Справа № 639/4378/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2013 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря - Малойван
Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання, суд

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернулась представник КП «Харківські
теплові мережі» з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання, в якому
просила суд постановити рішення на
підставі якого стягнути в солідарному
порядку з відповідачів на користь КП
«Харківські теплові мережі»
заборгованість за послуги за опалення
місць загального користування в сумі
830,93 грн. та судові витрати в розмірі 243,60
гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що ухвалою Жовтневого
районного суду м. Харкова від 01.07.2013
року було скасовано судовий наказ
Жовтневого районного суду м. Харкова
про стягнення з відповідачів
заборгованості за надані послуги з
опалення.

Відповідач ОСОБА_1 у жовтні 2007 року
придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, в
якій встановлено автономне опалення.

Позивач зазначає, що розрахунок
використання теплової енергії, яка
приходиться на квартиру, відключену
від системи центрального опалення,
здійснюється згідно з п. 28 Правил
надання послуг централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води та водовідведення та
Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України №359 від 31.10.2006
року.

За період з 01.11.2007 року по 31.07.2012 року
відповідачі не в повному обсязі
сплачують за послуги опалення місць
загального призначення, у зв'язку з чим
мають заборгованість у сумі 830,93 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач і був
змушений звернутися до суду з даним
позовом.

16 червня 2014 року відповідач ОСОБА_1
надав суду письмові заперечення проти
прозову, в яких вказав, що із сумою
заборгованості він не згоден, оскільки
вона розрахована невірно, та за
невірний період.

23 червня 2014 року представник позивача
уточнила позовні вимоги у зв'язку із
помилкою в зазначені по батькові
відповідача ОСОБА_1, та вказала його
прізвище ім'я та по батькові, як ОСОБА_1.

Представник позивача, Павленко Л.М., яка
діє на підставі довіреності від 08.05.2013
р., в судовому засіданні позов
підтримала, просила суд його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти позову заперечував, просив суд
відмовити в його задоволенні, та
застосувати строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином у відповідності до вимог ЦПК
України, причини неявки суду не
повідомила.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, вважає, що
заявлений позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 01.07.203 року судовий наказ
Жовтневого районного суду м. Харкова
№2-н/2012/1255/2012 від 03.09.2012 року, виданий за
заявою КП «Харківські теплові мережі»
про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованості за послуги з
теплопостачання у сумі 830,93 грн. було
скасовано. (а.с. 5)

Згідно п.2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, у разі
скасування судового наказу заявлені
стягувачем вимоги можуть бути
розглянуті у позовному провадженні з
додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову.

Отже, позивач звернувся з вимогами про
стягнення з відповідачів на свою
користь заборгованості за послуги
теплопостачання у розмірі 830,93 гривень
в порядку позовного провадження.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 26.10.2007 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Право
власності зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 06.11.2007 року. (а.с. 6)

Згідно Технічних умов на відключення
квартири від централізованого
опалення №711/525 від 27.09.2006 року, в
квартирі АДРЕСА_1 встановлено
автономне опалення. (а.с. 8)

Як вбачається з матеріалів справи,
04.04.2008 року між КП «Харківські теплові
мережі» та ОСОБА_3 було укладено угоду
про оплату теплової енергії, яка
витрачається стояками і нагрівальними
приладами приміщень загального
користування багатоквартирного
житлового будинку при відключенні
окремої квартири від системи
централізованого опалення. Відповідно
до умов даної угоди, ОСОБА_3, яка є
власником квартири АДРЕСА_1
зобов'язалась при відключенні окремої
квартири від системи централізованого
опалення своєчасно оплачувати
кількість теплової енергії, яка
витрачається стояками і нагрівальними
приладами приміщень загального
користування багатоквартирного
житлового будинку згідно затвердженої
методики та за встановленими тарифами.
Угода укладена на один рік, та
вважається продовженою, якщо за місяць
до закінчення строку її дії одною із
сторін не буде письмово заявлено про
розірвання або перегляд. (а.с. 7)

Відповідно до п.28 Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
споживачі, які встановили у квартирі
багатоквартирного будинку
індивідуальні (автономні) системи
опалення, оплачують послуги з
централізованого опалення місць
загального користування будинку
відповідно до методики, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Так, власник квартири АДРЕСА_1
зобов'язаний сплачувати кількість
теплової енергії, яка витрачається
стояками і нагрівальними приладами
приміщень загального користування
багатоквартирного житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 317. Цивільного
Кодексу України, власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як встановлено у рішенні вище, та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач ОСОБА_1 є власником, а
відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та
проживає у вказаній квартирі. (а.с. 14)

Відповідачі є споживачами теплової
енергії за адресою: АДРЕСА_1. шляхом
відкриття особового рахунку №НОМЕР_1.
(а.с. 10)

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» № 1875
від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідачі мають заборгованість за
спожиту теплову енергію за період з
01.11.2007 року по 01.07.2012 року у сумі 830,93, що
встановлено Актом №1217 від 22.12.2006 року
та Відомістю нарахувань та сплати за
теплову енергію. (а.с. 9-10)

Актом №1217 від 22.12.2006 року також
встановлено, що заборгованість виникла
саме за спожиту теплову енергію за
опалення місць загального
користування у багатоквартирному
житловому будинку.

Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому
засіданні просив суд застосувати строк
позовної давності до вимог КП
«Харківські теплові мережі».

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Частина 2 ст. 267 ЦК України вказує, що
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що за
заявою позивача 03.09.2012 року Жовтневим
районним судом було винесено судовий
наказ, який в подальшому був
скасований.

Так, строк позовної даності має
застосовуватися до вимог про стягнення
заборгованості з 01.11.2007 року по 01.10.2009
року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд розглядає період
заборгованості з 01.10.2009 року по 01.07.2012
року.

Так, відповідно до Відомості
нарахувань та сплати за теплову
енергію, заборгованість відповідачів
за період з 01.10.2009 року по 01.07.2012 року
становить 580,48 грн.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Статтею 156 ЖК УРСР встановлено, що
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

У відповідності зі ст. 162 ЖК України,
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за
комунальні послуги визначаються
угодою сторін. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про те, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у
разі відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу або в разі
скасування судового наказу внесена
сума судового збору стягувачу не
повертається. У разі пред'явлення
стягувачем позову до боржника у
порядку позовного провадження сума
судового збору сплаченого за подання
заяви про видачу судового наказу
зараховується до суми судового збору,
встановленої за позовну заяву.

Так, з відповідачів в рівних частинах
підлягає стягненню судовий збір у сумі
243,60 грн., сплачений позивачем за
подання заяви про видачу судового
наказу та за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 99, 169,
208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 156, 160, 162
ЖК України, ст.ст. 256, 257, 264, 267, 317, 322 ЦК
України, п.28 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, у
солідарному порядку, на користь
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» заборгованість за
послуги з теплопостачання в місцях
загального користування в сумі 580,48 грн.
(п'ятсот вісімдесят гривень сорок вісім
копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, з кожного
окремо, на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» судовий збір по 121,80 грн. (сто
двадцять одна гривня вісімдесят
копійок).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович