Справа № 739/914/14-ц
Провадження № 2/739/226/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новгороді-Сіверському Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка)
звернулася до суду з позов до ОСОБА_2
(далі - відповідач) про розірвання
шлюбу, укладеного ними 15 січня 2010 року.
Свій позов мотивує тим, що під час
спільного проживання між ними постійно
виникали сварки через різні погляди на
життя, внаслідок чого їхнє спільне
проживання та збереження шлюбу стало
суперечити її інтересам та інтересам
їхньої доньки. На даний час вони не
проживають разом, спільного
господарства не ведуть, фактично сім'я
розпалася. Також у позовній заяві
позивачка зазначила, що за
домовленістю з відповідачем їхня
спільна дитина залишиться проживати
разом з нею. Державне мито за
реєстрацію розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану
просила стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити,
пояснивши, що їхній шлюб фактично
припинив своє існування і його
збереження неможливе та буде
протирічити її інтересам. Вона не
перебуває в стані вагітності, дітей
віком до одного року у них з
відповідачем на утриманні немає. Строк
на примирення просила не надавати, а
їхню спільну з відповідачем дитину
залишити проживати з нею.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю та
просив їх задовольнити з підстав,
вказаних у позовній заяві, зазначивши,
що строк для примирення з позивачкою
йому не потрібен.

Заслухавши пояснення позивачки
та відповідача, дослідивши матеріали
справи та наявні в них докази, суд
приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони
перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15
січня 2010 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області, що підтверджується свідоцтвом
про шлюбу серії НОМЕР_1 від 15 січня 2010
року (а.с.3). Під час перебування у шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька -
ОСОБА_3 (а.с. 4), яка на даний час проживає
разом з позивачкою. На час розгляду
справи позивачка не перебуває в стані
вагітності, на утриманні позивачки та
відповідача немає дітей віком до
одного року. За час спільного
проживання між позивачкою та
відповідачем постійно виникають
сварки через різні погляди на життя, на
даний час вони проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, їхні
шлюбні стосунки фактично припинилися,
примирення між ними неможливе.

Відповідно до частини третьої статті 105
Сімейного кодексу України (далі - СК
України) шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя
позивачки та відповідача свідчать, що
між сторонами шлюбні стосунки фактично
припинились і перебування їх у шлюбі
носить формальний характер, примирення
між подружжям не можливе, збереження
шлюбу буде суперечити інтересам
позивачки.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що шлюб, укладений між
позивачкою та відповідачем необхідно
розірвати, відповідно позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Враховуючи думку позивачки та
відповідача щодо місця проживання
їхньої малолітньої доньки, суд вважає
за необхідне залишити її проживати
разом з позивачкою.

Стосовно позовної вимоги про стягнення
державного мита, яке підлягає сплаті
при реєстрації розірвання шлюбу в
органах реєстрації актів цивільного
стану, суд зазначає, що реєстрація
розірвання шлюбу належить до
адміністративних послуг, що надаються
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану.

Відповідно до частини п'ятої статті 11
Закону України «Про адміністративні
послуги» плата за надання
адміністративної послуги
(адміністративний збір) вноситься
суб'єктом звернення одноразово за весь
комплекс дій та рішень суб'єкта надання
адміністративних послуг, необхідних
для отримання адміністративних послуг.

Із вказаного законодавчого положення
вбачається, що плата за надання
адміністративної послуги, зокрема й
реєстрацію розірвання шлюбу,
справляється з особи, що звернулася за
її наданням, при цьому здійснення такої
плати має бути підтверджено належним
доказом. Оскільки на час розгляду
справи судом зазначена вище
адміністративна послуга не надана,
плата за її проведення не здійснена,
жодних обґрунтувань наявності у
позивачки права на стягнення з
відповідача зазначеної плати за
адміністративну послугу також не
наведено, суд приходить до висновку про
безпідставність позовної вимоги про
стягнення з відповідача державного
мита та необхідність відмови в її
задоволенні.

Оскільки позов підлягає
задоволенню, відповідно до частини
першої статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути понесені нею судові
витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 105, 110-113 Сімейного кодексу
України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215,
294 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити
частково.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 15
січня 2010 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис №04 - розірвати.

Малолітню дитину позивачки та
відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
після розірвання шлюбу залишити
проживати з позивачкою ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати у розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Чепурко