Справа № 755/6751/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії, а саме:
демонтувати шафу в коридорі загального
користування та стягнення моральної
шкоди,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
вона проживає в АДРЕСА_2. Даний будинок
готельного типу з місцями загального
користування, а саме - кухнею та двома
душами на дев'ять сімей. Згідно ордеру
№ 9474 від 12.01.1983 року, виданого на
підставі рішення виконкому Ради
народних депутатів від 13.12.1982 року №
724/2, її колишньому чоловіку ОСОБА_4 на
сім'ю з трьох осіб, було надано кімнату
НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_1. Після
отримання кімнати, ОСОБА_4 виписався з
кімнати і на неї було переоформлено
особовий рахунок. Згідно ордеру № 3241
від 04.07.2005 року, виданого головою
Дніпровської районної державної
адміністрації м. Києва на підставі
розпорядження від 15.06.2005 року за № 789, їй
та її доньці та сину, було приєднано
кімнату НОМЕР_2 в квартирі АДРЕСА_1.
Вказані кімнати ними були
приватизовані в рівних долях. Її діти
вже стали повнолітніми, і між ними
склався порядок користування,
відповідно до якого вона користується
кімнатою НОМЕР_1, а її діти кімнатою
НОМЕР_2. Відповідач ОСОБА_2 є її сусідкою
по квартирі загального користування,
проживає та зареєстрована в кімнаті
НОМЕР_3, і є її власником. Разом з нею
проживає відповідач ОСОБА_3, місце
реєстрації якого їй (позивачу)
невідоме, проте який постійно
користується місцями загального
користування даної квартири, не
сплачуючи будь-яких витрат за
комунальні послуги. З 11.06.2012 року по
25.06.2012 року вона перебувала на
лікуванні в хірургічному відділенні
Дорожньої клінічної лікарні № 1 ст.
Київ південно-Західної залізниці, і
перенесла операцію. Її кімната НОМЕР_1
розташована в кінці загального
коридору в другому крилі від кухні.
Відповідачі побудували шафу, яка
знаходиться поряд з входом до її
кімнати, загороджує його і створює
пожежну небезпеку. Дана шафа вбудована
у стіну, і створює для неї великі
незручності у користуванні її
кімнатою, тим більше, вона з'явилася в
післяопераційний реабілітаційний
період після її виписки з лікарні.
Оскільки відповідачі відмовилися
добровільно демонтувати вбудовану
ними шафу на її вимогу, 09.07.2012 року вона
звернулася з відповідною заявою на ім'я
начальника ЖРЕО № 402. Майстер
територіальної дільниці Нижник С.В,.
було направлено на адресу відповідачки
ОСОБА_2 звернення з приводу
необхідності терміново прибрати місця
загального користування від сторонніх
предметів, оскільки цим порушуються
правила пожежної безпеки. Це звернення
отримав відповідач ОСОБА_3, який вказав,
що шафа постоїть на період проведення
ремонту, після якого її буде прибрано.
Звернення аналогічного змісту було
направлено на адресу відповідачки
09.08.2012 року ДП «Україна житло-сервіс».
Проте, відповідачі не реагували, не
зважаючи на те, що органами пожежної
безпеки було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. Кожного разу, несучи гарячі
каструлі з кухні до своєї кімнати вона
(позивач) ризикувала отримати опіки,
або інші травми, оскільки вбудована
шафа майже повністю перегороджує
прохід загальним коридором. 11.02.2013 року
майстер ЖРЕО № 402 вкотре направив
звернення з терміновим звільненням
місць загального користування у
зв'язку з порушенням правил пожежної
безпеки, та попередив про притягнення
до адміністративної відповідальності.
Відповідач ОСОБА_2 власноручно
написала, що у зв'язку з ремонтом в
кімнаті шафа тимчасово виставлена на
коридор, так як кімната дуже маленька,
після ремонту вона зобов'язалася шафу
прибрати. Таке саме звернення ОСОБА_2
отримала 13.08.2013 року. Намагаючись
покласти край цій проблемі, створеній з
вини відповідачів і уникнення судових
спорів, вона (позивач) зверталася із
заявами до Дніпровської районної
державної адміністрації в м. Києві та
до правоохоронних органів. Отримавши
відповіді, вона звернулася до суду.
Протягом тривалого часу, з липня 2012
року і до теперішнього часу вона
змушена звертатися до різних органів і
посадових осіб з приводу примушення
відповідачів добровільно демонтувати
шафу із загального коридору, постійно
перебуває в напрузі, уникати можливих
травм і опіків, побоюючись за пожежну
безпеку її майна, і всієї квартири в
цілому. Все це призвело до загострення
хронічних захворювань і уповільнення
процесу виходу з пост операційного
періоду відновлення її організму після
операції. Крім того, з вини
відповідачів вона протягом тривалого
часу не може повноцінно користуватися
належною їй власністю і коридором
загального користування. Вважає, що
діями відповідачів їй заподіяно
моральної шкоди, яку вона оцінила в
розмірі 2 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримала усі обставини, які
викладені в позовній заяві, позовні
вимоги, просила їх задовольнити.
Додатково пояснила, що вона казала
відповідачці прибрати шафу, оскільки
він їй заважає. Її кімната знаходиться
в кінці коридору, через неї темно.
Доводилося обходити шафу з каструлями.
Коли вона робила зауваження
відповідачці, остання кричала на неї з
матами. Коли інші робили ремонти, то
такого не було. Відповідачі постійно
біля її кімнати ставлять коробки зі
сміттям. На даний час шафа вже
демонтована, але плінтус не прибитий.
Шафу забрали дня чотири тому. Моральна
шкода полягає у її нервах, кожного разу
п'яні розмови, укори. Крім того, шафа
відповідачів перекривала єдиний шлях
до кухні, закривала світло.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала, просила відмовити у
його задоволенні. Пояснила, що її
кімната знаходиться між кімнатами
позивачки. Шафа, яка стояла біля її
кімнати, займала 50 см., а довжина
коридору 1,40 м. Вона проживає з 1990 року, і
у позивачки постійні претензії до усіх
хто там проживає. Позивачку все дратує,
вона ні з ким не знаходить спільної
мови, ніколи не прибирає на кухні,
коридорі. У неї постійно гості, гуляння.
Поставили швабру на коридорі для
прибирання на загальному коридорі,
позивачка її викинула. Вона саме
захаращила кухню, там стоять її якісь
виварки, старе взуття, яке просили
викинути, а вона тримає. Позивачка
зайняла умивальник, яким сама тільки
користується, поставила лічильник. На
всіх поверхах їх будинку сусіди
ставлять в загальному коридорі речі,
тільки у них проблеми, оскільки тільки
у позивачки є претензії. Шафу поставили
на час ремонту, який робили тоді, коли
були гроші. Майстер ЖРЕО усно дала
дозвіл на розміщення шафи в коридорі,
крім того, інші сусіди не були проти.
Зазначила, що шафу з коридору вони
прибрали тижні два тому.

Співвідповідач в судовому засіданні
позов не визнав, підтримав пояснення,
які надані відповідачем. Додатково
пояснив, що коли позивачка робила
ремонт, то весь загальний коридор був
засипаний піском, який вона не
прибирала, досками, стояли старі двері,
вікна. Свою шафу поставили на час
ремонту в кімнаті, сусіди не були проти.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_7, яка пояснила, що
вона проживає у кімнаті НОМЕР_4.
Позивачка до всіх постійно чіпляється,
постійно з претензіями,, скандалить.
Постійно курить на кухні, в коридорі. У
неї самої (свідка) на коридорі стоять
двері, які вона сама винести не може. Це
є комунальна квартира, жити потрібно
дружньо. Крім того, у них на коридорі
стоять речі, і ніхто з сусідів
претензій один до одного не має.
Позивачка самостійно поставила на
кухні мийку. Коли відповідачі в
коридорі поставили двері, то замість
«дякую», позивачка скандалила. Всі на
кухні миють, крім позивачки.
Відповідачі шафу забрати тижня два
тому.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, співвідповідача,
допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження в суді та не підлягають
задоволенню.

В суді встановлено, що позивач проживає
в кімнаті НОМЕР_1, будинку АДРЕСА_2.
Даний будинок готельного типу з
місцями загального користування.

Відповідачі проживають в кімнаті
НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_2.

В 2012 році відповідачі поставили шафу в
коридорі загального користування. Як
вбачається зі звернень, які вручалися
майстром т/д ЖРЕО № 402 відповідачам,
шафа дійсно знаходилася на загальному
коридорі, її винесли у зв'язку з
проведенням ремонтних робіт в кімнаті.
Відповідачі зобов'язувалися звільнити
коридор після закінчення ремонту.

Як було з'ясовано з пояснень
відповідачів, свідка, та наданих
документів, шафа, яка знаходилася між
кімнатою НОМЕР_3 та НОМЕР_1 демонтована
мешканцями кімнати НОМЕР_3. Таким чином
було встановлено, що на момент розгляду
справи відповідачі в досудовому
порядку вирішили спірне питання, а тому
у позовних вимогах щодо зобов'язання
відповідачів демонтувати шафу з
коридору загального користування має
бути відмовлено.

Відповідно до ст.ст. 317-319 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна. Суб'єктами
права власності є Український народ та
інші учасники цивільних відносин,
визначені цим Кодексом. Усі суб'єкти
права власності є рівними перед
законом. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.
Держава не втручається у здійснення
власником права власності. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

З приводу стягнення з відповідачів на
користь позивача моральної шкоди, суд
дійшов висновку що цій частині
позовних вимог має бути відмовлено,
оскільки позивачем не надано жодного
доказу на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 317-319, 386, 391, 1167 ЦК
України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити
певні дії, а саме: демонтувати шафу в
коридорі загального користування та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Суддя: