ВДВС Деснянського РУЮ
Справа № 369/1932/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.,

за участю секретаря: Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Відділ державної виконавчої служби
Деснянського РУЮ у м. Києві про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,
посилаючись на те, що вона перебувала
з відповідачем у зареєстрованому
шлюбі з 18.11.1995 року по 24.09.1999 рік. В
шлюбі у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ватутінського районного
суду м. Києва від 06.05.199 року з
відповідача ОСОБА_2 було стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На виконання рішення суду про
стягнення аліментів на утримання
дитини був виданий виконавчий лист
№2-2097, який позивачкою було передано
до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві за
місцем проживання відповідача.

В 2000 році позивачка змінила
прізвище на ОСОБА_1, у зв'язку з
укладенням нового шлюбу.

За період призначення аліментів з 1
січня 2009 року по грудень 2013 року
аліменти відповідачем жодного разу
не сплачувались, внаслідок чого у
відповідача утворилась велика
заборгованість.

Згідно довідки про розрахунок
заборгованості по аліментам ОСОБА_2
виданої державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Клименко
О.О. від 24 грудня 2013 року
заборгованість складає 58 300 гривні 98
копійок.

Відповідно розмір неустойки (пені) за
період прострочення сплати аліментів
з 01 січня 2009 року по грудень 2013 року
становить 18 116 грн. 60 копійок.

Враховуючи викладене, позивач
просила стягнути з відповідача на її
користь неустойку за прострочення
сплати аліментів в сумі 18 116 грн. 60 коп.
на утримання сина ОСОБА_3 та понесені
витрати на правову допомогу розмірі
500 гривень.

У судовому засіданні позивач
позов підтримала, просила його
задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач позов
не визнав, просив відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи позовні
вимоги підтримав, не заперечував
проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмов докази, дійшов висновку,
щопозов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 18.11.1995 року по
24.09.1999 рік.

Від шлюбу сторони мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданого
09.08.1996 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Ватутінського
району м. Києва

24 вересня 1999 року сторони
розірвали шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2 від 24.09.1999 року виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Ватутінського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Рішенням Ватутінського районного
суду м. Києва від 06.05.199 року з
відповідача ОСОБА_2 було стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На виконання рішення суду про
стягнення аліментів на утримання
дитини був виданий виконавчий лист
№2-2097, який позивачкою було передано
до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві за
місцем проживання відповідача.

10 травня 2000 року позивачка уклала
шлюб з ОСОБА_5 та відповідно змінила
прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від 10.05.2000 року.

За період призначення аліментів з
1 січня 2009 року по грудень 2013 року
аліменти відповідачем жодного разу
не сплачувались, внаслідок чого у
відповідача утворилась велика
заборгованість.

Згідно довідки про розрахунок
заборгованості по аліментам ОСОБА_2
виданої державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Клименко
О.О. від 24 грудня 2013 року
заборгованість складає 58 300 гривні 98
копійок, що підтверджується
відповідно довідкою ВДВС Деснянського
РУЮ у м. Києві від 24.12.2013 року.

Відповідно розмір неустойки (пені)
за період прострочення сплати
аліментів з 01 січня 2009 року по
грудень 2013 року становить 18 116 грн. 60
копійок.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження», ч.
1 ст. 195 Сімейного кодексу України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилось їх
стягнення.

Відповідно до вимог ст. 194 Сімейного
кодексу України аліменти можуть бути
стягнуті за виконавчим листом за
минулий час, але не більш як за три роки,
що передували пред»явленню
виконавчого листа до виконання.

Згідно вимог ст. 196 Сімейного кодексу
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

За таких обставин суд, з"ясувавши
дійсні обставини справи та оцінивши в
сукупності зібрані докази, а також
керуючись ст. ст. 194-196 СК України, дійшов
висновку про задоволення позову
частково, і стягнення з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 5000 грн.

Зменшуючи розмір неустойки за
прострочення сплати аліментів в сумі
до 5000 грн. суд враховував матеріальний
стан відповідача, те, що він офіційно
не працює, та не має стабільного
доходу, враховуючи вищевикладене суд
прийшов до висновку про необхідність
задовольнити позов частково. В решті
вимог суд відмовляє у задоволенні
позову.

За змістом ст.ст. 79, 84 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать, в тому числі, витрати
на правову допомогу адвоката або
іншого фахівця в галузі права.

Позивачем не надано належних доказів
на підтвердження своїх вимог про
стягнення з відповідача понесених ним
витрат на правову допомогу у розмірі 500
грн., а тому вимога про стягнення витрат
на правову допомогу задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 194-196 СК України, ст. ст.
60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів в розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп. на користь
ОСОБА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії даного рішення
суду особою, яка його оскаржує.

Суддя

А.Я.Волчко