РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/6102/13-ц

провадження у справі № 2/0285/1737/13

07 квітня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді
Коцюби О.М.,

за участю секретаря
Махновецької Х.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Мартинюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Новоград-Волинський справу за позовом
ОСОБА_1 до Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму та
профспілкового комітету
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму про
поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

23.12.2013 року до суду звернувся ОСОБА_1 з
позовом до Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму про
поновлення на роботі. Свій позов
обґрунтовує тим, що його, відповідно до
наказу № 286 від 13.05.1996 року, прийнято на
посаду механіка по ремонту
промислового обладнання УВМ
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму.
Наказом № 152-к від 28.11.2013 року його було
звільнено із займаної посади на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул).
Дії відповідача вважає незаконними.
Посилається на те, що його відсутність
на роботі була викликана необхідністю
належним забезпеченням устаткування
майстерні. Посилається на те, що він
ходив по магазинах вибрати світильники
до станків. Однак, відповідач без
достатніх та належних правових підстав
визнав це прогулом та звільнив його з
роботи. Крім цього, профспілковий
комітет надав згоду на його звільнення
без дослідження доказів. Тому позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
та просить поновити його на роботі та
стягнути заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

13.01.2014 року позивач подав заяву про
залучення у якості відповідача
профспілкового комітету
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму,
оскільки у позові він пред'являє
позовні вимоги до нього (а.с. 46).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.
Крім цього, ОСОБА_1 додатково пояснив,
що вказані дії щодо звільнення його з
роботи є помстою керівництва за те, що
він у червні 2012 року звернувся із
письмовою заявою до
Новоград-Волинського МВ УМВС України
та повідомив про факт зникнення з
майстерні Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму
двох станків. Працівниками міліції
проводилась відповідна перевірка в
установі та винесена постанова про
відмову в порушенні кримінальної
справи (а.с 37).

Представник відповідача Мартинюк В.В.
позовні вимоги не визнав, заперечив
проти задоволення вимог.

Суд, заслухавши сторін, свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, дослідивши
матеріали справи та давши їм належну
оцінку, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до наказу
Новоград-Волинського машинобудівного
технікуму № 286 від 13.05.1996 року ОСОБА_1
прийнято на роботу механіком
промислового обладнання УВМ, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с. 70).

Наказом № 21 від 16.01.2002 року
Новоград-Волинський машинобудівний
технікум перейменовано в
Новоград-Волинський
промислово-економічний технікум (а.с.
70).

05.11.2013 року заступником директора
технікуму ОСОБА_4 у присутності
заступника директора з
адміністративно-господарської роботи
ОСОБА_15, інженера з охорони праці
технікуму ОСОБА_14, майстра виробничого
навчання ОСОБА_16, було складено акт про
те, що 05.11.2013 року ОСОБА_1 був відсутній
на роботі протягом 4 годин, з 13.00 до
кінця робочого дня. Цього ж дня
вказаний акт був затверджений
директором технікуму ОСОБА_18 (а.с. 92).

06.11.2013 року ОСОБА_1 надав пояснення щодо
відсутності на робочому місці
обґрунтовуючи тим, що разом із
колективом перебував на заготівлі
березових віників (а.с. 25).

12.11.2013 року Новоград-Волинський
промислово економічний технікум
надіслав подання Голові
профспілкового комітету
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму про
отримання згоди на звільнення ОСОБА_1
за прогул (а.с. 8).

20.11.2013 року було проведено засідання
профспілкового комітету та складено
відповідний протокол № 12. Із вказано
протоколу випливає, що ОСОБА_1 повністю
визнав свою провину та просив
вибачення. Вказав, що у своїй
пояснювальній записці надав
неправдиву інформацію. У протоколі
також зазначено, що на засіданні
профкому був присутній директор
технікуму ОСОБА_18, який не є членом
профкому. У своїх поясненнях ОСОБА_18
зауважив, що профком має дати згоду на
звільнення ОСОБА_1 за прогул. Однак, із
дослідженого протоколу засідання
профкому випливає, що жоден із членів
профкому, що виступали, не висловили
власної думки про надання згоди на
звільненні ОСОБА_1 за прогул. Натомість,
надавали пропозиції ОСОБА_1
звільнитися за власним бажанням чи за
угодою сторін. За результатами
засідання профспілковий комітет
одностайно ухвалив надати згоду на
звільнення ОСОБА_1 за прогул без
поважних причин (а.с. 76, 77).

22.11.2013 року профспілковим комітетом
надіслано директору технікуму
повідомлення про надання згоди на
звільнення ОСОБА_1 за прогул (а.с. 79).

25.11.2013 року наказом директора
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму
ОСОБА_18 № 191-о визнано для ОСОБА_1 робочі
години з 13.00 по 17.00 05.11.2013 року прогулом
без поважних причин та за грубе
порушення трудової дисципліни
застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення (а.с. 9).

28.11.2013 року наказом директора
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму
ОСОБА_18 № 152-к ОСОБА_1 звільнено із
займаної посади з 29.11.2013 року.

У судовому засіданні свою відсутність
позивач пояснив тим, що він ходив по
магазинах вибрати світильники до
станків, оскільки, на його думку, вони
застарілі та не забезпечують виконання
норм охорони праці та техніки безпеки.
Щоб провести їх заміну потрібно було
визначити які саме світильники, за яку
ціну та у яких магазинах можна їх
придбати. А, оскільки він являється
механіком по ремонту вказаних станків,
то має більший досвід у їхньому виборі.

Вищевказані пояснення ОСОБА_1
спростовують посилання представника
відповідача Мартинюка В.В. про те, що
вибір та закупівля обладнання до
станків не входить до посадових
обов'язків ОСОБА_1

Крім цього, відповідно до п. 1.9
Функціональних обов'язків механіка
навчально-виробничих майстерень
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму,
затверджених директором технікуму та
головою профспілкового комітету (далі -
Функціональні обов'язки), механік несе
відповідальність за збереження майна,
обладнання, оснастки, інструментів,
тощо, яке знаходиться в
навчально-виробничому корпусі і на
виробничих дільницях, своєчасно
проводить нагляд, технічне
обслуговування, ремонт і поновлення
устаткування майстерень, дотримується
правил техніки безпеки, виробничої
санітарії і пожежної безпеки в
навчально-виробничому корпусі у
відповідності до чинного
законодавства.

Також, п. 3.7. Функціональних обов'язків
на ОСОБА_1 покладена організація
підготовки і одержання матеріалів,
необхідних для
планово-попереджувальних і поточних
ремонтів, запасних частин, інструменту,
тощо, складання ескізів та
специфікації на запасні частини,
проведення необхідних записів в
паспорти на устаткування. Також, п. 3.12
передбачає сприяння оновленню та
удосконаленню матеріально-технічної
бази технікуму.

Перераховані обов'язки механіка також
узгоджуються із поясненнями позивача.
Вибір світильників до станків можна
віднести до організації щодо
поновлення устаткування майстерні,
організації підготовки матеріалів для
необхідних попереджувальних і
поточних ремонтів та сприянню
оновленню та удосконаленню
матеріально-технічної бази технікуму.

Однак, судом береться до уваги, що такі
дії проводилися ОСОБА_1 без відома
керівництва. ОСОБА_1 мав можливість
повідомити безпосереднього керівника
про те, що він відлучається із свого
місця роботи для таких цілей.

Але суд приймає до уваги мету з якою
ОСОБА_1 залишив своє місце роботи, яка
виключає без поважність його
відсутності на роботі.

Також у судовому засіданні ОСОБА_1
пояснив, що йому порадили написати
пояснювальну про те, що він у цей час
перебував на заготівлі березових
віників, оскільки про це є відповідний
наказ і там перебували його колеги.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що заходив
до ОСОБА_1 близько 13 год. 20 хв. та говорив
з ним біля 5 - 10 хв.

Крім цього, свідок ОСОБА_11 також
підтвердив, що 5.11.2013 року він зустрів
ОСОБА_1 у місті близько 15 год. ОСОБА_1
пояснив, що ходить по робочих питаннях.
Розмовляли з ним близько 10 хв.

Покази свідка узгоджуються з
поясненнями позивача та підтверджують
факт перебування позивача за
територією технікуму по робочих
питаннях.

Свідок ОСОБА_13, яка працює лаборантом
технікуму і являється членом профкому,
пояснила, що ОСОБА_1 сказав, що був дома.
Вказала, що працівники не хочуть
працювати з ОСОБА_1 На запитання
головуючого пояснила, що серйозних
наслідків через відсутність на роботі
ОСОБА_1 не настало.

Свідок ОСОБА_8, заступник голови
профкому, пояснила, що ОСОБА_1 зізнався,
що його не було на роботі. Вказала, що
профспілкою, при винесенні рішення про
надання згоди на звільнення ОСОБА_1,
була врахована думка колективу який не
підтримує його.

Свідок ОСОБА_9, також підтвердила, що
ОСОБА_1 визнав, що його на роботі не
було. Також пояснила, що ОСОБА_1 раніше
до дисциплінарної відповідальності не
притягувався.

Свідок ОСОБА_10 також пояснила, що
ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєному.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що навчальний
час у технікумі з 8 до 13 години. ОСОБА_1
хороший фахівець, останні час любить
щоб його просили, до відповідальності
не притягувався, як працівник
влаштовував. Про світильники ОСОБА_1
йому нічого не казав.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 також
засвідчили, що ОСОБА_1 зізнався про
прогул. Крім цього, на запитання
головуючого ОСОБА_7 пояснив, що
стягнень ОСОБА_1 раніше не мав.

Свідок ОСОБА_4, заступник директора,
пояснив, що він склав акт у кінці
робочого дня. Протягом дня часто
заходив у майстерню і бачив, що ОСОБА_1
на місці не було. Те що ОСОБА_1 був
відсутній на роботі з обіду було
з'ясовано зі слів працівників цеху.
ОСОБА_1 при поясненні причини
відсутності на роботі сказав, що був на
заготівлі віників. ОСОБА_4
охарактеризував ОСОБА_1 як
безініціативного. Підтвердив, що
раніше до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 не
притягувався.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 також
підтвердили, що ОСОБА_1 на робочому
місці після 13 години 05.11.2013 року не було.
Дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1
раніше не застосовувалось.

ОСОБА_16 додатково пояснив, що у період
відсутності ОСОБА_1 вийшов з ладу один
із станків. Внаслідок цього студенти
були змушені працювати за один станком,
що викликало збій і графіку навчання.
Тому відсутність ОСОБА_1 завдало шкоду
навчальному закладу.

Пояснення свідка ОСОБА_16, які
надавалися ним 14.03.2014 року, щодо
завдання шкоди технікуму не
узгоджуються із поясненнями
попередніх свідків (ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_13,), які надавали пояснення 06.03.2014
року, та засвідчили, що жодної шкоди
технікуму відсутністю ОСОБА_1 не
завдано. Крім цього, представником
відповідача Мартинюком В.В. у
засіданнях, що передували допиту
свідка ОСОБА_16, також надавались
пояснення про те, що шкоди технікуму
відсутність ОСОБА_1 не завдала.

Окрім цього, суд відкидає як доказ
характеристику ОСОБА_1 від 26.03.2014 року
та протокол зборів трудового колективу
технікуму від 26.03.2014 року та звертає
увагу на те, що 26.03.2014 року колективом
технікуму проводилися збори на якому
розглядалося питання про затвердження
характеристики ОСОБА_1 після звернення
його до суду з позовом про поновлення
на роботі (а.с. 135, 136).

Суд розцінює пояснення свідка ОСОБА_16
щодо завдання шкоди технікуму,
проведення зборів трудового колективу
і затвердження ними характеристики
ОСОБА_1, з подальшим її поданням до суду,
як штучне збирання доказів на
підтвердження правомірності
звільнення ОСОБА_1 за прогул.

Відповідачем не надано суду жодного
доказу не те, що ОСОБА_1 неналежно
виконував свої посадові обв'язки
раніше. Крім цього, було підтверджено,
що позивач жодного разу не
притягувалися до дисциплінарної
відповідальності.

Крім цього, суд приймає до уваги те, що
відсутність на робочому місці ОСОБА_1
не завдало шкоди технікуму, позивачем
свою вину визнано. На засіданні
профспілкового комітету ОСОБА_1 щиро
розкаявся у скоєному. Однак,
профспілковим комітетом не взято до
уваги визнання вини працівником, щире
каяття, вік працівника, професійні
якості, стаж роботи, те що раніше до
дисциплінарної відповідальності не
притягувався, відсутність завданої
шкоди установі. Посилання
профспілкового комітету на те, що існує
небажання трудового колективу
працювати з ОСОБА_1 у жодному разі не
може бути підставою надання згоди на
звільнення його за прогул без поважних
причин, що викликає позбавлення
працівника роботи та джерел доходу.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що
на засіданні профспілкового комітету
був присутній директор технікуму
ОСОБА_18, який наполягав на наданні
профспілковим комітетом згоди на
звільнення ОСОБА_1. Усі члени
профспілкового комітету являються
працівниками технікуму.

Ст. 43 Конституції України проголошує,
що кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується.

Ч. 6 цієї статті вказує, що громадянам
гарантується захист від незаконного
звільнення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана або звільнення.

Ст. 149 КЗпП України передбачає, що до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Отже, на підставі вищевикладеного суд
дійшов висновку, що
Новоград-Волинський
промислово-економічний технікум
наклало дисциплінарне стягнення у виді
звільнення за скоєний проступок на
позивача незаконно, не з'ясувавши усіх
обставин справи та не врахувавши
відсутність у нього дисциплінарних
стягнень.

Крім цього, профспілковий комітет
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму при
наданні згоди також не врахував
визнання вини працівником, щире каяття,
вік працівника, професійні якості, стаж
роботи, те що раніше до дисциплінарної
відповідальності не притягувався,
відсутність завданої шкоди установі.

Тому, накази директора технікуму
ОСОБА_18 № 191-о від 25.11.2013 року, № 152-к від
28.11.2013 року та рішення профспілкового
комітету про надання згоди на
звільнення ОСОБА_1 за прогул є
незаконними та несправедливими.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП
України при винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік.

Згідно п. 32 постанови ПВС України № 9
від 06.11.92 року «Про практику розгляду
судами трудових спорів» у випадках
стягнення на користь працівника
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в зв'язку з незаконним
звільненням він визначається за
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
заробітку за останні два календарні
місяці роботи. При цьому враховуються
положення Порядку обчислення
середньої заробітної плати (далі -
Порядку), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р.
№ 100.

П. 5 розділу 4 Прядку зазначає, що
нарахування виплат у всіх випадках
збереження середньої заробітної плати
провадиться виходячи з розміру
середньоденної (годинної) заробітної
плати.

Відповідно до п. 8 розділу 4 Порядку
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Відповідачем надано довідку про
середньомісячну заробітну плату
ОСОБА_1 (а.с. 13).

Оскільки позивачі були звільнені у
листопаді 2013 року, то середньоденна
заробітна плата повинна рахуватися за
вересень-жовтень 2013 року.

Так, 1772,02 грн. + 1939,02 грн. = 3711,04 грн.
(сумарний дохід за два попередні
місяці).

У вересні 2013 року кількість робочих
днів становить 21, у свою чергу у жовні
теж 23. 21+23=44. 3711,04 грн. /44 днів=84,34 грн.
(середньоденна заробітна плата)

Кількість робочих днів вимушеного
прогулу становить 89 дні.

Отже, 84,34*89=7506,26 грн.

Тому, сума стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу становить по
7506,26 грн.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника.

Крім цього, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК
України з позивача на користь держави
слід стягнути судовий збір у розмірі 487
грн. 20 коп..

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 81, 88, 208, 209, 211-215,
367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму та
профспілкового комітету
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму про
поновлення на роботі задовольнити.

Визнати незаконним рішення
профспілкового комітету
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму від
20.11.2013 року про надання згоди на
звільнення ОСОБА_1 за прогул без
поважних причин.

Визнати незаконним наказ директора
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму №
191-о від 25.11.2013 року про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1.

Визнати незаконним наказ директора
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму №
152-к від 28.11.2013 року про звільнення за
прогул без поважних причин ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді механіка по
ремонту промислового обладнання УВМ
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму.

Стягнути з Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
29.11.2013 року по 07.04.2014 року в сумі 5650 грн. 70
коп. (п"ять тисяч шістсот п"ятдесят) грн.
70 коп.

Стягнути з Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму на
користь держави судовий збір у розмірі
487 грн. 20 коп.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді механіка по ремонту
промислового обладнання УВМ
Новоград-Волинського
промислово-економічного технікуму
допустити до негайного виконання.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну і резолютивну
частини у судовому засіданні 07.04.2014
року.

Повний текст рішення складено 11.04.2014
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня виготовлення
повного тексту рішення.

Головуючий
О.М. Коцюба