АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/2378/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2011/14
Головуючий у 1-й інстанції Заколодяжна
Доповідач Винниченко Ю. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Винниченко
Ю.М.,

суддів: Карпушина Г.Л.,
Абрамова П.С.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 16 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи: Гадяцька міська
рада, Інспекція ДАБК у Полтавській
області, відділ містобудування,
архітектури та житлово-комунального
господарства Гадяцької районної
державної адміністрації Полтавської
області, Гадяцьке міжрайонне
Управління Держсанепідслужби у
Полтавській області, відділ
Держземагенства у Гадяцькому районі
Полтавської області, Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, про зобов»язання знесення
незаконно побудованих господарських
споруд та встановлення меж,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року позивач
звернувся до місцевого суду з
зазначеним позовом, обґрунтовуючи
позовні вимоги тим, що проживає у
будинковолодінні по АДРЕСА_1, власником
якого він є. Поряд з його
будинковолодінням по АДРЕСА_2
проживає сусід ОСОБА_1, який самовільно
збудував на своїй земельній ділянці
надвірний туалет та сарай для худоби,
які мають істотні порушення
будівельних і санітарних норм. Так,
надвірний туалет сусіда розміщений на
межі з його земельною ділянкою біля
будинку, а в сараї для худоби ОСОБА_1
виведені отвори для зливу нечистот
прямо під його будинок. Неприємні
запахи від продуктів життєдіяльності
тварин - свиней, бройлерів, качок
спричиняють незручності для
проживання. На його неодноразові
звернення до відповідача про усунення
вказаних недоліків та
розміщення сараю та туалету на
відстань від його будинку, яка б
відповідала санітарним та будівельним
нормам, ОСОБА_1 відповідав відмовою.
Комісія Гадяцькою міською радою
підтвердила, що ОСОБА_1 дійсно збудував
вказані господарські будівлі з
порушенням будівельних і санітарних
норм та зобов'язала його усунути дані
порушення. Окрім того, Гадяцьким
міжрайонним управлінням
Держсанепідслужби у Полтавській
області відповідачу було внесено
припис та зобов'язано до 15.08.2013 року
привести свої господарські споруди у
відповідність до законодавства, але
ОСОБА_1 вказівки виконкому
Гадяцької міської ради та
Держсанепідслужби не виконує та
ігнорує, тому прохав зобов'язати ОСОБА_1
провести перебудову господарського
сараю та надвірного туалету за адресою
: АДРЕСА_2, що межують із його земельною
ділянкою, відповідно до вимог чинного
законодавства, встановити законні межі
між земельними ділянками його
та відповідача та стягнути з
відповідача сплачені ним судові
витрати.

24.02.2014 року ОСОБА_2 надав суду заяву
про зміну позовних вимог, в якій просив
суд зобов'язати ОСОБА_1 провести
знесення господарського сараю,
прибудов до нього та надвірного
туалету , розташованих за адресою:
АДРЕСА_2, які межують з його земельною
ділянкою, відповідно до вимог чинного
законодавства та встановити законні
межі між земельними ділянками його та
відповідача, згідно рішення виконкому
міської ради.

Рішенням Гадяцького районного суду
Полтавської області від 16 травня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 знести самочинно
побудований ним сарай з прибудовами на
його земельній ділянці, розташованій
по АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
понесені ним витрати по сплаті
судового збору в сумі 114 гривні 70
копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення місцевого суду скасувати,
постановити нове, яким закрити
провадження у справі. Посилається на
те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом було порушено
норми матеріального і процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими та

невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Згідно з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи
та вірно було встановлено судом першої
інстанції, рішенням Гадяцької міської
ради № 148 від 16.06.1989 року ОСОБА_2 була
виділена земельна ділянка площею 600
кв.м під індивідуальне будівництво по
АДРЕСА_3 та зобов'язано ОСОБА_2
в місячний строк одержати всю технічну
документацію на будівництво житлового
будинку і господарських приміщень.

Згідно рішення виконавчого
комітету Гадяцької міської ради від
20.02.1992 року № 54-1 за ОСОБА_2 була
закріплена в постійне користування
земельна ділянка площею 400 кв.м. за
домоволодінням АДРЕСА_3, на якій
позивачем був збудований житловий
будинок з господарськими будівлями,
які були прийняті в
експлуатацію. (а.с. 33-39).

Таким чином, місцевим судом
встановлено, що належне позивачу
ОСОБА_2 будинковолодіння, що
розташоване по АДРЕСА_3 було
прийнято в експлуатацію та відповідає
будівельним та санітарним нормам.

Відповідачу ОСОБА_1 на підставі
рішення виконавчого
комітету Гадяцької міської ради від
06.12.1991 року за № 308-5 була виділена
земельна ділянка площею 560 кв.
м. під індивідуальне
будівництво по АДРЕСА_2 та зобов'язано
ОСОБА_1 в місячний строк одержати всю
технічну документацію на будівництво
житлового будинку і господарських
приміщень. ОСОБА_1 отримав
будівельний паспорт на забудову
наданої йому земельної ділянки.

У проекті забудови земельної
ділянки, наданої ОСОБА_1 від
06.12.1991 року в експлікації зазначені
з будівель лише житловий будинок
та гараж (а.с. 55).

Відповідно до рішення
виконавчого комітету Гадяцької
міської ради від 17.12.1992 року № 326-7
ОСОБА_1 була виділена в постійне
користування земельна ділянка площею
154 кв.м. по АДРЕСА_2, загальна земельна
площа становить 714 кв.м. (а.с. 56).

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 510031, виданого 12.09.2008
року відділом земельних ресурсів у
Гадяцькому районі, ОСОБА_1 приватизував
земельну ділянку площею 0,0746 га,
розташовану по АДРЕСА_2 та призначену
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд.

З технічного паспорта на
житловий будинок ОСОБА_1 по
АДРЕСА_2, що в даному будинковолодінні
вбачається самочинно збудовані
будівлі: сарай «В», літня кухня з
погребом «Г», гараж «Д», тамбур «а».

Отже, місцевим судом вірно
встановлено, що спірний
сарай на даний час являється
самочинно збудованою
господарською будівлею.

Відповідно до повідомлення
виконавчого комітету Гадяцької
міської ради № 02-31/526 від 15.05.2013 року
комісією, створеною
виконавчим комітетом Гадяцької
міської ради за заявою ОСОБА_2,
було встановлено, що дійсно з території
домогосподарства по АДРЕСА_2 в
результаті господарської діяльності,
здійснюється шкідливий вплив
(неприємні запахи тваринного
походження) на мешканців будинку
АДРЕСА_1. Основною причиною шкідливого
впливу є розміщення ОСОБА_1
господарських споруд та місця для
складування відходів тваринницького
походження біля межі з суміжним
домоволодінням ОСОБА_2, відстань від
яких до вікон сусіднього будинку
ОСОБА_2 становить 6-7 м. , при санітарних
нормах не менше 15 м. Виконком
міської ради зобов'язав ОСОБА_1 усунути
вищевказані недоліки та розмістити
господарські споруди на відстань, що
відповідає санітарним нормам.

Згідно повідомлення Гадяцького
міжрайонного Управління
Держсанепідслужби у
Полтавській області № 97 від 17.06.2013 року
на звернення ОСОБА_4 № 97 від 17.06.2013 року
ОСОБА_1 надіслано припис щодо
ліквідації порушень та приведення
господарських будівель у
відповідність законодавчим вимогам та
встановлено термін для виконання
необхідних робіт до 15.08.2013 року.

З повідомлення Гадяцького
міжрайонного Управління
Держсанепідслужби у
Полтавській області слідує, що станом
на 16.05.2014 року було проведено перевірку
та обстежено господарство
відповідача по АДРЕСА_2 та суміжного з
ним господарства ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
встановлено, що самочинно
збудований ОСОБА_1 сарай
знаходиться від вікна житлового
будинку ОСОБА_2 на відстані до 5 м., що не
відповідає вимогам п. 3.26 Державних
будівельних норм України -ДБН- 360-92 , за
якими нормована відстань
повинна бути не менше 12 м.. На
даний час ОСОБА_1 ліквідував надвірний
туалет, переніс ємність для компосту, у
сараї утримується тільки птиця;
ліквідовано причини забруднення
ділянки біля сараю на межі з сусідньою
забудовою.

Відповідно до повідомлення
відділу містобудування,
архітектури та житлово-комунального
господарства Гадяцької
районної державної адміністрації
Полтавської області № 01-14/122 від 16.05.2014
року фактична відстань між
житловим будинком ОСОБА_2 та межею
домогосподарства ОСОБА_1 становить
2,4 м. Згідно проекту забудови земельної
ділянки ОСОБА_2 дана відстань має
становити 7,6 м.

Житловий будинок, будівля, споруда,
будівля, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту або з істотним
порушенням будівельних норм та правил
(ч.1 ст. 376 ЦК Україна).

Право на пред'явлення позову з
використанням способу захисту,
передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК, про
знесення будівлі, спорудженої
відповідачем із порушенням прав іншої
особи, мають державні органи, у тому
числі, інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
органи місцевого самоврядування (ст. 376
ЦК, ст. 38 Закону України від 17 лютого 2011
року № 3038-VI «Про регулювання
містобудівної діяльності), а також
особа, права якої порушено таким
будівництвом (ст.ст. 391, 396 ЦК) України.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року « Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» визначено, що позов про
знесення самочинно збудованого
нерухомого майна може бути пред'явлено
власником чи користувачем земельної
ділянки або іншою особою, права якої
порушено, зокрема, власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених
статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Згідно п. 22 цієї Постанови знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК
України власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо).

Згідно ст. 104 ЦПК України власники
та землекористувачі земельних ділянок
можуть вимагати припинення діяльності
на сусідній земельній ділянці,
здійснення якої може призвести до
шкідливого впливу на здоров'я людей,
тварин, на повітря, земельні ділянки та
інше.

Оскільки позивач обґрунтовував свої
позовні вимоги щодо зобов»язання
відповідача знести будівлю спірного
сараю тільки шкідливим впливом
неприємних запахів тваринного
походження на нього та членів його
сім»ї, а на час судового вирішення
даного спору відповідач фактично
усунув вказаний негативний вплив, що
слідує з повідомлення Гадяцького
міжрайонного Управління
Держсанепідслужби у
Полтавській області від 16.05.2014 року,
колегія суддів вважає, що застосування
судом першої інстанції крайньої міри у
вигляді знесення самочинної будівлі є
невірним та не підтвердженим
належними та допустимими доказами,
виходячи із змісту ст.ст. 376, 391, 396 ЦК
України.

Це при тому, що при наявності
відповідних підстав позивач не
позбавлений права на судовий захист
шляхом звернення до суду в порядку ст.
104 ЗК України з позовом про припинення
діяльності на сусідній земельній
ділянці, здійснення якої може
призвести до шкідливого впливу на
здоров'я людей, тварин, на повітря,
земельні ділянки та інше.

Враховуючи відсутність доказів
порушення прав позивача наявністю
самої спірної самочинної будівлі, без
її використання з порушенням
принципів добросусідства, визначених
ст. 103 ЗК України, за умови визначеного
ст. 104 ЗК способу захисту, вимоги
позивача про знесення самочинного
будівництва є передчасними та не
відповідають встановлених обставинам,
тому доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до часткового задоволення.

Таким чином, за результатами
апеляційного розгляду колегія суддів
вважає, що рішення місцевого суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 16 травня 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи: Гадяцька міська
рада, Інспекція ДАБК у Полтавській
області, відділ містобудування,
архітектури та житлово-комунального
господарства Гадяцької районної
державної адміністрації Полтавської
області, Гадяцьке міжрайонне
Управління Держсанепідслужби у
Полтавській області, відділ
Держземагенства у Гадяцькому районі
Полтавської області, Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, про зобов»язання знесення
незаконно побудованих господарських
споруд та встановлення меж, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Копія згідно: