№ 664/960/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді
Сіденка С.І.

при секретарі
Скорик Н.С.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Цюрупинську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2
про стягнення позики у розмірі 3000,00
грн., відшкодування моральної шкоди в
розмірі 3000,00 грн., та витрат на юридичну
допомогу у розмірі 3000,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги і пояснила, що за борговою
розпискою від 16.01.2014 року відповідач
повинен повернути ОСОБА_3 грошові кошти
у сумі 3000 (три тисячі )грн. до 16 лютого 2014
року, але у зазначений строк гроші не
повернув, свій борг він визнає, але
всіляко ухиляється від його виконання.
Вказаний факт може підтвердити свідок
при якому були передані кошти ОСОБА_2 та
написана розписка. Тому просить
стягнути з відповідача вищезазначену
суму, моральну шкоду, витрати на
юридичну допомогу та судові витрати.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Листи рекомендованою поштою
були направлені на адресу його
реєстрації, але повернуті до суду за
закінченням строку зберігання.
Відповідно до ст.224 ЦПК України суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

В судовому засіданні встановлено, що за
борговою розпискою від 16.01.2014 року
відповідач повинен повернути ОСОБА_3
грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі )грн.
до 16 лютого 2014 року, але у зазначений
строк гроші не повернув. Оскільки
відповідач добровільно не виконав
зобов'язання по поверненню боргу, то
його слід стягнути в судовому порядку.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні
підтвердив, що дійсно відповідач
отримував від позивача борг у розмірі
3000,00 гривень. Але відповідач вчасно не
повернув борг позивачеві в зв'язку з
чим погіршився його стан здоров'я та
самопочуття, порушились стосунки в
сім'ї із-за відсутності коштів.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі), що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

У відповідності до ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання;
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
сплатити відповідачу три тисячи
гривень по договору позики.

Крім цього, в зв'язку з тим, що
відповідач вчасно не повернув борг, у
ОСОБА_3 виникли проблеми в сім'ї, так як
він не міг забезпечити свою родину
матеріально. Він був змушений
витрачати свій особистий час на
зустрічі з відповідачем. Втратив вже
останню надію на добровільне
повернення грошей, а завдяки
неправомірній поведінці відповідача,
втратив і довіру до людей. В нього
з'явилося почуття образи, страху.
ОСОБА_3 втратив сон та спокій. Це можуть
підтвердити члени його родини, та
друзі, які були свідками зазнаних
страждань.

Суд вважає, що позовні вимоги у частині
відшкодування моральної шкоди
підлягають задоволенню частково,
оскільки відповідно до п.З Постанови
Пленуму ВСУ «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 21.03.1995 року
із змінами, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немаиновото характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Оскільки ОСОБА_3 зазнав
моральних страждань, заподіяних
незаконними діями ОСОБА_2, то
відповідно зазнав моральної шкоди.

Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу, а відповідно до ч.4 -
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративний справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі за годину
участі особи, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні.

Належні докази понесених позивачем
витрат на правову допомогу матеріали
справи не містять.

За таких обставин, суд
вважає, що позивач та представник
позивача, не довели факту оплати в
законодавчо встановленому граничному
розміру витрат на правову допомогу, без
належного обґрунтування заявили
вимогу про її стягнення з відповідача
тому, вимога в цій частині задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 60, 88, 209, 213-215, 224 ЦПК України,
ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_3 суму позики у розмірі 3000
(три тисячи) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід
держави судовій збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до Апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд.

Суддя
С.І.
Сіденко