Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шиянової Л.О.

за участі секретаря - Шевченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
дітей Жовтневого району управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року до суду Жовтневого
району міста Харкова звернулася
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та просила
ухвалити рішення, яким розірвати шлюб
між ними та визначити місце проживання
їх спільного малолітнього сина ОСОБА_3
з нею за адресою АДРЕСА_1. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19
серпня 2011 року між нею та відповідачем
було укладено шлюб, який
зареєстрований у Жовтневому відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис №392. Від цього
шлюбу мають малолітню дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом сім'єю вони
проживали за адресою АДРЕСА_1 у
двокімнатній квартирі загальною
площею 57,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.,
яка належить на праві приватної
власності її матері, ОСОБА_4. На протязі
останнього часу сімейне життя не
складалося, поступово погіршувалося,
що в кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення між ними шлюбних
відносин з серпня 2013 року. На даний
момент ведення спільного господарства
та сумісне проживання остаточно
припинено, вони сталі чужі один одному,
втратили почуття любові та поваги,
внаслідок чого подальше спільне життя
та збереження родини неможливо. Як
зазначила позивач, їх сім'я розпалась і
поновленню не підлягає, в зв'язку з чим
просить розірвати шлюб з відповідачем.
Позивач переконана, що дитина повинна
проживати з нею, вона, як мати,
усвідомлюючи свою особисту
відповідальність за виховання та
піклування про дитину, створення для
неї належних соціально-побутових умов
проживання, збереження психічного та
фізичного здоров'я, духовного та
розумового розвитку, вважає за
необхідне визначити місце проживання
дитини. Переконана, що син має
проживати з нею, у вищезазначеній
квартирі, де він зареєстрований та
проживає по теперішній час. ОСОБА_4
фактично у квартирі не проживає, бо у 2009
році вийшла заміж та переїхала до
чоловіка у м. Дніпропетровськ. Вона
дуже любить дитину і спроможна
забезпечити його усім необхідним.
Офіційно працевлаштована, постійно
слідкує за станом здоров'я дитини, її
розвитком, виховує та піклується про
неї, крім того, вона має педагогічну
освіту. Відповідач є футболістом, на
даний час у нього укладений контракт з
ФК «Кремінь» ті він проживає у м.
Кременчук, попереднім місцем роботи
був футбольний клуб у Одеській області,
де відповідач проживав на час
контракту. Наступне місце проживання
відповідача може бути змінено у
будь-який момент на будь-яке інше місце.
Проживання дитини з одним із батьків
не звільняє обох батьків від права
спілкуватися з дитиною та обов'язку
виховувати дитину, піклуватися про неї
та матеріально забезпечувати, тому
вона не має наміру перешкоджати
відповідачу у здійсненні його права та
обов'язків щодо дитини. Однак в
інтересах дитини вважає, що донька має
проживати з нею, тому звернулася до
суду з даним позовом.

В судове засідання з'явилася
представник позивача ОСОБА_5, яка діє на
підставі довіреності, однак надала
суду заяву, відповідно до якої просить
провести розгляд справи за її
відсутності, позов підтримує у повному
обсязі.

Відповідач в судове
засідання з'явився, однак надав суду
заяву, у якій зазначив, що проти
розірвання шлюбу між ним та позивачем,
а також проти визначення місця
проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3
із матір'ю ОСОБА_1, не заперечує,
просить провести розгляд справи за
його відсутності.

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей Жовтневого
району управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради - у
судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, про причину неявки суд
не сповістили.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстровано 19 серпня 2011 року у
Жовтневому відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, актовий
запис №392, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с. 8).

Від цього шлюбу мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.9).

Шлюбно-сімейні стосунки припинені з
серпня 2013 року, проживають окремо,
спільне господарство не ведуть, сім"я
розпалась та поновлена бути не може.
Спір про майно відсутній. Сторони
вважають, що сім"я розпалася та
поновлена бути не може.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що має суттєве значення.

Враховуючи те, що сторони
спільного господарства не ведуть, не
мають намір відновлювати сім'ю, суд
приходить до висновку, що примирення
між сторонами і збереження їх сім'ї не
можливо, шлюб між ними має бути
розірваний.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно до ст. 161 СК України, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Крім того абзацом 2 частини 1 статті 161
СК України визначено, що під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначене, суд
визнає позов доведеним та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі
в межах заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,15,60, 174, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 110-115,160,161 СК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Служба у справах дітей Жовтневого
району управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання малолітньої дитини -
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

19 серпня 2011 року у Жовтневому відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис №392.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
місцем проживання ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Л.О. Шиянова