Справа № 434/1441/13-ц
Провадження № 2/434/1716/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

23 червня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Івановій І.І., Тишаковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Артемівського районного відділу
служби у справах дітей департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї, треті особи: Управління
Державної міграційної служби України в
Луганській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання втратившими право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з позовом
про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
втратившими право на користування
житловою площею в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, посилаючись на наступні
обставини.

Позивачі є наймачами квартири за
адресою: АДРЕСА_1. На теперішній час в
спірній квартирі зареєстровані:
колишня дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та їхні
діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також син
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та його колишня дружина
ОСОБА_3.

Посилаючись на те, що відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають
квартирі з 1990 року, в грудні 2012 року
ОСОБА_3 без відома наймачів прописала в
квартирі неповнолітню дитину ОСОБА_8,
яка знаходиться під її опікою, позивачі
просять суд визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
житловою площею.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала і
суду пояснила, що вона не проживала в
спірній квартирі з поважних причин, бо
позивачі безпідставно не впускали її
та малолітню онуку до квартири та
чинили їй перешкоди в користуванні
спірним житловим приміщенням. Вона на
протязі тривалого часу намагається
вселитися в квартиру, про що подавала
неодноразові позови до суду.

Представник відповідачки ОСОБА_3 позов
не визнав, суду пояснив, що 06 березня 2014
року апеляційний суд Луганської
області виніс рішення, яким вселив
ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_1 але
до цього часу відповідачка не може
отримати виконавчий лист за цим
рішенням та вселитися в квартиру,
оскільки позивачі перешкоджають її
вселенню, надіслали касаційну скаргу
на вищезазначене рішення, цивільна
справа була надіслана до Вищого
Спеціалізованого суду України, що
позбавило її можливості отримати
виконавчий лист та примусово вселитися
в квартиру.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Представник Артемівського районного
відділу служби у справах дітей
департаменту Луганської міської ради у
справах дітей та сім'ї, представник
Управління Державної міграційної
служби України в Луганській області
надали письмові заяви, просять суд
заслухати справу за їх відсутністю,
винести рішення згідно діючого
законодавства.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилися, про день
слухання справи повідомлені належним
чином.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача, відповідачку та
представника відповідачки,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ЦПК України, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ОСОБА_4, колишня
дружина ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою ДУ № 2 МКП «Жилсервіс».

З виписки з протоколу № 34 від 03.12.1987
року вбачається, що за заявою мешканців
квартири АДРЕСА_1 відкриті окремі
особові рахунки, а саме: ОСОБА_6 займає
дві кімнати житловою площею 35 кв.м.,
ОСОБА_1 займає одну кімнату площею 19
кв.м.

Квартира ОСОБА_12 знаходиться у
комунальній власності територіальної
громади, з 27.03.2013 року будинок АДРЕСА_1
перебуває на балансі МКП
«Центрожилком», що підтверджується
довідкою директора МКП «Центрожилком».

З актів сусідів від 10.01.2011 року, 17.08.2007
року, 23.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_3
та ОСОБА_4 прописані за адресою:
АДРЕСА_1, з 1990 року по теперішній час не
проживають за вказаною адресою.

Рішенням Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради № 46/2 від 20.03.2008 року
ОСОБА_3 призначена опікуном над
малолітньою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. З
вищезазначеного рішення вбачається, що
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася без
батьківського піклування тому що, мати
ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, батько
ОСОБА_12 мешкає в м. Москва окремо від
дитини та надав згоду на установлення
опіки над дочкою. Дитина зараз мешкає з
бабусею і вона займається її
утриманням і вихованням.

23 липня 2010 року ухвалою Артемівського
районного суду м. Луганська прийнята до
провадження цивільна справа за позовом
ОСОБА_3 про вселення в квартиру. З
вищевказаної заяви вбачається, що у
березні 2009 року позивачкою був
пред'явлений дійсний позов, справа була
неодноразовим предметом судового
розгляду.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 06 березня 2014 року ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3
вселені в квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

З вищезазначеного рішення вбачається,
що відповідачка посилається на те, що
після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, він вигнав її з дітьми з
квартири, вона є опікуном
неповнолітньої онуки і іншого житла не
мають.

Зі скарги позивачки від 17.04.2014 року на
ім'я голови Артемівського районного
суду м. Луганська вбачається, що вона
просить прийняти заходи до
співробітника канцелярії, яка
відмовляє їй у видачі виконавчого
листа.

Суд не може прийняти до уваги акти
сусідів від 10.01.2011 року, 17.08.2007 року,
23.01.2013 року про факт не проживання
відповідачів в спірній квартирі,
оскільки відповідачка та її
представник заперечували проти цих
актів, пояснюючи, що акти підписані
заінтересованими особами, але позивачі
клопотань про виклик цих свідків та їх
допит в судовому засіданні не заявляли,
що позбавляє суд прийняти ці акти в
якості належних та допустимих доказів.

Відповідно до положень ст.64 ЖК України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано і інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члені
його сім'ї.

Ст.71 ч.1 ЖК України передбачає, що при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Виходячи з того, що відповідач ОСОБА_4
на протязі тривалого часу в спірній
квартирі не мешкає, доказів, що він
сплачує комунальні послуги суду не
надав, доказів поважності причин
тривалої відсутності в квартирі також
суду не надав, фактичний зв'язок з
квартирою втратив, суд вважає позов в
цій частині підлягає задоволенню.

Аналізуючи зібрані по справі докази та
враховуючи, що на протязі тривалого
часу відповідачка ОСОБА_3 ставить
питання про вселення в спірну квартиру,
про що свідчить ухвала Артемівського
районного суду м. Луганська від 23.07.2010
року, на цей час є рішення апеляційного
суду Луганської області від 06 березня
2014 року, яким відповідачка разом зі
свою неповнолітньою онукою вселена в
спірну квартиру, відповідачка виховує
та утримує неповнолітню онуку - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мати якої померла та над
якою вона взяла опіку, відповідачка та
неповнолітня дитина не мають ніякого
житла крім спірної квартири, тому суд
вважає, що з врахуванням інтересів
неповнолітньої дитини позов про
визнання їх втратившими право
користування житловим приміщенням не
підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 64, 71 ЖК України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Артемівського
районного відділу служби у справах
дітей департаменту Луганської міської
ради у справах дітей та сім'ї, треті
особи: Управління Державної
міграційної служби України в
Луганській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання втратившими право
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Луганської області на протязі 10 днів з
дня проголошення рішення, а особами які
не були присутні під час проголошення
рішення на протязі 10 днів з дня
отримання копії рішення шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя: