Номер провадження 2/522/1776/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Шенцевої О.П.

за участю секретаря - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Порто-Франківський» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом,
що був уточнений, до КП ЖКС
«Порто-Франківський», у якому просять
стягнути на свою користь з відповідача
матеріальну шкоду у розмір 52 912 грн.,
моральну шкоду 40 000 гривень, судові
витрати у розмірі 3 300 грн. та 1 058,38 грн.

У своєму позові позивачі посилаються
на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з
батьками проживають в 2-кімнатний
квартирі АДРЕСА_1.

02 листопада 1990 року рішенням № 650
Жовтневий райвиконком надав ОСОБА_3 з
членами сім'ї вказану квартиру
загальною площею з верандою 43,49м2.

На даний час власниками квартири є
позивачі. Квартира знаходиться в
одноповерховій будівлі (колишніх
майстерень), підлога з дощок,
опалювання пічне, без ванни, з шиферною
покрівлею, дерев'яним перекриттям і
перегородками, оббиті дранкою і такі,
що обмазані глиною. Будинок АДРЕСА_1 є
комунальною власністю Одеського
міськвиконкому і обслуговується КП ЖКС
«Порто-франківський». З дня вселення і
по теперішній день у вказаному будинку
КП ЖКС "Порто-франківський" жодного
разу не проводився капітальний ремонт.
З цього приводу зробилися непридатними
водостічна система і покрівля,
внаслідок чого постійно заливає
квартиру, меблі, побутову техніку,
книги та інше майно, сиплеться глина.

Внаслідок чого позивачам заподіяна
матеріальна шкода у розмірі 52 912 грн.

Крім того, позивачі вважають, що у
наслідок невиконання відповідачем
своїх обов'язків їм заподіяна моральна
шкоду, яку вони оцінюють у 40 000 гривень.

У судовому засіданні представник
позивачів підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
задоволенні позову відмовити, з
підстав наведених у запереченнях на
позов.

Вислухавши пояснення представника
позивачів, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власниками
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних
частках.

На початку 2006 року з райадміністрації
була комісія і, у відповіді №Б-930 від
17.03.2006р. повідомили, що "квартира
знаходиться в антисанітарному стані і
вимагає проведення капітального
ремонту, і це питання буде розглянуто
за умови додаткового фінансування".

З 2006 року позивачі неодноразово
зверталися до відповідача та органів
місцевого самоврядування з проханням
скласти акт про залиття, провести
позачерговий безкоштовний ремонт
покрівлі і квартири. Останні раз
звернулися 16.10.2013 року після заливу
квартири.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що до повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить:
управління об'єктами у сфері
житлово-комунальних послуг, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належи утримання та
ефективної експлуатації».

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги"
балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонту. Відповідно до ч. 2 ст. 25
вказаного закону, управитель
зобов'язаний забезпечити здійснення
профілактичних, поточних, капітальних
і аварійних ремонтів (п. 8).

Згідно з ч. 2 ст. 21 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги" виконавець
зобов'язаний розглядати у визначений
законодавством термін претензії і
скарги споживачів (п сплачувати
споживачеві компенсацію за
перевищення встановлених термінів
проведення аварійно-відновних робіт (п.
8), своєчасно за власний рахунок
проводити роботи по усуненню виявлених
неполадок, пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з його вини (п.10).

27 грудня 2013 року ПП «Одеським
науково-дослідним центром експертних
досліджень ім. Скибинського С.С.»
складено висновок №124/2013 судової
будівельно-технічної експертизи,
відповідно до якого:

1) Дах (покрівля) житлового будинку
АДРЕСА_1 на момент проведення
експертизи, знаходиться в
незадовільному технічному стані.

Приміщення квартири НОМЕР_1 (відділочні
матеріали) на момент проведення
експертизи, знаходяться в
незадовільному технічному стані.

2) причиною систематичного залиття
квартири є «незадовільний технічний
стан конструкцій даху, наявність
дефектів в покрівельному матеріалі,
відсутність проведеного ремонту даху
житлового будинку НОМЕР_2».

3) Згідно Розрахунку шкоди,
доданого до позову (л.с. 3), ринкова
вартість завданої шкоди від залиття
квартири по зіпсованому майну та
витрати на ремонт складають 105838,89 грн.
Експерт не проводив дослідження
вказаного Розрахунку шкоди на
правильність складення.

4) Кошторис ремонтно-будівельних
робіт (з урахуванням ринкової вартості
будівельних матеріалів), які необхідно
провести по ремонту квартири, духу і
покрівлі складає (з урахуванням НДС) - 52
912,00 (п'ятсот дві тисячі дев'ятсот
дванадцять) грн.

Таким чином, враховуючи ту обставину,
що на відповідача покладено обов'язок
належного утримання будинку АДРЕСА_1
матеріальна шкода завдана позивачам
внаслідок залиття їх квартири у
розмірі 52 912 гривень підлягає стягненню
з відповідача КП ЖКС
«Порто-Франківський».

Щодо позовних вимог про стягнення
моральної шкоди, то суд вважає, що ці
вимоги підлягають частковому
задоволенню на підставі
нижченаведеного.

Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Таким чином, з урахуванням характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення, суд вважає
необхідним стягнути в розмірі 1000 грн.

Крім того, відповідно до положень
статті 88 ЦПК України з відповідача
підлягають стягненню понесені судові
витрати за оплату проведення судової
будівельно-технічної експертизи - 3 300
гривень та судовий збір у розмірі 529,12
гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2 матеріальну шкоду у
розмірі 52 912 гривень, моральну у сумі 1 000
гривень та судові витрати за оплату
проведення судової
будівельно-технічної експертизи - 3 300
гривень та судовий збір у розмірі 529,12
гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:

03.04.2014