Дата документу 11.06.2014 Справа № 554/7508/14-ц
Справа №2/554/2547/2014
Рішення

Іменем України

11 червня 2014 року.

Октябрський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючої судді Сороки К.М.

При секретарі Ігнатенко С.Ю.

За участю представника
позивача ОСОБА_1

Представника
відповідача Сидоренко В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» в особі відділення
№51 ПАТ «Міський комерційний банк» про
стягнення суми депозиту та нарахованих
відсотків, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до
Октябрського районного суду м.Полтави
з позовом до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
в особі відділення №51 ПАТ «Міський
комерційний банк» про стягнення суми
депозиту та нарахованих відсотків,
посилаючись на те. що 11 лютого 2014 року
між позивачем та відповідачем в особі
начальника відділення №51 було
укладено договір строкового
банківського вкладу № 2630/51/157915 .

Відповідно до п. 1.2 Договору Позивач
передав, а Відповідач прийняв на
депозитний рахунок, грошові кошти у
сумі 124 500 дол.США (далі - Внесок) на
умовах Договору, вказане також
підтверджується квитанцією №6353 від
11.02.2014 року про отримання Відповідачем
124500 дол.США.

Відповідно до п. 1.2 Договору процентна
ставка за користування Внеском
протягом строку су складала 6,7 % річних.

Відповідно до п. 1.2 Договору строк
Внеску 28 днів до 11.03.2014 року

Відповідно до п. 1.7 Договору Відповідач
був зобов'язаний повернути позивачу
суму депозиту та нараховані проценти
шляхом видачі коштів через касу банку
або безготівкового перерахунку на
власний рахунок.

Згідно виписки банку від 24.03.2014 року,
відповідач мав повернути 124500,00 дол.США
суми депозитного вкладу та 648,78 дол.США
нарахованих процентів за період з
11.02.2014 року по 11.03.2014 року.

Однак, на даний час позивачу сума
Внеску разом з сумою нарахованих за
користування ним процентів
відповідачем не повернута та не
сплачена, що є порушенням умов
Договору.

24.03.2014 року позивачем було направлено
відповідачу платіжне доручення на
здійснення перерахування коштів на
його, позивача, рахунок в іншому банку,
яке залишається невиконаним до сих пір.

25.03.2014 року позивачем було направлено
відповідачу листа з проханням виконати
його платіжне доручення та пояснити з
яких причин воно не було виконано
24.03.2014р.

Ця заява також залишена відповідачем
без уваги та жодної відповіді на неї
позивач не отримав.

28.03.2014 року позивачем повторно було
направлено заяву відповідачу з
проханням виконати належним чином
умови Договору.

На цей лист відповідачем було надано
відповідь №12.3/1096 від 28.04.2014р. згідно
якої відповідач пропонує позивачу
повторно укласти депозитний договір,
при цьому жодних пояснень невиконання
належним чином умов Договору позивачу
надано не було.

За таких дій відповідача позивачем
було направлено скарги до Управління
НБУ у Полтавські області та до
обласного управління захисту справ
споживачів з приводу дій відповідача.

В отриманих відповідях вищевказані
установи рекомендували йому, позивачу,
звернутися до суду для захисту його
прав, як споживача банківських послуг.

Оскільки, відповідач не повернув
позивачу у визначені Договором строки
суму Внеску т не сплатив суму
нарахованих за користування ним
процентів, то відповідач порушив умови
Договору, оскільки такий його обов'язок
був ним передбачений.

Отже, вкладник за договором
банківського вкладу є споживачем
банківських послуг. Згідне п. 7 ч.І ст. 5
Закону України «Про судовий збір» та
ст. 24 Закону України "Про захист прав
споживачів" споживачі звільняються від
сплати державного мита за позовами, що
пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п.5, 7 ст. 110 ЦПК України,
дана справа підсудна Октябрському
районному суду м. Полтави, так як саме в
Октябрському районі м. Полтави було
укладено договір і він виконувався та
саме тут знаходиться відділення №51
Відповідача, де і було укладено договір
і куди було внесено кошти.

Позивач просив, стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», МФО 339339, що
знаходиться за адресою: 03141, м. Київ,
вул.. Солом'янська, 33 на користь ОСОБА_3 -
124 500,00 доларів США - суми депозитного
вкладу та 648,78 доларів США - нарахованих
процентів на суму вкладу.

Стягнути з Відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги та просив
задовольнити позов .

Представник відповідача Сидоренко В.М.
- просив відмовити в задоволенні
позову, з наступних підстав:

У зв'язку з відсутністю порушень умов
договору. Відповідно до умов Договору
строкового банківського вкладу
№2630/51/157915 від 11.02.2014 року укладеного між
ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та
гр.ОСОБА_3 вкладник розмістив
грошові кошти на депозиті, з
відсотковою ставкою за депозитом - 6,7%
річних.

Станом на 11.06.2014 року, відповідно до
Постанови Правління Національного
банку України від ЗО травня 2014 року N 328
уповноважені банки - зобов'язані
обмежити видачу (отримання) готівкових
коштів в іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати банків у межах до 15 000
(п'ятнадцять тисяч) гривень на добу на
одного клієнта в еквіваленті за
офіційним курсом Нацбанку.

Правління НБУ виконуються ПАТ «МІСЬКИЙ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК». Видача готівкових
коштів вкладникам здійснюється
відділеннями Банку за наявності
готівкових коштів в касі відділення
Банку.

У зв'язку з реагуванням Банку на заяву
Вкладника. На заяву вх. № 1211 від 28.03.2014
року, що надійшла до Банку від
вкладника, Банком було надано
вмотивовану відповідь, згідно п.1 ст. 20
ЗУ «Про звернення громадян», у місячний
строк, з пропозицією розмістити кошти
шляхом укладання Договору строкового
банківського вкладу.

Представник відповідача зазначив, що
Банк виконав та виконує всі необхідні
вимоги покладені на нього, відповідно
чинного законодавства та умов
договору, і вважає вимоги позовної
заяви безпідставними у зв'язку з чим,
керуючись статтею 27 Цивільного
процесуального кодексу України, просив
відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представників сторін,
вивчивши надані суду докази, прийшов до
висновку про задоволення вимог
позивача.

Судом встановлено, що 11 лютого 2014 року
між позивачем та відповідачем в особі
начальника відділення №51 було
укладено договір строкового
банківського вкладу № 2630/51/157915 .(а.с.4,5).

Відповідно до п. 1.2 Договору Позивач
передав, а Відповідач прийняв на
депозитний рахунок, грошові кошти у
сумі 124 500 дол.США на умовах Договору,
вказане також підтверджується
квитанцією №6353 від 11.02.2014 року про
отримання Відповідачем 124500
дол.США.(а.с.б).

Відповідно до п. 1.2 Договору процентна
ставка за користування Внеском
протягом строку су складала 6,7 % річних.

Відповідно до п. 1.2 Договору строк
Внеску 28 днів до 11.03.2014 року Відповідно
до п. 1.7 Договору Відповідач був
зобов'язаний повернути позивачу суму
депозиту та нараховані проценти
шляхом видачі коштів через касу банку
або безготівкового перерахунку на
власний рахунок.

Згідно виписки банку від 24.03.2014 року,
відповідач мав повернути 124500,00 дол.США
суми депозитного вкладу та 648,78 дол.США
нарахованих процентів за період з
11.02.2014 року по 11.03.2014 року.

Однак, на даний час позивачу сума
Внеску разом з сумою нарахованих за
користування ним процентів
відповідачем не повернута та не
сплачена, що є порушенням умов
Договору.

24.03.2014 року позивачем було направлено
відповідачу платіжне доручення на
здійснення перерахування коштів на ,
позивача, рахунок в іншому банку, яке
залишається невиконаним до сих пір.

25.03.2014 року позивачем було направлено
відповідачу листа з проханням виконати
його платіжне доручення та пояснити з
яких причин воно не було виконано
24.03.2014р.

Ця заява також залишена відповідачем
без уваги та жодної відповіді на неї
позивач не отримав.

28.03.2014 року позивачем повторно було
направлено заяву відповідачу з
проханням виконати належним чином
умови Договору.

На цей лист відповідачем було надано
відповідь №12.3/1096 від 28.04.2014р.

згідно якої відповідач пропонує
позивачу повторно укласти депозитний
договір, при

цьому жодних пояснень невиконання
належним чином умов Договору позивачу
надано

не було. "

За таких дій відповідача позивачем
було направлено скарги до Управління
НБУ у Полтавські області та до
обласного управління захисту справ
споживачів з приводу дій відповідача.

В отриманих відповідях вищевказані
установи рекомендували , позивачу,
звернутися до суду для захисту його
прав, як споживача банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509
Цивільного кодексу України та змісту
Договору останній є зобов'язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є йог невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строї встановлений договором
або законом.

Оскільки, відповідач не повернув
позивачу у визначені Договором строки
суму Внеску т не сплатив суму
нарахованих за користування ним
процентів, то відповідач порушив умови
Договору, оскільки такий його обов'язок
був ним передбачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися д суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу
України за договором банківського
вклад (депозиту) банк, який прийняв від
вкладника грошову суму, зобов'язаний
виплачуват: останньому таку ж суму та
проценти на неї на умовах і в порядку,
встановленому договором

Згідно ст. 1060 ЦК договір банківського
вкладу може бути укладений на будь-яких
умовах які не суперечать закону. В
основному, це депозитні вклади на
умовах видачі вкладу на перш; вимогу
(«до запитання») та строкові вклади.

Незалежно від виду вкладу, банк
зобов'язаний видати суму вкладу або
його частину на першу вимогу
вкладника-фізичної особи і не може
зменшувати суму вкладу шляхом
застосування штрафних санкцій,
невиплати процентів за вкладом чи
інших можливих форм відшкодування
збитків банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України
договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором.

Стаття 633 цього Кодексу дає визначення
поняття публічний договір: публічним є
договір, в якому одна сторона -
підприємець взяла на себе обов'язок
здійснювати продаж товарів, виконання
робіт або надання послуг кожному, хто
до не звернеться (роздрібна торгівля,
перевезення транспортом загального
користування, послуги зв'язку, медичне,
готельне, банківське обслуговування
тощо). Умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Отже, вкладник за договором
банківського вкладу є споживачем
банківських послуг. Згідно п. 7 ч.І ст. 5
Закону України «Про судовий збір» та
ст. 24 Закону України "Про захист прав
споживачів" споживачі звільняються від
сплати державного мита за позовами, що
пов'язані з порушенням їх прав.

Судові витрати необхідно стягнути з
відповідача.

Викладене підтверджується матеріалами
справи в їх сукупності.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.
ст. 525, 633, 1058, 1060 ЦК України, ст. 22 Закону
України "Про захист прав споживачів",
п.7. ч.І ст.5 Закону України «Про судовий
збір», ст. ст. 5,10,60,212-215.218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК», МФО 339339, що знаходиться за
адресою: 03141, м. Київ, вул.. Солом'янська,
33 на користь ОСОБА_3

Сергійовича - 124 500,00 доларів США - суми
депозитного вкладу та 648,78 доларів США
-нарахованих процентів на суму вкладу.

Стягнути з відповідача ПАТ «Міський
комерційний банк» судові витрати на
користь держави в сумі 3654 грн.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Полтавської області через Октябрський
районний суд М.Полтави.

СуддяК. М. Сорока