26.06.2014 Єдиний
унікальний № 371/665/14-ц
Провадження №2/371/292/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Миронівський районний
суд Київської області

в складі:головуючого-судді Пархоменко
В.М.

при секретарі- Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миронівці в порядку ч.2
ст.197 ЦПК України цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики

встановив:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача боргу за договором позики,
посилаючись на те, що він 09.11.2012року
позичив відповідачеві гроші у сумі 31 000
грн.терміном на три дні, тобто до
12.11.2012року, про що позичальник надав
йому розписку.

Однак, у зазначений термін, ні до даного
часу відповідач свої зобов"язання щодо
повернення коштів не виконав.

Просить стягнути з відповідача на його
користь суму боргу в розмірі 31 000грн., 15
810грн.00коп.- три проценти річних від
простроченої суми, а також судові
витрати.

У судове засідання позивач та його
представник не з"явилися, подали до
суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності, позовні вимоги
підтримали, просять їх задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач повторно у судове засідання
не з"явився, про день і час розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчать розписки про вручення
йому судових повісток, причини неявки
суд не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надсилав.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши в сукупності
наявні у справі письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики
укладається в письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа,-
незалежно від суми.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України
на підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом установлено, що 09.11.2012року
позивач позичив відповідачеві гроші у
сумі 31 000 грн.терміном на три дні, тобто
до 12.11.2012року, про що позичальник надав
йому розписку.

Однак, у зазначений термін, ні до даного
часу відповідач свої зобов"язання щодо
повернення коштів не виконав.

Враховуючи зміст розписки та положення
ч.2 ст.1047 ЦК України суд приходить до
висновку про наявність між сторонами
договірних стосунків у вигляді
договору позики, а тому суд вважає, що
вимога позивача про стягнення боргу за
договором позики грунтується на нормах
чинного законодавства, що
регламентують спірні правовідносини і
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1050 ЦК України передбачені
правові наслідки порушення договору
позичальником. Якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов"язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Для розрахунку 3% річних формула
наступна: суму боргу ділять на 365
(кількість днів у році), множать на 3 (3%)
річних, потім множать на кількість днів
прострочення платежу, ділять на 100
(31000грн.:365х3х594:100=1513грн.47коп.)

Таким чином, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути три
проценти річних від простроченої суми
боргу в розмірі 1513грн.47коп.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, у судове засідання не з"явився,
своїх заперечень з приводу заявлених
позовних вимог на їх спростування чи
підтвердження не надав.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача слід стягнути
сплачені ним і документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам у розмірі
325грн.13коп.

На підставі ст.ст.526,611,625,1046,1047,1049,1050 ЦК
України,

Керуючись ст.ст. 8,10,11,60,209,212-215,218 ЦПК
України,суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 31
000грн. боргу за договором позики; три
проценти річних від простроченої суми
боргу у розмірі 1513грн.47коп.; судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 325грн.13 коп., а всього стягнути 32
838грн.60коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в Апеляційний суд
Київської області через Миронівський
районний суд в 10-денний строк з дня його
проголошення ,особами,які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення в той же
строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя підпис
В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя
В.М.Пархоменко