Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1145/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Циганаш І.А.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

23.04.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого - Черненко В.В.

Суддів -
Кодрула М.А., Франко В.А.

За участю
секретаря - Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 05.03.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та зняття з реєстрації місця
проживання особи,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні квартирою та зняття з
реєстрації місця проживання особи. На
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що є власником квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 27.08.2008р. В
зазначеній квартирі зареєстрована
відповідач по справі . Реєстрація
відповідача у квартирі відбулась за
згодою позивача, оскільки відповідач
була її невісткою. Позивач зазначила ,
що після офіційного розлучення,
відповідача з її сином, остання не
бажає добровільно знятись з
реєстрації, хоч і не проживає за даною
адресою. Зазначила, що платежі щодо
оплати комунальних послуг несе вона
особисто в повному об'ємі. Просила суд
усунути їй перешкоди у користуванні
квартирою та зняти у примусовому
порядку з реєстрації місця проживання
ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05.03.2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції встановив,
що позивачу на підставі договору
купівлі - продажу від 27.08.2008 року на
праві приватної власності належить
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 ( а.с. 8-10 ).

Згідно довідки КРЕП №9 від 04.11.2010 року
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_4, 1975 року народження, ОСОБА_3, 1974
року народження, ОСОБА_5, 2004 року
народження ( а.с. 11 ).

З ксерокопії паспорту ОСОБА_3
вбачається, що вона зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 з 03.09.2008р. З акту від 20
січня 2011 року, складеного сусідами та
завіреного начальником КРЕП № 9
вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та
ОСОБА_5, 2004 року народження не
проживають за адресою: АДРЕСА_1 з
листопада 2010 року. (а.с. 50-51

Суд першої інстанції зазначив, що у
відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Ст.. 321 ЦК передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу.

Суд першої інстанції зазначив, що
вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК
України, ст. 405 ЦК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки судове рішення
є підставою для зняття особи з
реєстраційного обліку, якщо воно
ухвалене про позбавлення особи права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою, а не про
усунення перешкод в користуванні
власністю.

В апеляційній скарзі зазначається, що
судом першої інстанції при винесені
рішення були порушені норми
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

Колегія суддів перевірила зазначені
доводи і дійшла висновку , що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, з чим
погодилась і колегія суддів, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу на підставі договору купівлі -
продажу від 27.08.2008 року на праві
приватної власності належить квартира,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач по справі зареєстрована за
даною адресою з дозволу власника
квартири - позивача по справі.

З матеріалів справи вбачається, що
доводи позивача надані на
підтвердження позовних вимог в
частині, що відповідач та ОСОБА_6 , який
є сином позивача, розірвали шлюб і
відповідно відповідач не має право
проживати у спірній квартирі, не
знайшли свого підтвердження. В
матеріалах справи знаходиться
свідоцтво про розірвання шлюбу між
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 04.03.2011 року серія
НОМЕР_1 видане Ленінським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кіровоградського міського
управління юстиції у Кіровоградській
області .

10.12.2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3
зареєстрували новий шлюб про, що в
Книзі реєстрації шлюбів 2011 року грудня
місяця 10 числа зроблено відповідний
актовий запис №1075. Місце реєстрації
Кіровський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

В постанові Верховного суду України
від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11р.
сформульована обов'язкова для всіх
судів України правова позиція про те,
що за змістом ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено на підставі рішення суду
виключно про: 1) позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2)
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) визнання особи
безвісно відсутньою; 4) оголошення
фізичної особи померлою. У зв'язку з
тим, що зазначений Закон є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання. Отже, у
разі будь-яких обмежень у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм житловим приміщенням, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши одночасно одну
із таких вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач таких вимог не заявляв , а
звернувся тільки з проханням зняти
відповідача з реєстрації місця
проживання, оскільки відповідач
перешкоджає їй користуватись
квартирою, яка належить їй на праві
власності, що в даному випадку не може
бути підставою для зняття з реєстрації
місця проживання відповідача.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції розглянув справу в
межах доводів позовної заяви та
наданих сторонами доказів і дійшов
обґрунтованого висновку відмовивши у
задоволені позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не
спростовують, оскільки не
підтверджуються належними доказами,
суперечать фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
, рішення суду першої інстанції
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05.03.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: