У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 20 грудня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 3 вересня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_5 суми боргу в розмірі
65 200 грн з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 грудня 2010
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 3 вересня
2013 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 65 200
грн боргу, суму інфляції у розмірі 36 055,6
грн, 3 % річних в сумі 5 863,6 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_5 звернулася
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просила скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини 1 статті
1046 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Судом встановлено, що 14 лютого 2007 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали договір позики
на суму 65 200 грн, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за № 1507. Крім
цього, ОСОБА_5 видала ОСОБА_4 розписку
про отримання грошових коштів (а.с. 5, 6).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За таких обставин суд першої інстанції,
з яким погодився апеляційний суд,
обґрунтовано задовольнив позов
частково та стягнув з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 грудня 2010
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 3 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик