Справа № 154/89/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Канівець Л.Ф. Провадження №
22-ц/773/656/14 Категорія: 46 Доповідач: Киця
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області

в складі: головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі Захарової Н.А.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
додаткових витрат на дитину за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Володимир - Волинського
міського суду Волинської області від 19
березня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Володимир - Волинського
міського суду Волинської області від 19
березня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 понесені додаткові
витрати на оздоровлення (лікування)
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що викликані
його хворобою та придбання
спеціального взуття в сумі 2109грн.
98коп.та 243,60грн. судового збору. В решті
позовних вимог відмовлено.

Позивач подала апеляційну скаргу на
зазначене рішення. Вважає його
незаконним із-за неповного з'ясування
обставин справи та порушення норм
матеріального та процесуального права.
Просить рішення суду першої інстанції
змінити та задовольнити позов в решті
суми 7472,02грн.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі до 14 жовтня 2011 року. Від шлюбу
сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_1 сплачує щомісячно в
користь позивача ОСОБА_2 аліменти на її
утримання в розмірі 450грн. щомісячно до
досягнення дитиною п'ятирічного віку
та аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі
350грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягненню нею повноліття.

Відповідно до ст.185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

У пункті 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року № 3 зазначено, що до передбаченої
ст.185 СК участі в додаткових витратах на
утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),
можна притягати лише батьків. У цих
випадках ідеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

Із матеріалів справи - заключення ЛКК
Володимир-Волинського територіального
медичного об'єднання №1460 від 01 серпня
2013 року вбачається, що ОСОБА_4
встановлений діагноз - часті
рецидивуючі бронхіти, дискнезія
жовчовивідних шляхів та зроблено
висновок, що по стану здоров'я дитина
потребує індивідуального догляду
матері до 5 років - до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
В зв'язку з цим ОСОБА_2 надана відпустка
по догляду за дитиною до досягнення нею
5 років. Разом з тим, дитина ОСОБА_4
відвідує дитячий садок.

Згідно з заключенням ЛКК
Володимир-Волинського територіального
медичного об'єднання № 2149 від 10.10.2013
року ОСОБА_4 по стану здоров'я потребує
протезування ортопедичним зимовим
взуття.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що витрати, які
понесені позивачем на оздоровлення
дитини та придбання ортопедичного
взуття є додатковими витратами та
стягнув половину цих витрат з
відповідача.

При визначені розміру аліментів, що
стягнуті судом з відповідача на
утримання дитини та дружини було
враховано стан здоров'я, матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, що підтверджуються
відповідними рішеннями
Володимир-Волинського міського суду
від 08.09.2011 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини та від
10.10.2013 року в справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання дружини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Позивач не надала доказів, що дитина
страждає на тяжкі захворювання, які
потребують значних коштів та
спеціального медичного догляду.
Відсутні також докази, що дитина має
особливі здібності, які слід розвивати,
досягає певних успіхів у навчанні, і що
воно потребує додаткових витрат.
Подані копії чеків на придбання
товарів не можуть вважатись
беззаперечним доказом понесення таких
витрат.

Додаткові витрати на дитину мають бути
викликані особливими обставинами.
Витрати, що понесені на придання
дитячого одягу та взуття, продуктів для
харчування, лікування простудних
захворювань, оплату за дитячий садочок
не відносяться до додаткових витрат,
так як не є такими, що пов'язані з
особливими обставинами, а саме
аліменти батька та утримання матері
повинні забезпечити нормальні
матеріальні умови життя дитини.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно відмовив позивачу у
стягненні з відповідача вартості
витрат в сумі 7472,02грн., які вона понесла
у зв'язку з утриманням сина, оскільки
відсутні передбачені законом підстави
для цього і зазначені витрати позивача
не є додатковими в розумінні ст.185 СК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду. Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Володимир - Волинського
міського суду Волинської області від 19
березня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий

Судді