справа № 619/6253/13-ц
провадження 2/619/928/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року
Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді
Якименко Л.О.

при секретарі
Ломановій І.А.

за участю
представників

позивачів
ОСОБА_1,

третьої особи
ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дергачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_2 про
поновлення порушеного права та
виселення.

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися з позовом в
Дергачівський районний суд
Харківської області до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_2 про
поновлення порушеного права та
виселення.

В підтвердження позову позивачі
посилаються на те, що згідно ордеру №
1077 від 22 лютого 2010 року, виданого
Солоницівською селищною радою
Дергачівського району Харківської
області, позивачі отримали квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В
кімнаті площею 17,1 кв.м. проживає після
вселення дочка позивачів - ОСОБА_2 з
неповнолітньою дитиною ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а друга кімната площею 9,5
кв.м. призначена для проживання
позивачів по справі.

З вини відповідачів, які перешкоджають
позивачам вселитися в їх кімнату, вони
змушені тимчасово проживати у молодшої
доньки за адресою: АДРЕСА_2.

Добровільно звільнити кімнату
відповідачі відмовляються. Крім того,
відповідачі підговорили дочку
позивачів ОСОБА_2 про передачу їм
їхньої кімнати.

29 липня 2013 року відповідачі разом з
їхньою донькою ОСОБА_2 звернулися до
Солоницівської селищної ради з заявами
про передачу їм кімнати позивачів без
відома та згоди позивачів. Селищна рада
їм відмовила в задоволенні заяв.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5
позовні вимоги підтримала і пояснила,
що квартиру яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 отримала вона. На даний час в
квартирі безлад, антисанітарія.
Квартира потребує переобладнання.
ОСОБА_2 ущемляє права неповнолітньої
дитини - ОСОБА_1, все продала з квартири.
Основний квартиронаймач ОСОБА_2.
Приміщенням в квартирі розміром 9,5 кв.м.
користується ОСОБА_6 і ОСОБА_10 За
проектом ця кімната з 2009 року є
житловою, даний проект є в селищній
раді. В спірній квартирі вона не
проживає з 2013 року, ключів від квартири
не має. Квартира АДРЕСА_1 не
правитизована, точніше документи на
приватизацію не підготовлені мв
повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не
з'явився, в письмовій заяві просив
справу розглядати за його відсутності,
свої позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 позовні
вимоги не визнає і пояснила, що
зареєстрована в гуртожитку по АДРЕСА_1.
В 2006 році жильці гуртожитку вирішили
надати будинку статус житлового
будинку. Кімнатою, яку бажає відібрати
у неї ОСОБА_5, вона користується
протягом 10 років, а ОСОБА_10
користується 25 років. В 2008 році
гуртожиток отримав статус житлового
будинку. В 2008 році вона підписала з ЖЕКГ
договір і їм повинні були видати ордер.
Ордер видали на 16 кв. м., а на кімнату 9,5
кв.м. вона ордер не отримала, так як її
оформили на себе ОСОБА_5. ОСОБА_5 вона
ніколи не бачила в кв. АДРЕСА_1, вони
ніколи там не жили.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явилася, в письмовій заяві просила
відмовити в задоволенні позову, а
справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_10 позовні вимоги не
визнає і пояснив, що проживає в АДРЕСА_1
з 1989 року. Статус гуртожитку було
змінено в 2008 році на житловий будинок.
Перед приватизацією він отримав
довідку, що має 39 кв.м. Квартиру
приватизував в 2013 році. Кімнати 9,5 кв.м.
в технічному паспорті не має, але він
сплачує комунальні платежі за цю
кімнату.

Відповідач ОСОБА_11 в судове засідання
не з'явилася, в письмовій заяві позовні
вимоги не визнала, просила відмовити в
задоволенні позову, а справу
розглядати за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала і пояснила, що вона вселилася в
квартиру АДРЕСА_1 восени 2003 року. З
моменту вселення позивачі в квартирі №
31 не проживали і не проживають.
Відносини з батьками були нормальні, її
мати запропонувала їй побутову кімнату
забрати собі. Вона повірила матері, в
зв'язку з чим дозволила прописатися
батькам. Мама приходила до неї у
квартиру, так як прописана в цій
квартирі. але батьки в ній ніколи не
проживали. Із заявою про перевод
побутової кімнати 9,5 кв.м. в статус
житлової вона не зверталася.
Приватизувати квартиру вона хотіла на
дочку ОСОБА_12, але приватизація не
відбулася. Вона не проти щоб кімнатою 9,5
кв.м. користувалися ОСОБА_6 і ОСОБА_10

Представник третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 заперечував проти позову і
пояснив, що згідно з ордером за лютий 2010
року кімната 9,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1
не мала статусу житлового приміщення.
Право власності не зареєстровано в БТІ.
Квартира є комунальною власністю.
Позивачі не проживають в цій квартирі.
Основний квартиронаймач ОСОБА_2 і тому
лише вона може звертатися з позовом до
суду. Позивачам необхідно відмовити в
позові.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, як докази по справі,
з'ясувавши обставини справи, вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що
згідно ордеру № 1077 від 22 лютого 2010 року,
виданого виконавчим комітетом
Солоницівською селищною радою
Дергачівського району Харківської
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
неповнолітня ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримали квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Вищевказаний ордер
виданий на підставі рішення виконкому
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області № 22 від 09 лютого 2010 року. (а.с. 4).

Позивачі посилаються на те, що
тимчасово проживають за адресою:
АДРЕСА_2, так як відповідачі ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 проживають за
адресою: АДРЕСА_1 і відмовляються
звільнити їхнє житло - кімнату площею 9,5
кв.м.

29 липня 2013 року відповідачі разом з
ОСОБА_2 звернулися до Солоницівської
селищної ради з заявами про передачу їм
кімнати площею 9,5 кв.м. Селищна рада їм
відмовила в задоволенні заяв. (а.с. 9).

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК
України є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Докази
мають бути належними (ст. 58 ЦПК України)
та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

За ордером № 54 від 10 вересня 2002 року
ОСОБА_14 було надано в гуртожитку
АДРЕСА_2 на сім'ю з одного чоловіка. (а.с.
58).

За ксерокопією ордера № 1077 від 22 лютого
2010 року, виданого виконавчим комітетом
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
неповнолітня ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримали квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Вищевказаний ордер
виданий на підставі рішення виконкому
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області № 22 від 09 лютого 2010 року.
Основний квартиронаймач - ОСОБА_2.
Оригінал зазначеного ордеру суду
наданий не був. За даними ордеру житло
видане на сім'ю з 4-х осіб житловою
площею 26,6 кв.м., яке складається з 2-х
кімнат. У суда викликає сумнів
достовірність зазначеної в ордері
інформації стосовно розміру житлової
площі, так як лише за рішенням
виконкому Солоницівської селищної
ради Дергачівського району
Харківської області № 197 від 13.12.2011 року
побутовому приміщенню площею 9,5 кв.м.
було надано статус житлового
приміщення і передано його в
користування ОСОБА_2 (а.с. 60).

За копією технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1 від 10 лютого 2012 року
вказано, що квартира має 2 житлові
кімнати житловою площею 26,6 кв. м.: одна
кімната - 17,1 кв.м., друга кімната - 9,5 кв.
м. (а.с. 10-11). Суд приходить до висновку,
що на момент видачі ордера у 2010 році
кімната 9,5 кв. була побутовою і не мала
статусу житлової, але з незрозумілих
підстав житлова площа була вказана в
ордері з урахуванням побутового
приміщення 9,5 кв.м.

У відповідності до акта депутата
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району ОСОБА_15 від 04
жовтня 2010 року встановлено, що у
кімнаті квартири АДРЕСА_1, яка на праві
приватної власності належить ОСОБА_2,
ОСОБА_13, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають
незаконно гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с. 7).
Суд не приймає до уваги зазначений
доказ, так як судом було встановлено, що
квартира АДРЕСА_7 не приватизована і на
праві приватної власності не належить
ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно рішення виконавчого комітету
Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області від 14.04.2009 року № 96 - надано
побутове приміщення між квартирами № 31
та № 33 на п'ятому поверсі в будинку № 15
по вулиці Пушкіна в с. Солоницівка в
користування ОСОБА_2.

Згідно повідомлення заступника
начальника КП «БТІДРР» № 119 від 19.03.2014
року документи на приватизацію
квартири АДРЕСА_1 були здані 23 грудня 2011
року. КП «БТІДРР» підготовило
документи для приватизації квартири, а
саме: технічний паспорт на квартиру;
свідоцтво про право власності на житло
на ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
приватній спільній частковій
власності; розпорядження органу
приватизації; приватизаційні платіжні
доручення. КП «БТІДРР» видало
документи для підписання в КП
«Солоницівське підприємство теплових
мереж» та оформлення в ощадбанку. На
теперішній час документи по
приватизації квартири в бюро повернуті
частково, а саме копії платіжних
доручень на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_13.
(а.с. 84).

Згідно акту депутата Солоницівської
селищної ради ОСОБА_16 складено цей акт
в тому, що ОСОБА_2 мешкає з
неповнолітньою дочкою ОСОБА_13 за
адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 1955 р.н. (мати)
та ОСОБА_4, 1956 р.н. (батько) на даний час
за цією адресою не мешкають і ніколи не
мешкали. Про що свідчать сусіди:
ОСОБА_17, який мешкає за адресою АДРЕСА_1,
ОСОБА_18, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10.
(а.с. 87).

Згідно повідомлення начальника КП
«БТІДРР» № 192 від 22.05.2014 року - квартира
АДРЕСА_1 не приватизована, свідоцтво
про право власності було виготовлено
на ОСОБА_2 в 14 частині, ОСОБА_4 в 14
частині, ОСОБА_5 в 14 частині, ОСОБА_13 в 14
частині. Свідоцтво про право власності
в бюро не зареєстровано, так як житлові
чеки використано не всіма членами
сім'ї, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_13,
крім ОСОБА_2. (а.с. 105).

У відповідності до ст. 64 ЖК УРСР члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки ,
що випливають з договору найму жилого
приміщення Судом було достовірно
встановлено, що позивачі ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не проживають за адресою
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 116 ЖК УРСР, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Пленум Верховного Суду України у
постанові № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» у п. 17 звертає увагу на те, що
при триваючій антигромадській
поведінці виселення винного може
статися і при повторному порушенні,
якщо раніше вжиті заходи попередження
або громадського впливу не дали
позитивних результатів. Маються на
увазі, заходи попередження, що
застосовуються судами, прокурорами,
органами внутрішніх справ.
Вищевказаних доказів про необхідність
виселення відповідачів позивачі суду
не надали. Крім того, основний
квартиронаймач ОСОБА_2 вимоги про
виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 тв
ОСОБА_9 не висуває.

Керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України,
ст.ст. 64, 116 ЖК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення вступної і резолютивної
частини рішення апеляційної скарги
через Дергачівський районний суд.
Строк виготовлення мотивувальної
частини рішення 21 червня 2014 року.

Суддя:
Якименко Л.О.