Єдиний унікальний номер 235/3816/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4028/2014
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Агєєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року

м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Шевченко В.Ю., суддів
Новосьолової Г.Г., Агєєва О.В.

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 26 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів та за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису
про батьківство з актового запису про
народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
аліменти на її утримання у розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу)
ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з дня
подання позову до суду 08.07.2013р. до
досягнення малолітньою дитиною
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виключення запису про батьківство
з актового запису про народження
дитини відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
змінити рішення суду в частині розміру
стягнутих з нього на користь дружини
аліментів, зменшивши їх розмір до 1/10
частки всіх його доходів. Зазначає, що
висновок суду першої інстанції про
стягнення з нього аліментів на
утримання дружини у розмірі 1/6 частин
його доходу, зроблено через неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не прийняв до уваги, що
сукупний дохід ОСОБА_2 складається з її
заробітної плати, аліментів, які
сплачуються ним (апелянтом) щомісячно
на утримання малолітнього сина у
розмірі ? частки його доходів та
допомоги до догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років, який (дохід)
в т.ч. і на малолітню дитину в два рази
перевищує прожитковий рівень,
встановлений законодавством; суд також
залишив поза увагою, що він (апелянт),
мешкає з непрацюючими батьками, які
знаходяться на його утриманні.

Апелянт (ОСОБА_1) в судове засідання
апеляційного суду не з`явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність за участі його
представника.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Позивач в судове засіданні
апеляційного суду не з'явилась, надала
суду заяву з проханням розглянути
справу за її відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з 19.03.2011р. знаходилися
у зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 26.09.2013р.
розірвано, є батьками неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого
відповідач за рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 11.04.2012р. сплачує
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (а.с.5,6,36).

З 29.05.2013р. (після припинення між
сторонами шлюбних відносин), дитина
проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.7).

Судом також встановлено та не
заперечувалось відповідачем, що він
працює гірничим майстром у ВП «Шахта
ім.А.Стаханова» ДП
«Красноармійськвугілля» та отримує у
середньому у місяць по 8000- 9000грн. та
після відрахування аліментів розмір
отримуваного відповідачем заробітку
складає 6000-6800грн.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
має можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дружини ОСОБА_2,
тому стягнув з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, аліменти на її утримання у
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) ОСОБА_1 щомісячно.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, в межах доводів
апеляційної скарги, погоджується з
даним висновком суду з наступних
підстав.

Згідно ч.2 та ч.4 ст.84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка-батька дитини
до досягнення дитиною трьох років,
право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того, чи вона працює,
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
для виникнення права на утримання
потрібна сукупність таких фактів, а
саме: проживання з жінкою (чоловіком)
дитини, яка не досягла трьох років;
походження дитини від жінки, чоловіка,
які перебувають у фактичних шлюбних
відносинах (кровне споріднення) або
наявність між ними іншого юридично
значущого зв'язку (усиновлення), а також
можливість другої сторони надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст.80 СК України аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів одному з
подружжя суд визначає з урахуванням
можливості одержання утримання від
повнолітніх дочки, сина, батьків та з
урахуванням інших обставин, що мають
істотне значення.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
першої інстанції стосовно
спроможності ОСОБА_1 надавати
матеріальне утримання дружині саме в
розмірі 1/6 частини всіх видів його
заробітку (доходу) є правильним та
ґрунтується на вимогах норм
матеріального права та аналізі
встановлених по справі обставин.

Доводи апеляційної скарги щодо
перевищення в декілька раз сукупного
доходу ОСОБА_2, в т.ч. і на утримання
малолітньої дитини, прожиткового
мінімуму, з урахування ч.4 ст.84 СК
України не впливають на правильність
висновків суду першої інстанції, та не
дають підстав для зміни чи скасування
судового рішення суду в частині, що
оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги
відповідача про наявність на його
утриманні непрацездатних батьків,
колегія суду вважає їх
необґрунтованими, оскільки належних та
допустимих доказів на їх
підтвердження, відповідно до вимог ст.60
ЦПК України, відповідачем не надано.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін по справі,
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дав їм належну
правову оцінку та ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін.

В іншій частині рішення суду сторонами
не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: