Справа № 185/1944/14-ц
Провадження № 2/185/1257/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2014 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про виселення з
будинку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
він є власником цього будинку, з жовтня
2006 року по листопад 2010 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2, яка після розірвання шлюбу
залишилася проживати в його будинку,
систематично влаштовує сварки, бійки,
погрожує фізичною розправою, що робить
неможливим проживання з нею в одному
будинку.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, пояснив, що через
постійні сварки та скандали з
колишньою дружиною він потрапляв до
лікарні, відповідач не дає йому
спокійно жити у власному будинку, він
згодний вселити відповідача у будинок
АДРЕСА_2, що залишився у спадок після
смерті тещі.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнала, пояснила, що ніяких погроз
колишньому чоловікові не висловлювала,
тілесних ушкоджень не спричиняла. Вона
згодна переселитися в будинок АДРЕСА_2
якщо на неї буде оформлено право
власності, але на даний час немає
жодних гарантій того, що її не виселять
з будинку інші спадкоємці.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено , що
позивач є власником будинку, який
знаходиться за адресою с.Богуслав
Павлоградського району, вул.Степова, 143
(а.с.17-19).

З 19 березня 2008 року у цьому будинку
зареєстровано місце проживання ОСОБА_2,
а також її дитини, народженої від шлюбу
з позивачем - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,
26).

Рішенням суду шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 06 жовтня 2006
року, розірвано. Рішення набрало
законної сили 11 грудня 2010 року (а.с.20).

19 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
чергової частини Павлоградського МВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області з заявою про образи
нецензурною лайкою з боку колишньої
дружини ОСОБА_2 З ОСОБА_2 проведено
бесіду профілактичного характеру та
винесене офіційне застереження про
неприпустимість в подальшому
антигромадської поведінки (а.с.6-7).

14 вересня 2012 року до чергової частини
Павлоградського МВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області надійшла
заява ОСОБА_1 про те, що його колишня
дружина ОСОБА_2 за місцем спільного
проживання безпричинно вчинила з ним
сварку, виражалася на його адресу
нецензурною лайкою, погрожувала
фізичною розправою та пошкодила його
автомобіль. На ОСОБА_2 складено
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст.173-2
КУпАП (а.с.8-9).

20 жовтня 2012 року та 15 березня 2013 року
ОСОБА_1 також звертався до міліції з
заявою про те, що ОСОБА_2 вчинила з ним
сварку, в ході якої погрожувала
фізичною розправою, складено на ОСОБА_2
протокол про адміністративне
правопорушення передбачене ст.173-2
КУпАП (а.с.10-13).

14 січня 2014 року дільничним інспектором
міліції було проведено перевірку за
заявою ОСОБА_1, встановлено, що між
ОСОБА_1 та його колишньою дружиною
ОСОБА_2 виникла сварка. З ОСОБА_2
проведено бесіду профілактичного
характеру (а.с.14-15).

Відповідно до ст.ст.47,48 Конституції
України, кожен має право на житло, ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Згідно зі ст. 157 ЖК України членів сім'ї
власника жилого будинку (квартири) може
бути виселено у випадках, передбачених
ч. 1 ст. 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 ЖК України встановлено:
якщо наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

З доданих до позовної заяви матеріалів
вбачається, що позивач три рази
звертався до органів міліції з заявами
про образи та погрози з боку
відповідача у 2012 році, один раз у
березні 2013 року, один раз у січні 2014
року.

З пояснень сторін у судовому засіданні
видно, що між ними склалися неприязні
відносини, постійно виникають скандали
і сварки.

Однак позивачем у судове засідання не
надано доказів того, що відповідач
створила неможливі умови для
проживання з нею в одному будинку.

Таким чином визначених законом підстав
для її виселення у судовому засіданні
не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виселення.

Судові витрати по справі покласти на
позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва