
час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, причин
неявки суду не повідомили.

Як убачається з матеріалів справи,
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
була повідомлена про судове засідання,
призначене на 24 січня 2014 року, що
підтверджується розпискою (а.с. 93).

23 січня 2013 року представник позивача
надіслала суду заяву, в якій просила
відкласти розгляд справи на два тижні у
зв'язку з хворобою.

В судовому засіданні 24 січня 2014 року
суд оголосив перерву до 10 лютого 2014
року.

Відповідно до зворотного поштового
повідомлення про вручення повістки,
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 30
січня 2014 року отримала повідомлення
про призначення справи до розгляду на 10
лютого 2014 року (а.с. 104).

Відповідно до ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК
України, у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України та положень ст. 169 цього
Кодексу свідчить про те, що
законодавець диференціює необхідність
врахування судом
поважності/неповажності явки позивача
до суду залежно від того, яке це судове
засідання: перше чи повторне. Тобто не
вказує на врахування судом поважності
причин при повторній неявці позивача
до суду. Це пов'язано із дією принципу
цивільного судочинства -
диспозитивністю, відповідно до якого
кожний учасник процесу самостійно
розпоряджається наданими йому законом
процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив
баланс захисту прав як позивача, який
повторно не з'явилися в судове
засідання (незалежно від причин
неявки), так і відповідача, який у
зв'язку з такою неявкою вимушений
витрачати свої час та кошти. Так, для
відповідача - це є залишення заяви без
розгляду, а для позивача - це право на
повторне звернення до суду з тим самим
позовом (ч.2 ст.207 ЦПК України).

Отже, суд може залишити заяву без
розгляду у разі повторної (другої
підряд) неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
не зважаючи на причини неявки в судове
засідання.

З огляду на те, що позивачем було
допущено повторність (другої підряд)
неявки в судове засідання, висновок
суду про залишення позову без розгляду
не суперечить вимогам чинного
законодавства.

Крім того, позивач із заявою про
розгляд справи за її відсутності до
суду не зверталася.

Твердження апелянта про те, що вона 10
лютого 2014 року хворіла є такими, що не
заслуговують на увагу суду, оскільки це
не має значення для справи, у зв'язку з
тим, що суд у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Умовами ст.44 ЦПК України передбачено,
що представник, який має повноваження
на ведення справи в суді, може вчиняти
від імені особи, яку він представляє,
усі процесуальні дії, що їх має право
вчиняти ця особа.

Твердження апелянта про те, що у справі
відсутні докази виклику позивача в
судові засідання, тільки з огляду на те,
що про судові засідання був
повідомлений лише представник, що не є
належним чином повідомлення самого
позивача в порядку визначеному ст.ст.
74-76, 191 ЦПК України, є безпідставними,
оскільки наявність довіреності
представника позивача у справі є
свідченням належного повідомлення
позивача.

Відповідно до ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального
права, підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного
суду м. Києва від 10 лютого 2014року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: