Справа № 357/528/14-ц Головуючий у І
інстанції Гапоненко А.П.Провадження №
22-ц/780/3739/14 Доповідач у 2 інстанції
ІгнатченкоКатегорія 58
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Малорода О.І.,
Волохова Л.А.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, треті особи комунальне
підприємство Білоцерківської міської
ради житлово-експлуатаційна контора №
7, комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
завданої залиттям квартири, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року позивачі звернулися до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого посилалися на те,
що їм на праві спільної часткової
власності належить трьохкімнатна
квартира АДРЕСА_1. 23 листопада 2013 року
квартиру позивачів було затоплено
водою з вини ОСОБА_1, який є власником
квартири НОМЕР_1, яка розташована
поверхом вище квартири позивачів. В
зв'язку з тим, що квартира була залита
водою, позивачі звернулися до
відповідача, сусідів та у ЖЕК-7 з
вимогою зафіксувати факт залиття
квартири. 26 листопада 2013 року комісією,
в яку входили працівники ЖЕК-7, сусіди,
був складений акт про залиття квартири.
Комісія прийшла до висновку, що в
квартирі відповідача, а саме в
туалетній кімнаті виникла аварійна
ситуація - порив труби гарячого
водопостачання. Акт також був
підписаний відповідачем. Залиттям
квартири позивачам були спричинені
матеріальні збитки, а також завдана
моральна шкода, яка полягає в порушенні
їхнього права власності внаслідок
пошкодження квартири водою, позивачі
зазнали не мало переживань та
страждань з приводу пошкодження
їхнього майна, перенесли нервовий та
психологічній стрес. Крім того, залиття
квартири створило для позивачів
дискомфорт та нервове напруження,
оскільки вони постійно відчувають в
квартирі сирість, вологу та запах
цвілі. Враховуючи, що відповідач
добровільно відшкодувати завдані
збитки не бажає, позивачі просять суд
стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь
заподіяну матеріальну шкоду внаслідок
залиття квартири у розмірі 19 436,75 грн.,
що складає вартість виконання
ремонтно-відновлювальних робіт
оздоблення пошкодженої квартири,
компенсацію за заподіяну моральну
шкоду в розмірі 3 000 грн., витрати по
сплаті судового збору та витрати на
проведення оцінки вартості
ремонтно-відновлювальних робіт та
визначення розміру шкоди в розмірі 800
грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у солідарному
порядку заподіяні матеріальні збитки
внаслідок залиття квартири у розмірі 19
436,75 грн., 1 000 грн. на відшкодування
завданої моральної шкоди, витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243,60
грн. і витрати на проведення оцінки
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт та визначення розміру шкоди в
розмірі 800 грн., а всього 21480,35 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 22
квітня 2014 року відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає рішення таким, що
ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
судом не доведено обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказав на помилковість висновку суду
про те, що транзитна труба центрального
опалення та гарячого водопостачання не
була прийнята на баланс КП
Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7
(далі ЖЕК-7) з причини відсутності акту
прихованих робіт, з огляду на відомості
зазначені в п. 3 акту від 19 вересня 2008
року, де зазначено про надання комісії
такого акту. Після прийняття комісією
автономного опалення в експлуатацію та
відключення його квартири від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання, транзитна труба була
прийнята ЖЕК № 7, як організацією
балансоутримувача будинку НОМЕР_2
автоматично.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить задовольнити, рішення
суду скасувати та ухвалити нове з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте, дане рішення не відповідає
вищевказаним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири, суд першої інстанції
виходив з того, що залиття квартири
позивачів сталося внаслідок недбалого
ставлення до інженерного обладнання та
несанкціоновано втручання у
внутрішньобудинкову систему
відповідача, як власника квартири
НОМЕР_1 який зобов'язаний здійснювати
належний контроль за сантехнічним
станом квартири. Також суд послався на
вимоги ст. ст. 151, 156 ЖК України, зокрема
на те, що власник квартири повинен
дбайливо ставитись до квартири,
забезпечувати її схоронність,
проводити за свій рахунок поточний та
капітальний ремонт.

Колегія суддів вважає, що з такими
висновками суду погодитися не можна,
поскільки вони не ґрунтуються на
матеріалах справи і зроблені в
результаті неправильного застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить позивачам на праві спільної
часткової власності.

23 листопада 2013 року сталося залиття
вищевказаної квартири, що
підтверджується відповідним актом
ЖЕК-7 від 26 листопада 2013 року і не
заперечується сторонами.

Згідно вказаного акту, причиною
залиття, аварії, що трапилась на
системі ЦО, ГВС (або ХВП), є порив
стоячої труби ГВП в туалеті НОМЕР_1 що
обумовлено наявністю прихованого
дефекту труби. Вказаний дефект
неможливо було виявити візуальним
оглядом мереж, так як в АДРЕСА_2
індивідуальне опалення та ГВП і дана
труба ГВП ізольована та опломбована КП
«Білоцерківтепломережа» (а.с25).

Розмір завданої майнової шкоди
позивачам встановлений звітом про
оцінку майна, визначення вартості
відновлювальних робіт № СЕ-00395/НМ від 2
грудня 2013 року та додатками до нього,
проведений ПП «Спілка Експертів» на
підставі відповідного сертифікату, на
замовлення позивачів.

Згідно даного звіту, матеріальний
збиток, спричинений залиттям квартири
АДРЕСА_3, відповідно кошторисного
розрахунку вартості
ремонтно-відновлювальних робіт,
становить 13 618,50 грн., вартість
матеріалів - 5 818,20 грн., а також
позивачами понесенні витрати за
проведення оцінки в сумі 800 грн.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Отже юридичною підставою для
відшкодування майнової та моральної
шкоди законодавцем передбачено
наявність таких складових елементі в
їх сукупності:

- протиправну поведінку особи;

- настання шкоди;

- причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та настанням
шкоди;

- вина завдавача шкоди.

Відсутність хоча б однієї із цих умов є
підставою для відмови у задоволенні
позову про відшкодування шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 у серпні 2008 року здійснив
встановлення в належній йому квартирі
АДРЕСА_4 автономне опалення та підігрів
води згідно «Робочого проекту»,
відключившись від центральної
транзитної труби гарячого
водопостачання.

Встановлення індивідуального опалення
та переобладнання внутрішньої
будинкової системи централізованого
опалення та гарячого водопостачання
було дозволено рішенням постійно
діючої комісії виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради з
розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання (далі ЦО і ГВП) від 16
квітня 2008 року.

У відповідній заяві ОСОБА_2 не
заперечував проти встановлення
автономного опалення в квартирі
АДРЕСА_4, що знаходиться поверхом вище
квартири позивачів.

14 серпня 2008 року інженером теплової
інспекції Князевим М.С. було складено
акт № 161 про відключення від системи ЦО
і ГВП квартири відповідача та
здійснено теплоізоляцію трубопроводів
з опалення та гарячого водопостачання,
які були опломбовані та проходять
через відключенні приміщення. При
цьому споживач зобов'язався допускати
працівників КП БМР
«Білоцерківтепломережа» для
проведення огляду стану теплоізоляції
транзитних стояків опалення та ГВП і
наявність пломб на них.

19 вересня 2008 року комісія виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради
з розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж ЦО і
ГВП у складі членів
комісії-представників: СО ПП «Океан
комфорт», яка виконувала всі роботи по
монтажу та відключенню, проектної
організації БЦ ФЕГГ ВАТ «Київоблгаз» -
Горобець А.М., заступника начальника
УЖКГ по житлу - Іванченко О.В.,
заступника начальника КОКП ВКГ
«Київоблводлоканал» - Сушко А.Г.,
головного інженера КП
«Білоцерківтепломережа» - Фурсенко С.А.
та інших, склала акт, який 23 вересня 2008
року був затверджений заступником
міського голови Магдич А.А., про
прийняття в експлуатацію
індивідуального опалення та
газопостачання квартири відповідача.

Зі змісту вказаного акту убачається, що
оглядом об'єкта було встановлено, що
монтажні та теплоізоляційні роботи
виконані згідно з проектом та виданими
технічними умовами, а п. 3 зазначено, що
комісії був виданий акт на приховані
роботи (а.с.99).

Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій N 529 від 20.05.2009,
витрати на технічне обслуговування
внутрішньо будинкових систем тепло-,
водопостачання, водовідведення (від
зовнішньої стіни будинку до
внутрішньої стіни квартири) і зливної
каналізації визначаються відповідно
до укладених договорів між власником
(балансоутримувачем) будинку або його
уповноваженою особою та організацією,
яка здійснює експлуатацію внутрішньо
будинкових систем. До цих витрат також
включаються витрати на ліквідацію
аварій на внутрішньоквартирних
мережах (від зовнішньої стіни квартири
до санітарно-технічного обладнання).

Суд першої інстанції задовольняючи
позов частково, не звернув уваги на те,
що між власником квартири НОМЕР_1 та КП
ЖЕК №7 28 жовтня 2011 року був укладений
Типовий договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (далі -
Договір), згідно якого вбачається, що
виконавець зобов'язаний, згідно п.п.13.3)
утримувати внутрішньобудинкові мережі
в належному технічному стані,
здійснювати їх технічне
обслуговування та ремонт (а.с.182,
зворот).

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

В даному випадку факт залиття квартири
позивача в зв'язку з поривом стояка
гарячого водопостачання
підтверджується зібраними у справі
доказами.

ОСОБА_1 доведено, що шкода, заподіяна
позивачу внаслідок залиття квартири,
заподіяна не з його вини.

Отже правова позиція третьої особи та
посилання суду не те, що транзитна
труба ЦО та ГВП не була прийнята на
баланс КП «Білоцерківської міської
ради ЖЕК № 7» з причини відсутності
акту прихованих робіт не відповідає
дійсним обставинам справи.

Таким чином після прийняття комісією
ЦО і ГВП автономного опалення в
експлуатацію та відключення квартири
відповідача від мереж ЦО і ГВП
транзитна труба була прийнята ЖЕК № 7,
як організацією балансоутримувача
будинку АДРЕСА_1 на баланс автоматично.

Прийняття на баланс внутрішньо
будинкові мережі квартири НОМЕР_1
підтверджується також п. 3 ч. 13 договору
від 28 жовтня 2011 року, укладеного між ЖЕК
№7 та ОСОБА_1, про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, за яким ЖЕК №
7 зобов'язався утримувати внутрішньо
будинкові мережі в належному
технічному стані, здійснювати їх
технічне обслуговування та ремонт,
вживати своєчасних заходів до
запобігання аварійним ситуаціям та їх
ліквідації, а також квитанціями про
сплату послуг за утримання будинків та
прибудинкових територій.

Відповідно до п.п. 2, 7 cт. 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» КП Білоцерківської міської
ради ЖЕК № 7», як балансоутримувач
будинку АДРЕСА_1 в якому розташована
квартири позивачів та відповідача,
зобов'язаний здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир,
приміщень та утримувати в належному
технічному стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживати
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій.

В порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення про відмову у позові,
на вказані обставини та вимоги закону
увагу не звернув; належним чином
позовні вимоги не перевірив; не
встановив усі обставини, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; не з'ясував,
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин та яка
правова норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Матеріали справи та договір від 28
жовтня 2011 року не містить будь яких
відомостей, або інформації, що
транзитна труба ГВП в квартирі НОМЕР_1
не обслуговується та не прийнята на
баланс ЖЕК №7. Також відсутні докази
того, що працівники третьої особи,
виконуючи свій обов'язок, здійснювали
огляд стану теплоізоляції транзитного
стояка опалення та ГВП і наявність
пломб на них у квартирі відповідача
після встановлення автономного
опалення та підігріву води.

Разом з тим добровільна та безкоштовна
заміна 28 листопада 2014 року
працівниками ЖЕК № 7 ділянки
трубопроводу ГВП свідчить про те, що
внутрішньо будинкові мережі квартири
ОСОБА_1 знаходяться на балансі ЖЕК № 7,
що було підтверджено свідками ОСОБА_12
та ОСОБА_13

Також слід зазначити, що покази
працівників ЖЕК № 7 підтверджуються
актом від 26 листопада 2013 року, який
затверджений начальником ЖЕК № 7 Балас
Ю.М., та в якому визначено, що прорив
стоячної (транзитної) труби ГВП в
туалеті квартири НОМЕР_1 обумовлено
наявністю прихованого дефекту труби, а
не втручанням відповідача.

Отже, висновок суду про те, що залиття
квартири позивачів сталося внаслідок
недбалого ставлення до інженерного
обладнання та несанкціонованого
втручання в внутрішньо будинкову
систему відповідача є необґрунтованим,
оскільки всі роботи по монтажу,
підключенню та відключенню,
виконувалися спеціалізованою
організацією ПП «Океан комфорт», у
відповідності до «Робочого проекту» та
виданими технічними умовами, що і було
підтверджено комісією ЦО і ГВП 19
вересня 2008 року, а подальший контроль
за здійсненням технічного
обслуговування та ремонтом внутрішньо
будинкових мереж згідно п. 2 та п. 7 ст. 21
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та договору від 28 жовтня 2011
року зобов'язався виконувати ЖЕК №7.
Крім цього труба ГВП була ізольована та
опломбована інженером КП
«Білоцерківтепломережа» і відповідач
до неї не мав доступу.

З урахуванням обставин справи, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов до помилкового висновку про
стягнення з ОСОБА_1В на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заподіяні
матеріальні збитки та моральну шкоду
внаслідок залиття квартири, оскільки
ділянки транзитної труби гарячого
водопостачання, на якій стався прорив,
внаслідок чого було затоплено квартиру
позивачів, перебуває на балансі КП
Білоцерківської міської ради
житлово-експлуатаційна контора № 7.

Звертаючи увагу, що в даному випадку
відсутня вина відповідача та
причинно-наслідковий зв'язок між його
діями та настанням шкоди для позивачів,
а також враховуючи, що позивачі не
скористалися правом на залучення
третьої особи КП Білоцерківської
міської ради житлово-експлуатаційна
контора № 7 в якості співвідповідача в
даній справі, суд апеляційної
інстанції процесуально не має права на
залучення до справи нових осіб чи
змінити їх правовий статус, а тому
судова колегія дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції про
часткове задоволення позову не
відповідає матеріалам справи, ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права і відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 209, 218
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 квітня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи
комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради
житлово-експлуатаційна контора №7,
комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
завданої залиттям квартири відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий

Судді: