АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1970/14
інстанції Кузьменко А.Д.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 18 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі: За участю
прокурора:Калюжному О.О. Волкової Н.М.

розглянувши в режимі відеоконференції
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Херсонської області на
ухвалу Чаплинського районного суду
Херсонської області від 16 травня 2014
року у цивільній справі за позовом
прокурора Чаплинського району
Херсонської області в інтересах
держави до Чаплинської районної
державної адміністрації Херсонської
області, Спілки громадян власників
великої рогатої худоби «Зелений лан»
про визнання незаконним (недійсним)
розпорядження голови Чаплинської
районної державної адміністрації та
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року прокурор
Чаплинського району Херсонської
області в інтересах держави звернувся
до суду з позовом до Чаплинської
районної державної адміністрації
Херсонської області, Спілки громадян
власників рогатої худоби «Зелений лан»
про визнання незаконним (недійсним)
розпорядження голови Чаплинської
районної державної адміністрації та
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки.

Ухвалою Чаплинського районного суду
Херсонської області від 16 травня 2014
року провадження у вказаній вище
справі закрито.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Херсонської області,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати та справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

В письмових запереченнях представник
Чаплинської районної державної
адміністрації просить апеляційну
скаргу відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявлений спір відноситься до
юрисдикції адміністративних судів,
оскільки позовні вимоги заявлені до
суб'єкта владних повноважень щодо
здійснення ним управлінських функцій.

Однак такі висновки суду не можна
визнати обгрунтованими з огляду на
наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що у
порядку цивільного судочинства
розглядаються справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст.ст. 2,17 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства;
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено,
що справа адміністративної юрисдикції
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень(п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Органи виконавчої влади або органи
місцевого самоврядування, які
одночасно здійснюють владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, у
земельних правовідносинах виступають
як представницькі органи суб'єкта
власності - народу України,
територіальної громади власників
землі щодо права розпорядження,
притаманного власнику.

Такий висновок випливає з положень
статей 13-14, 140-143 Конституції України,
статей 11,16,167,169,374 ЦК України, статей
80,84,123,124,127,128 ЗК України, якими
врегульовано порядок розпорядження
землею.

Рішення органу місцевого
самоврядування або державної
адміністрації про надання земельної
ділянки суб'єкту у власність або у
користування втілює волевиявлення
власника землі і реалізується у
цивільних правовідносинах з
урахуванням вимог ЗК України,
спрямованих на раціональне
використання земельних ділянок як
об'єктів нерухомості (власності).

Відтак, помилковим є
віднесення до публічно-правових спорів
за участю органів виконавчої влади та
самоврядування, пов'язаних з наданням
земельної ділянки господарюючим
суб'єктам у власність або у
користування, з оформленням цих прав,
укладенням договору, реєстрацією прав
на земельну ділянку, договорів оренди
земельної ділянки, суперфіцію тощо,
видачею документів, що посвідчують
право власності або користування
земельними ділянками.

При цьому невід'ємним критерієм
розмежування справи, що розглядається
за правилами цивільного судочинства,
від справи, що розглядається за
правилами адміністративного
судочинства, є характер спірних
правовідносин.

Вищевказані адміністративні
правовідносини між органами місцевого
самоврядування або виконавчої влади та
суб'єктами не надають спору, що з них
виник, публічно-правового характеру,
оскільки повноваження, які
реалізуються органами місцевого
самоврядування або виконавчої влади у
цих відносинах, не є владними, а носять
лише організаційно-розпорядчий
характер

Віднесення до адміністративного
судочинства правовідносин, пов'язаних
з набуттям права власності (оренди) на
землю, має наслідком порушення засад
цивільного і земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Частиною другою цієї статті визначено
перелік основних способів захисту
цивільних прав і інтересів, серед яких
припинення правовідношення та
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Отже, незважаючи на те, що відповідачем
у справі є орган місцевого
самоврядування - суб'єкт владних
повноважень, зазначений спір не є
публічно-правовим, не стосується
захисту прав, свобод і інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органу місцевого
самоврядування, оскільки цей орган,
приймаючи оскаржуване рішення, не
здійснював владних управлінських
функцій на основі законодавства у
межах тих функцій, що містяться в КАС
України, тобто, між сторонами відсутня
така ознака публічно-правового спору
як підпорядкування одного учасника
відносин іншому.

Даний спір виник із цивільних
правовідносин та згідно з підставою й
предметом позову стосується права
користування земельною ділянкою
зазначених у позовній заяві сторін і
спору щодо прийняття рішення про
передачу землі у користування шляхом
укладення договору оренди земельної
ділянки, правовий захист якого
регулюється положеннями ЗК України,
Закону України «Про оренду землі» та
розглядається на підставі норм
цивільного судочинства згідно із
положеннями ст. 15 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала суду про закриття
провадження у справі, як постановлена в
порушення норм діючого законодавства,
підлягає скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Херсонської області
задовольнити.

Ухвалу Чаплинського районного суду
Херсонської області від 16 травня 2014
року скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: