Провадження № 2/554/779/2014
(вступна та резолютивна частини)
18 червня 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі :
головуючого - судді
при секретарі -Жданову Є.В.
за участю позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2, представників
відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Полтава
цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання
права спільної сумісної власності
подружжя та виділення частки у майні та
за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_5, про визнання права
особистої приватної власності на
квартиру, майно та стягнення грошової
компенсації, керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71
СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право
спільної сумісної власності подружжя
на квартиру АДРЕСА_9, телевізор
«Самсунг», диван-ліжко, комп»ютерний
стіл, шафу-сервант, пральну машину,
котел «Іммергаз», шафу для одягу, ванну
акрілову, газову плиту.
Визначити, що частка ОСОБА_1 у
праві спільної сумісної власності
подружжя становить ? частини квартири
АДРЕСА_9, телевізора «Самсунг»,
дивана-ліжка, комп»ютерного столу,
шафи-серванту, пральної машини, котла
«Іммергаз», шафи для одягу, ванни
акрілової, газової плити.
В задоволенні іншої частини
позовни вимог - відмовити за
Зустрічний позов ОСОБА_6 -
задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_6 право власності
на ? частину кухонних меблів (пеналу,
двох шаф, мийки, м»якуго куточка,
чотирьох табуреток, шафи під витяжку),
книжкової шафи, комп»ютеру в наборі,
дивану, теплої підлоги у ванній
кімнаті, унітазу, умивальника,
броньованих вхідних дверей, душового
боксу, двох металопластикових вікон,
металопластикових балконних дверей,
грошових коштів, одержаних від продажу
автомобіля «Жигулі».
Металопластикове вікно залишити
у власності ОСОБА_1.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_6 грошову компенсацію за ? частину
проданого автомобіля «Жигулі» у сумі 7
500 грн., за ? частину вартості
металопластикового вікна у сумі 131 грн.,
судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп., а
всього 7 745 грн. 70 коп.
В задоволенні іншої частини
зустрічних позовних вимог - відмовити
Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 624 грн. 15
Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Л.І.Савченко

Справа № 554/12832/14-ц

Провадження № 2/554/779/2014

Р І
Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі :

головуючого - судді
Савченко Л.І.

при секретарі -Жданову Є.В.

за участю позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2, представників
відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої
особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Полтава
цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання
права спільної сумісної власності
подружжя та виділення частки у майні та

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_5, про визнання права
особистої приватної власності на
квартиру, майно та стягнення грошової
компенсації,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_6 про
визнання права спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_9, спальню
(ліжко, шафу, комод, трюмо), телевізор
«Самсунг», пилосос, швейну машину,
електрокамін, телевізор «Філіпс»,
диван - 2 шт., комп»ютерний стіл,
шафу-сервант, музичний центр «Самсунг»,
набір колекційних тарілок, пральну
машину, холодильник, кухонний комбайн,
хліб опічку, витяжку, котел «Іммергаз»,
шафу для одягу, цифровий фотоапарат,
відеокамеру «Панасонік», картини,
кухонну шафу, кухонний стіл з
табуретками, ванну акрілову, газову
плиту, набори кухонні (посуд), постільну
білизну, рушники, покривала; визначення
частки у праві спільної сумісної
власності на вказане майно у розмірі ?
частини, посилаючись на те, що у 2000 році
познайомилася з ОСОБА_6 і вони
розпочали спільне сімейне життя.
Проживали в її квартирі. У 2003 році
чоловік вирішив поїхати працювати за
кордон, гроші на поїздку дала її мати.
Через 2 роки він повернувся і 16 вересня
2005 року вони зареєстрували шлюб. 16
червня 2006 року придбали двокімнатну
квартиру АДРЕСА_9, зареєструвавши її
лише на чоловіка. Житло потребувало
ремонту і у 2008 році чоловік знову
поїхав в Ірландію, де працює і по
сьогоднішній день. В 2011 та 2012 роках вона
також їздила в Ірландію по програмі
воз»єднання сімей іноземців, у зв»язку
з чим відповідач до цього часу отримує
фінансову допомогу. Під час
перебування чоловіка за кордоном, вона
разом з матір»ю здійснювали ремонт
квартири, перепланування та добудували
тамбур. Також вона придбавала меблі,
техніку і у 2012 році разом з чоловіком
переїхали проживати у вказану
квартиру. 24 вересня 2013 року мати її
чоловіка виселила її, не давши
можливості забрати навіть свої речі, і
по сьогоднішній день не впускає до
квартири. З цих підстав, змушена
звернутися до суду з позовом.

Представник відповідача ОСОБА_3
звернулася до суду із зустрічним
позовом до позивача ОСОБА_1, збільшивши
позовні вимоги в ході судового
розгляду справи, про визнання за ОСОБА_6
права особистої приватної власності на
квартиру АДРЕСА_9, визнання за ОСОБА_6
права власності на ? частину майна, а
саме кухонних меблів (пеналу, двох шаф,
мийки, м»якого куточку, чотирьох
табуреток, шафи під витяжку),
холодильника «Самсунг», пральної
машини «LG», книжкової шафи, комп»ютеру
в наборі, музичного центру, дивану,
телевізору «Самсунг», автомобіля
«Жигулі», автомобіля «ПЄЖО», теплої
підлоги у ванній кімнаті, опалювальної
системи (батарей - 3шт., труб,
лічильників); унітазу, умивальника,
броньованих вхідних дверей, душового
боксу, двох металопластикових вікон,
металопластикових балконних дверей;
залишення вказаного спільного майна у
власності ОСОБА_1 та стягнення з неї
грошової компенсації замість частки
позивача у сумі 53 450 грн., посилаючись на
те, що з 28 серпня 1998 року по 07 червня 2005
року ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_5
12 липня 2005 року його вітчим подарував
йому квартиру АДРЕСА_2, але оформили
договір купівлі-продажу. 13 червня 2006
року ОСОБА_6 продав вказану квартиру за
130 000 грн. та придбав за ці ж кошти
АДРЕСА_3. Вважає, що квартира куплена за
особисті кошти ОСОБА_6, тому є його
особистою власністю. Також зазначила,
що за період з 2006 по 2008 роки подружжям
було придбано майно, в тому числі і два
автомобілі, та проведено ремонт
квартири на загальну суму 106 900 грн.,
тому прохає визнати право власності на
? частину цього майна за ОСОБА_6 та
стягнути з ОСОБА_1 компенсацію у
розмірі 53 450 грн.

У судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали, проти
задоволення зустрічного позову
заперечували.

Представники відповідача у
судовому засіданні позов не визнали,
зустрічний позов підтримали у повному
обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому
засідання проти задоволення
первісного позову заперечувала,
зустрічний позов вважає таким, що
підлягає задоволенню.

Заслухавши сторони, перевіривши
фактичні обставини справи письмовими
доказами, суд приходить до висновку про
часткове задоволення як первісного,
так і зустрічного позовів з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 16 вересня 2005 року
зареєстрували шлюб у Київському
відділі РАЦС Полтавського МУЮ, актовий
запис № 146, про що видане свідоцтво про
шлюб серії НОМЕР_1 від 16 вересня 2005 року
(а.с.8).

Рішенням Київського районного
суду м.Полтави від 14 січня 2014 року шлюб
між сторонами розірвано (а.с.198).

В період шлюбу 16 червня 2006 року
ОСОБА_6 купив квартиру АДРЕСА_9 за 50 000
грн., що підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченим
нотаріально приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстрованим за № 2697
(а.с.11).

З витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 26
червня 2006 року вбачається, що власником
квартири АДРЕСА_9 є ОСОБА_6 (а.с.12).

Згідно висновку експертного
оціночно-будівельного дослідження № 228
від 28 листопада 2013 року ринкова
вартість квартири АДРЕСА_9 в м.Полтава
становить 301 890 грн. (а.с.97-107).

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту, що встановлено ч.1
ст. 61 СК України.

Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Зі змісту ч.1 ст. 70 СК України
слідує, що у разі поділу майна, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України
майно, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір між ними може бути
вирішений судом. При цьому, суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Проаналізувавши зазначені норми
чинного законодавства, суд приходить
до висновку, що АДРЕСА_4 є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
придбана в період шлюбу, а тому частки
кожного з них у квартирі становлять по ?
частині.

З цих підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання права спільної
сумісної власності та визначення
часток в квартирі є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що в
задоволенні зустрічного позову про
визнання права особистої приватної
власності на АДРЕСА_3 необхідно
відмовити, виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 12
липня 2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, за
реєстровим № 3912, ОСОБА_6 придбав у
ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_2 за 7 300 грн.
(а.с.142).

13 червня 2006 року ОСОБА_6 вказану
квартиру продав ОСОБА_10 за 136 350 грн., що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 13 червня 2006 року,
посвідченим нотаріально приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_11, за
реєстровим № 2302 (а.с.152).

Вказану сумі коштів в цей же день
поклав на рахунок в КП «Надра Банк»
(а.с.167).

16 червня 2006 року ОСОБА_6 придбав за 50 000
грн. АДРЕСА_3, про що свідчить договір
купівлі-продажу від 13 червня 2006 року,
посвідчений нотаріально приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, за
реєстровим № 2697 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до
шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але на підставі договору дарування або
в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу
внаслідок його приватизації
відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за
час шлюбу внаслідок приватизації
земельної ділянки, що перебувала у її,
його користуванні, або одержана
внаслідок приватизації земельних
ділянок державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій, або одержана із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених Земельним
кодексом України.

Суд вважає неспроможними доводи
представника відповідача про
належність ОСОБА_6 на праві особистої
приватної власності коштів, за які він
придбав АДРЕСА_5, оскільки вказані
кошти він отримав від продажу квартири
АДРЕСА_6. Зазначену квартиру АДРЕСА_7
він придбав 12 липня 2005 року за 7 300 грн.,
шлюб із ОСОБА_1 уклав 05 вересня 2005 року,
а вже перебуваючи в шлюбі продав
зазначену квартиру за 136 350 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 62 СК України якщо
майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об»єктом
спільної сумісної власності подружжя.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12
показала, що після того, як ОСОБА_6 купив
квартиру по АДРЕСА_7 в м.Полтава, ОСОБА_1
та її мати робили в ній ремонт, потім
продали квартиру .

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні
показала, що являється матір»ю
позивачки, разом з нею робили особисто
ремонт в квартирі по АДРЕСА_7, щоб
продати її дорожче.

Аналогічні свідчення щодо проведення
ремонту у вказаній квартирі ОСОБА_1
дала свідок ОСОБА_14, яка особисто була в
тій квартирі після того, як ОСОБА_6
викупив її у вітчима.

Таким чином, суд вважає, що квартира
АДРЕСА_8 збільшилася у своїй вартості, а
тому кошти від її продажу є спільною
сумісною власністю подружжя.

Суд також вважає неспроможними доводи
представника відповідача, що фактично
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 уклали договір
дарування, а не договір
купівлі-продажу, оскільки ч.1 ст. 627 ЦК
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Зазначений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_8 від 12 липня 2005 року у
встановленому законом порядку
недійсним не визнаний.

З врахуванням викладеного, підстави
для визнання права особистої
приватної власності на АДРЕСА_3
відсутні.

Також судом встановлено, що сторони за
час спільного проживання придбали
телевізор «Самсунг», диван-ліжко,
комп»ютерний стіл, шафу-сервант,
пральну машину, котел «Іммергаз», шафу
для одягу, ванну акрілову, газову плиту,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_9, що
не заперечувала у судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_3

Крім того, вони придбали кухонні
меблі (пенал, дві шафи, мийку, м»який
куточок, чотири табуретки, шафу під
витяжку), книжкову шафу, комп»ютер в
наборі, диван, теплу підлогу у ванній
кімнаті, унітаз, умивальник, броньовані
вхідні двері, душовий бокс, два
металопластикові вікна,
металопластикові балконні двері, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_10,
автомобіль «Жигулі», який ОСОБА_1
продала за 15 000 грн., що визнала у
судовому засіданні.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами не підлягають доказуванню.

З врахуванням вищенаведених норм
Сімейного Кодексу України та визнання
факту знаходження цього майна за
адресою: АДРЕСА_9 представником
відповідача - ОСОБА_3 , суд вважає
обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання права спільної сумісної
власності на зазначене майно, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 та
визначення за нею ? частки у праві
спільної сумісної власності.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3
не навела суду належних та допустимих
доказів, що це майно придбано сторонами
не в шлюбі або за особисті кошти ОСОБА_6

З аналогічних підстав, суд вважає
доведеними і зустрічні позовні вимоги
щодо визнання права власності на ?
частину майна, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_10 за ОСОБА_6 При цьому
суд враховує, що ОСОБА_1 визнала їх
наявність за вказаною адресою у її
квартирі та не надала належних та
допустимих доказів щодо її права
особистої власності на це майно.

Вирішуючи питання щодо визнання
права власності на автомобіль
«Жигулі», суд враховує, що ОСОБА_1
продала його за 15 000 грн., що визнала у
судовому засіданні, а тому вартість ?
частки підлягає компенсації на користь
ОСОБА_6

Також суд вважає за можливе
стягнути з ОСОБА_1 компенсацію за
пластикове вікно у сумі 131 грн. (262 грн. :
2), що підтверджено Комерційною
пропозицією від 14 березня 2007 року
(а.с.116).

В іншій частині зустрічні позовні
вимоги щодо залишення спільного майна
ОСОБА_1 та стягнення компенсації на
користь ОСОБА_6 задоволенню не
підлягають за недоведеністю ціни
позову.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК
України було роз»яснено право заявити
клопотання про призначення по справі
судової товарознавчої експертизи,
однак сторони не скористалися своїм
правом.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання права спільної
сумісної власності на спальню (ліжко,
шафу, комод, трюмо), пилосос, швейну
машину, електрокамін, телевізор
«Філіпс», диван - 1 шт., музичний центр
«Самсунг», набір колекційних тарілок,
холодильник, кухонний комбайн,
хлібопічку, витяжку, цифровий
фотоапарат, відеокамеру «Панасонік»,
картини, кухонну шафу, кухонний стіл з
табуретками, набори кухонні (посуд),
постільну білизну, рушники, покривала,
які знаходяться АДРЕСА_9 та визначення
частки у праві спільної сумісної
власності на вказане майно у розмірі ?
частини суд вважає за необхідне
відмовити за недоведеністю.

Також не підлягають задоволенню і
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 про
визнання за ним права власності на ?
частину майна, а саме холодильника
«Самсунг», пральної машини «LG»,
музичного центру, телевізору
«Самсунг», автомобіля «ПЄЖО»,
опалювальної системи (батарей - 3шт.,
труб, лічильників), та залишення
вказаного спільного майна у власності
ОСОБА_1 та стягнення з неї грошової
компенсації замість частки позивача у
сумі 45 819 грн. у зв»язку з недоведеністю.

Питання про розподіл судового
збору суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 88
ЦПК України та вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 1 624 грн. 15 коп. ( 3018
грн. 90 коп. : 2 = 1509 грн. 45 коп. - за вимогу
про визнання права спільної сумісної
власності на квартиру; 114 грн. 70 коп. за
частково задоволену позовну вимогу про
визнання права спільної сумісної
власності на частину майна), з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 114
грн. 70 коп. за частково задоволену
позовну вимогу про визнання права
власності на ? частину деякого майна та
стягнення частково компенсації (а.с. 1,
36, 156, 189, 47, 98, 113).

При цьому, при визначенні розміру
ціни позову за вимоги майнового
характеру (визнання права спільної
сумісної власності на майно подружжя)
суд виходить з мінімально визначеного
розмірі у сумі 229 грн. 40 коп. , який був
визначений Законом України «Про
судовий збір» на час звернення до суду
з позовом.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право
спільної сумісної власності подружжя
на квартиру АДРЕСА_9, телевізор
«Самсунг», диван-ліжко, комп»ютерний
стіл, шафу-сервант, пральну машину,
котел «Іммергаз», шафу для одягу, ванну
акрілову, газову плиту.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у
праві спільної сумісної власності
подружжя становить ? частини квартири
АДРЕСА_9, телевізора «Самсунг»,
дивана-ліжка, комп»ютерного столу,
шафи-серванту, пральної машини, котла
«Іммергаз», шафи для одягу, ванни
акрілової, газової плити.

В задоволенні іншої частини
позовни вимог - відмовити за
недоведеністю.

Зустрічний позов ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності
на ? частину кухонних меблів (пеналу,
двох шаф, мийки, м»якуго куточка,
чотирьох табуреток, шафи під витяжку),
книжкової шафи, комп»ютеру в наборі,
дивану, теплої підлоги у ванній
кімнаті, унітазу, умивальника,
броньованих вхідних дверей, душового
боксу, двох металопластикових вікон,
металопластикових балконних дверей,
грошових коштів, одержаних від продажу
автомобіля «Жигулі».

Металопластикове вікно залишити
у власності ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_6 грошову компенсацію за ? частину
проданого автомобіля «Жигулі» у сумі 7
500 грн., за ? частину вартості
металопластикового вікна у сумі 131 грн.,
судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп., а
всього 7 745 грн. 70 коп.

В задоволенні іншої частини
зустрічних позовних вимог - відмовити
за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 624 грн. 15
коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяЛ. І. Савченко