Справа № 504/3693/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське, цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Дельта Банк» -
Романченко А.С. звернулася до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за договором на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки №
001-15027-301211 від 30.12.2011 року у розмірі 7 343,23
грн. Також представник позивача
просила стягнути з відповідача судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

У судове засідання представник
позивача - Романченко А.С., яка діє на
підставі довіреності від 12.12.2011 року, не
з'явилася, однак подала до суду заяву,
якою підтримала заявлені позовні
вимоги та просила позов задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на
підстави викладені у позовній заяві, та
з урахуванням того, що у позивача, у
зв'язку з реструктуризацією, змінено
найменування на Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк», який є
правонаступником за всіма правами та
обов'язками ТОВ «КБ «Дельта», стягнути
заборгованість на користь ПАТ «Дельта
Банк».

Відповідач - повторно не з'явився у
судове засідання, хоча був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, про що в
матеріалах справи наявні відповідні
поштові повідомлення, у зв'язку із чим
суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності відповідача.

Зокрема, відповідач подала до суду
заяву, якою просила закрити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю заборгованості перед ПАТ
«Дельта Банк» за договором на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки №
001-15027-301211 від 30.12.2011 року, про що надала
відповідну довідку.

Розглянувши доводи та пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази на
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову виходячи з
наступного:

30.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» в
особі кредитного інспектора - Рудай О.О.
та громадянко ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 001-15027-301211, згідно
із яким позивач зобов'язався надати
відповідачу кредит у сумі 5 342,76 грн. на
придбання майна (послуг), згідно з
переліком, що зазначений у
рахунку-фактурі №107669 від 30.12.2011 року та
Розділі 11 цього договору, 587,17 грн. на
оплату страхового платежу ПрАТ «СК
«Дельта життя» та 528,94 грн. на оплату
кредитору комісії за надання кредиту, а
всього 6 458,87 грн., строком на 24 місяці, з
кінцевим терміном повернення кредиту
29.12.2013 року, а відповідач прийняв на
себе зобов'язання сплачувати відсотки
за користування кредитом за перші 10
місяців зі сплатою 0,01 % річних,
починаючи з 11-го місяця користування
кредитом процентна ставка
встановлюється на рівні 48% річних, та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами, відповідно до
п.п. 2.6 - 2.9 цього договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
банківський кредит - це будь - яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь - яка гарантія, будь - яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь - яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. При цьому,
до відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави «Позика», якщо інше на
встановлено цим параграфом і не
виходить із суті кредитного договору.

Свої зобов'язання позивач виконав у
повному обсязі, відповідачу було
надано суму кредиту у розмірі 5 342,76 грн.,
що підтверджується товарним чеком №
107669 від 30.12.2011 року та меморіальним
ордером № 112643 від 04.01.2012 року.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. В свою чергу,
згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було
доповнено ЦК України згідно із Законом
України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склались на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів. Встановлений договором
розмір процентів не може бути
збільшений банком, іншою фінансовою
установою в односторонньому порядку.
Умова договору щодо права банку, іншої
фінансової установи змінювати розмір
процентів в односторонньому порядку є
нікчемною.

Згідно п. 2.3 кредитного договору, як
було зазначено вище, за користування
кредитними коштами встановлена плата
за перші 10 місяців у розмірі 0,01 % річних,
починаючи з 11-го місяця користування
кредитом процентна ставка
встановлюється на рівні 48% річних, які
відповідно до п. 2.4 цього договору
нараховуються кредитором щомісячно в
день, який відповідає даті укладення
договору, на суму фактичної
заборгованості за кредитом виходячи з
кількості днів в період нарахування
(факт/факт).

Згідно п. 2.9 кредитного договору
позичальник зобов'язався, починаючи з
місяця, що слідує за місяцем, в якому
наданий кредит, щомісячно не пізніше 30
числа кожного місяця сплачувати
кредитору рівними частинами суму
грошових коштів, які включають
заборгованість за кредитом,
заборгованість по сплаті процентів та
плати за ведення кредитної справи у
розмірі 315 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав
встановлених ст. 11 ЦК України, в тому
числі і з договорів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами. В
свою чергу зобов'язання, згідно вимог
ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

В порушення умов кредитного договору
щодо порядку та строків погашення
кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525,
526 ЦК України відповідач ОСОБА_1 не
виконує умови кредитного договору, не
погашає кредит.

Станом на 23.07.2013 року заборгованість по
наданому відповідачу кредиту складає 7
343,23 грн., з них:

тіло кредиту - 6 458,87 грн.;

заборгованість за відсотками - 884,36 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 неналежним чином
виконувала прийняті нею зобов'язання
щодо погашення кредиту, передбачених
умовами договору, внаслідок чого за
відповідачем утворилась прострочена
заборгованість за кредитом та
прострочена заборгованість за
відсотками.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, приймаючи до уваги
неналежне виконання позичальником
договірних зобов'язань з повернення
кредиту за договором на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки № 001-15027-301211 від 30.12.2011
року, скориставшись наданим договором
позивачу правом, представник ПАТ
«Дельта Банк» звернувся до суду з
позовними вимогами про стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі 7
343,23 грн.

Проте, відповідно до довідки Одеського
відділення № 10 ПАТ «Дельта Банк» від
31.12.2013 року за вих. № 05-1815176 кредитний
договір № 001-15027-301211 від 30.12.2011 року
припинив свою дію з 31.12.2013 року у зв'язку
з повним виконанням клієнтом
зобов'язань за вказаним кредитним
договором перед кредитором; кредитор
не має фінансових та майнових
претензій перед клієнтом.

Отже, суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову у повному обсязі, у зв'язку з
повним виконанням клієнтом зобов'язань
за вказаним кредитним договором перед
кредитором та відсутністю у кредитора
фінансових та майнових претензій перед
клієнтом.

Враховуючи те, що суд ухвалює рішення
про відмову позивачу в позові, у
відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України суд відмовляє у задоволенні
вимог позивача про стягнення судового
збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 15, 16, ч. 2. ст. 509, 525, 526, 533, 549, 610,611, 628, 629,
632, 1048, 1050, 1052, 1054, 1056 1 , 1216, 1220, 1277 ЦК
України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України
«Про банки та банківську діяльність»,
ст. ст. 2, 4, 5, 6, 8, 10, 15, 57, 60, 62, 88, 209, 218, 292, 294,
296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
- відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя

В. К. Барвенко