Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2014 р.
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд у складі:

головуючого судді
Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання
Бандуровій В.І.,

з участю представників

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
Досєєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лисичанську
Луганської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
зобов'язання до нарахування і виплати
одноразової допомоги, 3-і особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваною позовною заявою, в якій
після уточнення позовних вимог, просив
суд встановити факт проживання однією
сім'єю його та його батька, ОСОБА_6, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2000 р. по день його
смерті та зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
одноразової допомоги у зв'язку зі
смертю застрахованої особи ОСОБА_6 на
суму не менше ніж п'ятирічну заробітну
плату застрахованої особи, згідно ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав.

Представник позивача позов підтримав,
дав пояснення, аналогічні викладеному
в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, суду усно
та письмово пояснила, що позивач не має
права на допомогу, бо не підпадає під
перелік осіб, визначених у ст..33 Закону.

3-і особи ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вважають позов
таким, що підлягають задоволенню,
підтвердили спільне проживання однією
сім'єю позивача та померлого.

Судом досліджені наступні докази:
копія паспорту; копія свідоцтва про
народження; копія довідки про
причинний зв'язок смерті з професійним
захворюванням або трудовим каліцтвом;
довідка голови вуличного комітету;
копія довідки МСЕК; копія свідоцтва про
смерть; письмові заперечення проти
заяви.

Суд, дослідивши докази, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач є сином ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Смерть пов'язана з
професійним захворюванням.

З 2000 р. позивач проживав однією сім'єю,
мав взаємні права та обов'язки разом із
померлим, тому на підставі діючого
законодавства має право на одноразову
допомогу

3-і особи за виплатами не зверталися.

Факт спільного проживаня однієї сімєю
підтверджується поясненнями 3-х осіб,
показаннями свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8,
довідками голови вуличного комітету.

Згідно ст.3 ч.2 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні…

При цьому єдиною умовою для отримання
такої виплати є віднесення особи до
члена сім'ї загиблого чи померлого.

Тому суд не приймає заперечення
представника відповідача проти позову
з посиланням на те, що позивач не
підпадає під перелік осіб, закріплений
у ст.33 Закону, оскільки ця норма регулює
правовідносини з приводу щомісячних
виплат, і відповідно встановлює
перелік осіб, які мають право на
отримання саме щомісячних виплат, а не
одноразової допомоги.

Не застосовує суд до спірних
правовідносин і положення п.6.1.4 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України №24
від 27.04.2007 р. щодо виплати одноразової
допомоги згідно ст.34 ч.7 Закону особам,
переліченим у ст.33 Закону.

Вказаний пункт Порядку суперечить
Закону, який обмежує коло осіб, що мають
право на допомогу, тільки колом членів
сім'ї незалежно від їх віку та
працездатності. Окрім того, цей пункт
порушує передбачену ст.24 Конституції
України рівність осіб, бо згідно нього
працездатні члени сім'ї потерпілого
взагалі позбавлені будь якої допомоги
у разі смерті рідної їм людини.

Суд вважає надані позивачем докази
достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лисичанську
Луганської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
зобов'язання до нарахування і виплати
одноразової допомоги задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживали однією сім'єю за адресою:
АДРЕСА_1, з 2000 р. по день його смерті.

Зобов'язати Відділ виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Лисичанську Луганської області
провести нарахування та виплату
одноразової допомоги на користь
ОСОБА_3, у зв'язку зі смертю
застрахованої особи - ОСОБА_6, згідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання до Лисичанського
міського суду апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення.

Суддя: