АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3/2014
Головуючий - Болибок Є.А.
Справа №2010/2-2117/2011 р.
Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: Кружиліної О.А.,

Макарова Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 03 березня 2012
року по справі за позовом заступника
прокурора Харківської області в
інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області до ОСОБА_2, третя особа -
управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківської
області, про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, скасування державної
реєстрації та повернення земельної
ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

08.08.2011р. до суду звернувся заступник
прокурора Харківської області в
інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області з позовом до ОСОБА_2, в якому
просив визнати недійсним державний акт
серії ЯД № 066841 від 29.11.2007 року на право
власності на земельну ділянку площею
0,1767 га, що розташованої за адресою
АДРЕСА_1, виданий на ім'я відповідача;
визнати недійсним запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо права власності ОСОБА_2 на
вищевказану земельну ділянку;
зобов'язати управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківської
області скасувати державну реєстрацію
в Державному реєстрі земель державного
акту серії ЯД № 066841 від 29.11.2007 року;
зобов'язати ОСОБА_2 звільнити, привести
у придатний для використання стан
спірну земельну ділянку та повернути
її за належністю Русько-Лозівській
сільській раді.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що прокуратурою Харківської області
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства України про
передачу Русько-Лозівською сільською
радою Дергачівського району земельних
ділянок у власність, під час якої
встановлено факт незаконності
виділення земельної ділянки
відповідачу, а саме: в порушення вимог
ст.ст. 12, 118, 121 Земельного кодексу
України та ч. 1 п. 34 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Перевіркою встановлено, що в дійсності
у передбаченому законом порядку
Русько-Лозівською сільською радою
30.06.2006 року на VI сесії V скликання
питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на
розробку технічної документації з
встановлення меж земельної ділянки та
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку, а
також 25.06.2007 року на XVI сесії V скликання
про передачу ОСОБА_2 у приватну
власність земельної ділянки площею
0,1767га не розглядалися та не
вирішувалися. Відповідні рішення
сільською радою взагалі не приймалися.
Вказане підтверджується журналом
стенограм Русько-Лозівської сільської
ради від 25.06.2007 року, протоколом допиту
голови земельної комісії сільської
ради ОСОБА_3 під час розслідування
кримінальної справи № 18110061, порушеної
прокуратурою Харківської області
28.04.2011 року. Вищевикладені порушення
чинного законодавства свідчать про
незаконність та протиправність
набуття ОСОБА_2 права власності на
зазначену земельну ділянку, в
результаті чого порушено інтереси
держави в особі Русько-Лозівської
сільської ради, яка є власником цієї
ділянки відповідно до ст. 83 та п.12
Перехідних положень Земельного
кодексу України.

ОСОБА_2 проти позову заперечував,
стверджуючи, що він у передбаченому
законом порядку звернувся до
компетентних органів з заявою про
надання йому земельної ділянки, надав
відповідні довідки про погодження
цього питання. Вказував, що надані
прокурором письмові докази - копії
документів з кримінальної справи не є
належним та допустимими доказом в
розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 березня
2012 року позов заступника прокурора
Харківської області задоволено
частково. Суд вирішив: визнати
недійсним державний акт серії ЯД № 066841
від 29.11.2007 року на право власності на
земельну ділянку розміром 0,15 га за
адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім'я
ОСОБА_2; визнати недійсним запис в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно щодо права
власностіОСОБА_2 на земельну ділянку
розміром 0,1767 га за вищевказаною
адресою; скасувати в Державному
реєстрі земель державну реєстрацію
державного акту серії ЯД № 066841 від
29.11.2007 року на право власності на
земельну ділянку, виданого на ім'я
ОСОБА_2; зобов'язати ОСОБА_2 звільнити та
привести у придатний для використання
стан вищезазначену земельну ділянку та
повернути її за належністю
Русько-Лозівській сільській раді.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог суд відмовив. (а.с.98-99).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати вказане рішення, вважаючи
його таким, що ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, і ухвалити нове, яким у
задоволенні позову прокурору
відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, що суд
визнав встановленими факти, які в
дійсності не доведені, оцінку доказам
надав неправильно. Так, суд залишив
поза увагою подані ним копії рішення
Русько-Лозівської сільської ради від
30.06.2006р. про надання дозволу на розробку
проекту відводу земельної ділянки,
висновки відповідних органів, технічну
документацію. При цьому жоден з органів
не піддав сумніву щодо законності
вирішення питання про надання йому
земельної ділянки за вказаною адресою.
Твердження прокурора, з яким погодився
суд, що в дійсності Русько-Лозівською
сільською радою не приймалися 30.06.2006р.
рішення про надання йому дозволу на
розробку технічної документації з
встановленням меж земельної ділянки, а
25.06.2007р. рішення про передачу йому у
приватну власність спірної земельної
ділянки не відповідають обставинам
справи.

Представник відповідача підтримала
апеляційну скаргу і просила її
задовольнити, вказуючи також на те, що
надані позивачем письмові докази у
виді неякісних копій документів з
кримінальної справи, не можна вважати
належними та допустимими доказами.

Апеляційне провадження призупинялось
за клопотанням позивача зупинялось за
п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України до вирішення
судом першої інстанції по суті
кримінальної справи по обвинуваченню
голови Русько-Лозівської сільської
ради ОСОБА_4 за ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК
України, а після вирішення
кримінальної справи апеляційне
провадження у цивільній справі було
поновлено.

Прокурор і представник позивача
засвідчили про своє незмінне
відношення до рішення суду першої
інстанції і апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Частиною першою статті 116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Вказаними нормами визначено правові
підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. Так, відповідно до
частин першої, другої, шостої, сьомої,
дев'ятої цієї статті (у редакції, яка
була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 126 ЗК
України (у редакції, яка була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
статті.

За змістом статті 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, не заборонених законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Видача державного акта на право
власності на земельну ділянку без
визначеної законом (частиною першою
статті 116 ЗК України) підстави є
неправомірною, а державний акт, виданий
з порушеннями вимог статей 116, 118 ЗК
України, - недійсним. Така правовий
висновок викладено і в постанові
Верховного Суду України від 24.04.2013 року
по справі № 6-14цс13.

Суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов до висновку про задоволення
позову, оскільки державний акт серія ЯД
№066841 від 29.11.2007 року на право власності
ОСОБА_2 на земельну ділянку площею
0,1767га по АДРЕСА_1 кадастровий номер
:00:000:0201, видано з посиланням, як на
підставу його видачі, на рішення XVI
сесії V скликання Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області від 25.06.2007 року,
хоча таке рішення в дійсності не
приймалося.

Згідно листа начальника управління
Держкомзему у Дергачівському районі
Харківської області №342/10 від 02.02.2012
року, земельна ділянка площею 0,1767 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :00:000:0201,
розташована за межами населеного
пункту.

Зазначені обставини підтверджуються
також і висновками Золочівського
районного суду Харківської області у
кримінальній справі №2015/1-90/11
(пр.№1/622/5/2014). Розглядом вказаної справи
по обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні
злочинів, передбачених ч.3 ст. 365, ч. 2 ст.
366 КК України, було встановлено, що він,
перебуваючи на посаді голови
Русь-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області, підписав завідомо неправдиві
рішення XVI сесії V скликання
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області від 25.06.2007 року, використовуючи
які відповідачу ОСОБА_2 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД №066841 від
29.11.2007 року.

Постановою Золочівського районного
суду Харківської області від 04 квітня
2014 року ОСОБА_4 було звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про
амністію на 2011 року» від 08.07.2011 року.

ОСОБА_4 постанову про закриття
провадження по кримінальній справі
відносно нього з нереабілітуючих його
підстав не оскаржив, погодившись з
висновками суду.

Оскільки спірна земельна ділянки
вибула з державної власності всупереч
вимогам земельного законодавства і
незаконно була передана у власність
ОСОБА_2, то у суду першої інстанції були
підстави для задоволення позовних
вимог.

Суд також обґрунтовано дійшов до
висновку про відмову в частині
позовних вимог про покладення
зобов'язання вчинити дії на управління
Держкомзему в Дергачівському районі
Харківської області, оскільки позов до
управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківське
області не подано, клопотання про
залучення його до участі у справі у
якості відповідача прокурор не
заявляв, тому суд не мав правових
підстав зобов'язати третю особу на
здійснення відповідних дій.

Посилання представника відповідача на
те, що ОСОБА_2 діяв у відповідності з
вимогами закону та підзаконних актів,
якими регламентовано підстави та
порядок набуття громадянами права
власності на землю, а відтак не повинен
нести збитки через вчинення злочинів
іншими особами, не впливає на рішення
суду по даній цивільній справі і має
значення лише при вирішенні питання
щодо відповідальності ОСОБА_2 чи інших
осіб у зв'язку з вилученням земельної
ділянки та набуттям права власності
відповідача на неї у не передбачений
законом спосіб. Проте це питання
знаходиться за межами позовних вимог.

Доводи апелянта висновки суду не
спростовують і не свідчать про
наявність підстав для його скасування
чи зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 03 березня 2012
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: