Провадження № 2/522/832/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.

за участю секретаря: Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа КП «ЖКС
«Фонтанський»- "Про відшкодування
матеріальної та моральної
шкоди,завданої залиттям квартири",-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом,
який у подальшому неодноразово
уточнювала, та за останніми вимогами
просила суд стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача
матеріальну шкоду в розмірі 25 684 грн. та
суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідачі по
справі є власниками квартири, яка
розташована над квартирою позивача.
14.06.2008 року в квартирі позивача стався
залив, через недбале відношення до
сантехнічного обладнання
відповідачів, а саме забиття кухонного
каналізаційного стояка, внаслідок
чого квартиру позивача було залито, що
завдало їй матеріальної та моральної
шкоди, що стало підставою звернення до
суду з даним позовом.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 15.09.2010 року
позовні вимоги задоволено частково.

Відповідачі, скориставшись своїм
правом подали до суду заяву про
перегляд вищезазначеного заочного
рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 09.12.2011 року заочне рішення від
15.09.2010 року скасовано, справу
призначено до розгляду в загальному
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 надали заяву про відкладення
розгляду справи в зв'язку з тим, що вони
не можуть бути присутні в судовому
засіданні з поважних причин, яких саме
не вказали, доказів не надали, тому суд
вважає, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 не з'явились до суду без
поважних причин, це повторна неявка до
судового засідання відповідачів.
Відповідач ОСОБА_3, в судовому
засіданні 17.02.2014 року позов не визнала,
заперечувала з приводу його
задоволення, пояснила суду, що залив
відбувся з вини мешканців квартири
АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_4 до судового
засідання з'явилась, заперечувала з
приводу задоволення позову.

В провадженні суду справа знаходиться
тривалий час, суд вважає, що
відповідачі неодноразово не
з'являються до судових засідань,
зловживаючи своїми процесуальними
правами, тому було ухвалено
продовжувати судовий розгляд.

Представник КП ЖКС «Фонтанський» до
судового засідання не з'явився, про
дату, час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, вивчивши експертний висновок,
заслухавши експерта, суд прийшов до
висновку щодо можливості часткового
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до п.п.3,5 п.7 Правил
користування приміщенням житлових
будинків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 45 від
24.01.2006 року, власник та наймач ( орендар)
квартири зобов'язаний дотримуватись
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг,
пожежної і газової безпеки, санітарних
норм і правил; використовувати
приміщення житлового будинку за
призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони
є рівними учасниками судового розгляду
та на підставі ст.60 ЦПК України повинні
довести належними доказами обставини,
як в обґрунтування заявлених позовних
вимог, також щодо заперечень за
позовом.

Судом встановлено, що 10.06.1997 року
позивач придбала квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу, укладеного на
Одеській універсальній товарній біржі
« Центр», копія якого наявна в
матеріалах справи ( а.с.6-7).

З довідки - витягу з домової книги, про
склад сім'ї та реєстрацію вбачається,
що в даній квартирі проживає позивач та
інші члени її сім'ї : донька ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та син ОСОБА_8( а.с.9)

Відповідачі по справі є співвласниками
квартири АДРЕСА_3, на підставі
свідоцтва про право власності на
житло, виданого 23.01.2001 року № 057 Органом
приватизації державного житлового
фонду Приморського району ( а.с.69).

14.06.2008 року в квартирі позивача виник
залив, що підтверджується актом,
складеним 14.06.2008 року комісією
дільниці № 1 КП « ЖКС « Фонтанський», з
якого вбачається, що причиною заливу є
засмічення мешканцями квартири
АДРЕСА_3 кухонного каналізаційного
стояку (а.с. 11).

Відповідачі по справі в судовому
засіданні наголошували на тому, що
залив квартири позивача стався в
результаті заливу з вищерозташованої
квартири АДРЕСА_2 та надали до суду
акти від 08.08.2011 та 20.10.2011 років, складені
комісією КП « ЖКС « Фонтанський» ( а.с.70).

В судовому засіданні були допитані в
якості свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
які пояснили, що в день, коли було
затоплено квартиру позивача, а саме
14.06.2008 року вони піднялись до квартири
АДРЕСА_3, в якій проживають відповідачі,
вони подзвонили в двері, однак їм ніхто
не відкрив. Після того як привезли з
роботи ОСОБА_5 і він відкрив вхідні
двері в квартиру АДРЕСА_3 вони побачили,
що на кухні в раковині складений
посуд, з якої витікає вода через верх,
кран відкритий, з нього текла вода.

З метою встановлення що саме стало
причиною залиття квартири позивача, чи
перебувають пошкодження, завдані
квартирі позивача у
причино-наслідковому зв'язку із
залиттям 14.06.2008 року та який розмір
вартості відновлювальних робіт,
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 15.03.2013 року по справі була
призначена будівельно-технічна
експертиза.

З експертного висновку №1298 від 09.07.2013
року, наданого судовим експертом
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз
вбачається, що причини заливу квартири
АДРЕСА_1 виявити не вбачається
можливим оскільки з моменту заливу
(14.06.2008 рік) минув тривалий час; експерт
зробила висновок, що приміщення
кв.АДРЕСА_3 попало під залив водяного
потоку з кв. АДРЕСА_2, згідно актів від
08.08.2011 року та 20.10.2011 року, вартість
відновлювально-ремонтних робіт кв.
АДРЕСА_1 складає 25 684 грн. ( а.с.177-183).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_12
пояснила, що у зв'язку з спливом часу
від дня залиття точної причини залиття
встановити неможливо, встановити
давність заливу кв. АДРЕСА_3 з кв.
АДРЕСА_2 також неможливо.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 Цивільного
кодексу України способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Зазначене підтверджується ч. 1 ст. 22 ЦК
України, згідно якої, особа, якій
завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Крім того, ч.
3 даної статті встановлено, збитки
відшкодовуються у повному обсязі,
якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Ст.. 1192 ЦК України передбачено, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є
витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Згідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.03.1992р. №6
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Тобто, для притягнення особи до
відповідальності за завдання шкоди,
необхідно встановити такі обставини,
зокрема, особу, винну у завданні шкоди,
розмір шкоди, протиправність дій особи
та причинний зв'язок між протиправними
діями та завданою шкодою.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її
завдала.Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом не приймаються до уваги
твердження відповідачів про те, що
14.06.2008 року залив квартири позивача
стався з вини мешканців квартири
АДРЕСА_2, розташованої поверхом вище
квартири відповідачів, оскільки даний
залив кв. АДРЕСА_3 , відповідачі
зафіксували в 2011 році, згідно актів
залив старий, але коли саме він
відбувся не встановлено, а в квартирі
позивача залив стався в 2008 році, що
підтверджується актом (а.с.11).

Враховуючи пояснення свідків,
допитаних в судовому засіданні,
попереджених про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих свідчень, які пояснили, що
14.06.2008 року бачили, що залив кв.АДРЕСА_1
стався по причині того, що в кв.АДРЕСА_3
був відкритий кран на кухні, з якого
бігла вода і виливалась через верх
мийки, яка була забита посудом, вода
розливалась по підлозі квартири
АДРЕСА_3 і просочувалась в кв.
АДРЕСА_1,суд вважає, що залив квартири
позивача стався з вини відповідачів, та
що, позивачем доведено та матеріалами
справи підтверджено, що позивачу
завдані внаслідок залиття квартири
збитки у розмірі 25 684 грн..

Тому, враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що сума у розмірі 25 684 грн.,
підтверджена експертним висновком,
необхідна позивачу для проведення
ремонтно-відновлювальних робіт та
підлягає стягненню з відповідачів на
користь позивача.

Відповідачі не надали до суду належних
та допустимих доказів на підставу
своїх заперечень, а саме того, що залив
кв. АДРЕСА_1 14.06.2008 року стався з вини
мешканців квартири АДРЕСА_2, висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 1298 від 09.07.2013 року не
підтверджує , що пошкодження від
залиття, наявні в квартирі позивача, і
сліди від залиття, наявні в квартирі
відповідачів стали наслідком однієї
події залиття 2008 року.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.
3 ЦПК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних прав, свобод чи
інтересів у спосіб, передбачений
законом або договором.

Позивач в своєму позові також просить
суд стягнути солідарно з відповідачів
суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

У відповідності до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4 від
31.03.1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати,
зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Разом з тим, згідно Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", зокрема п. 4 вказаної постанови
визначено, що у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.
Постановою передбачено, що оскільки
відшкодування моральної шкоди
регулюється законодавчими актами, то
необхідно з'ясувати характер
правовідносин сторін і встановлювати,
якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної
шкоди при даному виді правовідносин.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди не
зазначено, з яких міркувань позивач
виходила, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується, не
надала ніяких доказів причино-
наслідкового зв'язку між поведінкою
відповідачів та його моральними
стражданнями.

Таким чином, позивач не надала доказів
на підтвердження факту заподіяння їй
відповідачами моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, не обгрунтувала, з чого вона
виходила, визначаючи розмір заподіяної
йому шкоди.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Таким чином, з урахуванням тієї
обставини, що відповідачами було
завдано позивачу матеріальну шкоду,
суд вважає, що позов є законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає
частковому задоволенню, у частині
стягнення моральної шкоди суд вважає
за необхідне відмовити за
недоведенністю.

Керуючись ст.ст. 3,15,16, 22, 23, 1166,1167 ЦК
України, ст. ст. 7, 8, 10, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа КП «ЖКС
«Фонтанський»- "Про відшкодування
матеріальної та моральної
шкоди,завданої залиттям квартири",-
задовольнити частково.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 суму
матеріальної шкоди в розмірі 25 684 грн.

В задоволенні іншої частині позовних
вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя:
Р.Д. Абухін