Справа №489/3878/14-ц 02.12.2014 02.12.2014 02.12.2014
Провадження №22ц/784/3194/14 Головуюча в
першій інстанції Спінчевська Н.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача
Клюєвої І.С.,

відповідача
ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Миколаївської
обласної

громадської організації «Федерація
Лао - Тайських бойових мистецтв «Лао -
Тай»

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 09 жовтня 2014 року по
справі за позовом

Миколаївської обласної громадської
організації «Федерація Лао - Тайських
бойових мистецтв «Лао - Тай»

(далі - ГО «Лао - Тай»)

до

ОСОБА_4,

третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю

«Терра-Віта» (далі - ТОВ «Терра-Віта»)

про усунення перешкод в користуванні
майном,

ВСТАНОВИЛА:

30 травня 2014 року ГО «Лао - Тай»
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
майном.

Позивач зазначав, що з липня 2013 року
користується нежитловим приміщенням
площею 649,9 кв. м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору
суборенди нежитлового приміщення
укладеного між ТОВ «Терра-Віта» та ГО
«Лао - Тай» від 01 липня 2013 року.
Відповідно до вказаного договору дане
приміщення передано в оренду строком
до 01 червня 2016 року. 01 листопада 2013 року
спірне нежитлове приміщення підвалу
було продано на прилюдних торгах з
реалізації арештованого нерухомого
майна, переможцем яких став відповідач.
Проте, набувши право власності на
вказане майно відповідач перешкоджає у
користуванні нежитловим приміщенням
підвалу.

Посилаючись на порушення відповідачем
вимог ст. ст. 319, 321, 391, 770 ЦК України
позивач просив усунути перешкоди у
володінні та користуванні
вищезазначеним нежитловим приміщенням
підвалу, шляхом надання права вільного
доступу до нього на протязі дії
договору суборенди нежитлового
приміщення від 01 липня 2013 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 09 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ГО «Лао - Тай»
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. На
думку апелянта рішення суду ухвалено з
неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, відповідача та
його представника, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у місцевому суді, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір оренди спірного приміщення від
20 червня 2013 року та договір суборенди
цього приміщення від 01 липня 2013 року
укладались в той час, коли спірне
нежитловим приміщенням площею 649,9 кв. м.
знаходилось під арештом, власник не мав
право розпоряджатись арештованим
майном, а позивач не надав суду доказів
правомірності володіння цим
нежитловим приміщенням.

Між тим, з таким висновком суду не можна
погодитись, оскільки суд дійшов до
нього без врахування всіх обставин
справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення і ухвалення нового.

Так, судом першої інстанції
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що 20 червня 2013 року
ОСОБА_6, будучи власником нежитлового
приміщення площею 649,9 кв. м. (підвалу), що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, уклав
договір оренди цього приміщення з ТОВ
«Терра-Віта» (а.с. 62). Останнє, в свою
чергу, 01 липня 2013 року уклало договір
суборенди вказаного нежитлового
приміщення з ГО «Лао-Тай», яке було
передано в цей же день за актом
прийому-передачі (а.с. 4-5).

01 листопада 2013 року спірне нежитлове
приміщення було реалізоване з
прилюдних торгів, як арештоване майно
на виконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за
кредитним договором. Переможцем
вказаних торгів та новим власником
вказаного нежитлового приміщення став
ОСОБА_4 (а.с. 6), який змінив вхідні замки
у приміщення підвалу, чим перешкоджає
позивачу у його користуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у
разі зміни власника речі, переданої у
найм, до нового власника переходять
права та обов'язки наймодавця. Отже,
перехід права власності на річ
передану в найм, не є підставою для
зміни або припинення договору найму.
Новий власник речі автоматично набуває
прав та обов'язків наймодавця і має
виконувати їх до закінчення строку дії
договору. Це правило є загальним та
розповсюджується і на договір
суборенди нежитлового приміщення.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16
ЦК України одним із способів захисту
судом цивільних прав та інтересів може
бути, зокрема, визнання правочину
недійсним. Частиною 3 статті 215 ЦК
України передбачено, що оспорюваний
правочин може бути визнаний недійсним
в судовому порядку за позовом однієї із
сторін цього правочину або іншої
заінтересованої особи, що заперечують
його дійсність на підставах,
встановлених законом.

Між тим, на даний час, зазначені
договори оренди та суборенди спірного
нежитлового приміщення є дійсними та
не оспорювались у встановленому
законом порядку сторонами договору чи
іншою заінтересованою особою.

Таким чином, у позивача, чиї майнові
права та інтереси порушені, виникли
правові підстави звернутись до суду з
позовом про усунення перешкод в
користуванні спірним нежитловим
приміщенням та його вимоги є
обґрунтованими.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується, що вищезазначені
прилюдні торги по реалізації спірного
нежитлового приміщення, переможцем
яких став ОСОБА_4, рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 14
жовтня 2014 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області 25 листопада 2014
року, визнані недійсними. Також визнано
недійсним і свідоцтво про право
власності ОСОБА_4 на це нежитлове
приміщення (а.с. 102).

За встановлених обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а тому рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської
обласної громадської організації
«Федерація Лао - Тайських бойових
мистецтв «Лао - Тай» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 09 жовтня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Миколаївської обласної
громадської організації «Федерація
Лао - Тайських бойових мистецтв «Лао -
Тай» задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у
користуванні нежитловим приміщенням
підвалу загальною площею 649,9 кв.м.,
розташованого по АДРЕСА_1, шляхом
надання Миколаївської обласної
громадської організації «Федерація
Лао - Тайських бойових мистецтв «Лао -
Тай» вільного доступу до вказаних
приміщень підвалу на протязі дії
договору суборенди нежитлового
приміщення від 01 липня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Миколаївської обласної громадської
організації «Федерація Лао - Тайських
бойових мистецтв «Лао - Тай» 365 грн. 40
коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді