інстанції - Прокудіна Н. Г.Номер
провадження 22-ц/788/153/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Таран С. А. , Хвостика С.
Г.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І. ,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 12 жовтня 2011 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о
в и л а:

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, який
обґрунтовує тим, що 18 червня 2008 року між
ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 07/2008/400493/0131,
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит на суму 25000,00 грн.
строком до 17.06.2011 року включно на умовах
сплати відповідачем 3,1% на місяць. В
забезпечення виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором з
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 18.06.2008 року укладено
договори поруки. Відповідачка ОСОБА_4
порушила умови договору, внаслідок
чого виникла заборгованість в сумі
56409,20 грн. станом на 09.08.2011 року, яку
позивач просить стягнути з
відповідачів в солідарному порядку, а
також понесені судові витрати.

Заочним рішенням суду від 12 жовтня 2011
року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ПАТ КБ
«Надра» 22012,90 грн. заборгованості за
кредитом, 22322,18 грн. заборгованості за
відсотками, 4804,85 грн. пені, 2860,00 грн.
штрафу, 4409,27 грн. інфляційних збитків, а
також в дольовому порядку судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору у сумі по 188,03 грн. з кожного та
витрати ІТЗ розгляду справи в сумі 40
грн. з кожного.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 20 грудня 2013 року заяву ОСОБА_3
про перегляд заочного рішення
Зарічного районного суду м. Суми від
12.10.2011 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати заочне рішення суду в
частині стягнення з неї, як солідарного
боржника по зобов'язанням ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості
за кредитним договором, та постановити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог до неї повністю. В іншій
частині рішення залишити без змін. В
доводах апеляційної скарги
посилається на те, що судом при
ухваленні рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно досліджені та з'ясовані
обставини справи. Зазначає, що повістки
про виклик до суду вона не отримувала і
не могла бути присутньою в судовому
засіданні, а тому була позбавлена права
на надання заперечень, які мають
істотне значення для розгляду справи.
Крім того зазначає, що вона в
договірних відносинах з позивачем не
перебуває, підпис в договорі поруки №
07/2008/400493/0131 від 18.06.2008 року належить не
їй, а іншій особі.

В іншій частині рішення суду сторонами
не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 та її представника -
адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 18
червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_4 був укладений кредитний договір
№ 07/2008/400493/0131, відповідно до якого банк
надав відповідачу кредит на суму 25000,00
грн. строком до 17.06.2011 року включно на
умовах сплати позичальником 3,1% на
місяць (а.с. 6-8).

Зобов'язання за вказаним кредитним
договором було забезпечено договорами
поруки від 18.06.2008 року, укладеними між
ВАТ КБ «Надра» з однієї сторони та
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з другої сторони,
згідно яких поручителі зобов'язуються
відповідати перед Кредитором в разі
невиконання чи неналежного виконання
взятих на себе зобов'язань
Позичальником, що витікають з
Кредитного договору (а. с. 9-12).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не сплачує
щомісячні платежі по погашенню кредиту
та процентів, передбачених графіком, у
неї виникла заборгованість. Станом на
09.08.2011 р. заборгованість складає 56409,20
грн., з яких: заборгованість по основній
сумі кредиту - 22012,90 грн., заборгованість
за відсотками - 22322,18 грн., пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань по
договору - 4804,85 грн., інфляційні збитки -
4409,27 грн., штраф за прострочення платежу
- 360,00 грн., штраф за порушення вимог
кредитного договору - 2500,00 грн. (а.с. 5).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі не виконали своїх
зобов'язань перед кредитором, а тому
відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 1050
ЦК України з них підлягає стягненню на
користь позивача в солідарному порядку
сума заборгованості за кредитним
договором.

Проте погодитись з висновком суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для стягнення заборгованості
за кредитним договором з відповідача
ОСОБА_3 не можна, так як він не
відповідає обставинам справи.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
(акцепту) другою стороною. Ч. 1 ст. 640 ЦК
України передбачено, що договір є
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Ст. 207 ЦК України встановлені вимоги до
письмової форми правочину, а саме:
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, якими обмінялися сторони;
правочин вважається таким, що вчинений,
у письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами. Завдяки підписанню
тексту правочину сторонами
здійснюється ідентифікація цих осіб;
забезпечується визначеність того, що
певна особа особисто приймала участь у
вчиненні правочину; посвідчується
намір сторони прийняти на себе
зобов'язання відповідно до змісту
вчиненого правочину тощо.

Таким чином, виходячи з положень
зазначених норм матеріального права,
договір поруки, враховуючи, що він є
консенсуальним, вважається укладеним в
момент досягнення згоди сторін, про яку
свідчить підписання ними письмового
договору.

Оскаржуване рішення суду було ухвалено
без участі ОСОБА_3, вона не отримувала
копію позовної заяви ПАТ КБ «Надра», а
тому фактично була позбавлена
можливості здійснювати свої
процесуальні права та обов'язки,
заявити заперечення на позовну заяву.

Як в заяві про перегляд заочного
рішення, так і в доводах апеляційної
скарги ОСОБА_3 зазначає, що підпис в
договорі поруки від 18 червня 2008 року
від її імені в графі «поручитель»
здійснений не нею, а іншою особою з
наслідуванням її справжнього підпису.
З метою підтвердження своїх доводів
нею було заявлено клопотання про
призначення судової почеркознавчої
експертизи, яке було задоволено
колегією суддів.

З висновку судової почеркознавчої
експертизи № 18 від 11.03.2014 року та
додаткової судової почеркознавчої
експертизи 50 від 13.05.2014 року,
вбачається, що підпис в графі
«Поручитель» від імені ОСОБА_3 у
договорі поруки №07/2008/400493/0131 від 18
червня 2008 року, укладеного між ВАТ
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3,
виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою,
відповідно до зразків наданих на
дослідження (а. с. 162-166; 200-207).

Так як ОСОБА_3 не підписувала договір
поруки від 18 червня 2008 року №
07/2008/400493/0131, відповідно до положень ст.
ст. 547, 638, 640 ЦК України, вона не укладала
з ПАТ КБ «Надра» вказаний договір та не
брала на себе, передбачених ним
зобов'язань перед позивачем щодо
відповідальності за невиконання
зобов'язань позичальником ОСОБА_4, а
тому підстави для стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором
відсутні.

Враховуючи дані обставини колегія
суддів приходить до висновку, що
ухвалене рішення в частині стягнення
на користь ПАТ «КБ «Надра»
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_3 та розподілу судових витрат
підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3
ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В зв'язку з наявністю підстав для
відмови в задоволенні позову ПАТ «КБ
«Надра» до ОСОБА_3, судові витрати
понесені позивачем під час розгляду
справи в суді першої інстанції,
підлягають стягненню в дольовому
порядку з двох інших відповідачів:
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 У зв'язку з
задоволенням апеляційної скарги
понесені ОСОБА_3 судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 282 грн.
05 коп. та коштів сплачених за
проведення експертизи в розмірі 1800 грн.
96 коп. згідно вимог ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню на її користь з
позивача.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п.
п.1,3; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів
-

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 12 жовтня 2011 року в
частині стягнення з ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованості за кредитним договором
та розподілу судових витрат скасувати.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» в дольовому
порядку судові витрати за розгляд
справи в місцевому суді в сумі 684,09
гривень, тобто по 342,05 гривень з кожного.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_3 судові витрати,
понесені під час апеляційного
розгляду, в розмірі 2083,01 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -