Справа № 180/1358/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого:
судді Янжули О.С.

при
секретарі: Гащук І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в
обґрунтування позову вказавши на те, що
відповідно до умов договору № DNYJRX152630130
від 03.01.2008 року, ОСОБА_1 03.01.2008 року
отримав кредит у розмірі 2515,19 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку із порушенням зобов'язань за
кредитним договором, відповідач станом
на 15.04.2014 року має заборгованість 16914,64
грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом - 2316,22 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 148,06 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 616,20 грн.; пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 13834,16 грн.
Судовим наказом Марганецького
міського суду від 19.01.2009 року було
стягнуто заборгованість за вказаним
кредитним договором у сумі 4174,32 грн.
Різниця становить 12740,32 грн. Також
нараховано штраф (фіксована частина) у
сумі 500 грн. та штраф (процентна
складова) - 637,02 грн. загальна сума
заборгованості становить 13877,34 грн.

В зв'язку з тим, що відповідач не
виконує свої зобов'язання за Кредитним
договором, не сплачує проценти за
користування кредитом та не здійснює
повернення кредиту щомісячними
платежами, позивач просив стягнути на
його користь з відповідача
заборгованість в сумі 13877,34 грн., та
судові витрати, які складаються з
судового збору в сумі 243,60 грн.

Представник позивача до суду не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності у заяві
зазначив, що позовні вимоги не визнає,
просить суд застосувати строк позовної
давності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
умов договору № DNYJRX152630130 від 03.01.2008
року, Відповідач 03.01.2008 року отримав
строковий кредит у розмірі 2515,19 грн. на
строк по 03.01.2009 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1.0 % в місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом. Погашення
заборгованості здійснюється щомісячно
у період сплати, за який приймається
період з 19 по 24 число кожного місяця
позичальник повинен надати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 285,29 грн. для погашення
заборгованості за кредитним договором,
яка складається з заборгованості за
кредитом, відсоткам, комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є право відношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідач порушив умови кредитного
договору, внаслідок чого має
прострочену заборгованість в сумі 13877,34
грн.

Відповідач наполягає на застосуванні
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК
України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Умовами кредитного договору
передбачено, що погашення
заборгованості повинно здійснюватися
позичальником щомісяця в період з 19 по
24 число кожного місяця у сумі - 285,29 грн.
Кінцевий строк повернення кредитних
коштів 03.01.2009 року. Так, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Отже
перебіг строку позовної давності
починається з 25 числа того місяця у
якому позичальником не було здійснено
чергове погашення кредиту тобто з
25.03.2008 року.

Аналогічний висновок щодо перебігу
строку позовної давності міститься в
постанові Верховного Суду України від
6 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка згідно
зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для судів.

Оскільки позичальник не сплачував
щомісячний платіж у розмірі 285,29 грн. з
25.03.2008 року, то з 25.03.2008 року почався
перебіг строку позовної давності за
несплату вказаного платежу. Проте
правом дострокового звернення до суду
про стягнення заборгованості за
непогашення цього платежу як і
чергових платежів, останній з яких не
було здійснено позичальником - 24.03.2008
року, Банк не скористався.

При зверненні 14.05.2014 року позивача до
суду про стягнення заборгованості за
весь період невиконання позичальником
кредитних зобов'язань, слідує, що
позивачем пропущено 3-річний строк
позовної давності до основної вимоги,
а тому вважається, що сплив строк
позовної давності і до додаткових
вимог (пеня, штраф).

Обґрунтування позивача в позовній
заяві в частині того, що договір
щорічно пролонговується та на
теперішній час діє, тому строк
позовної давності не пропущено, суд
вважає необґрунтованими, оскільки
строк дії договору і термін виконання
зобов'язання в законодавстві
визначаються як різні поняття - ст.ст.
530, 631 ЦК України.

Враховуючи наведене, беручи до уваги
письмову заяву відповідача та в силу
дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити,
оскільки позивач порушив вимоги щодо
позовної давності для звернення до
суду.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 58,59,60,20,212,214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості
відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд протягом
десяти днів з дня тримання копії
рішення.

Суддя:
О. С. Янжула