АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/864/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1897/14
Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.
Доповідач Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Абрамова П.С.,

При секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ПАТ «ВТБ Банк»

на ухвалу Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 квітня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про виселення із житлового
приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Полтавського районного
суду Полтавської області від 22 квітня
2014 року позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «ВТББанк» до
ОСОБА_1 про виселення із житлового
приміщення визнано неподаною та
повернуто позивачу.

З даною ухвалою не погодився
представник ПАТ «ВТБ Банк» Решетник
С.І. та подав на неї апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу скасувати та
направити справу на розгляд до суду
першої інстанції.

Апелянт вважає ухвалу такою, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянта,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення за
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати ухвалу, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України,
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що 12 березня 2014 року
представник позивача звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про виселення із
житлового приміщення.

Ухвалою Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 березня 2014
року позовну заяву залишений без руху
та надано термін для усунення
недоліків.

Підставою для цього, як зазначено в
ухвалі суду, стала її невідповідність
вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: не
зазначено коло осіб, яких необхідно
виселети; не зазначено обставин того,
що відповідач та інші особи отримали
повідомлення про звільнення житлового
будинку та після цього на протязі 1
місяця не звільнили житлове
приміщення; окрім того, позивачем
надано не якісні копії документів, а
саме: кредитного договору № 169-08/І та
додатків до нього, додаткової угоди № 1
від 01.08.2008 року за № 169-08/І, іпотечного
договору № 169-08/І/3, що унеможливлює суд
дослідити надані документи, узв'язку з
цим необхідно надати суду оригінали
або належним чином завірені копії
вищезазначених документів; не надано
документів (їх належним чином
завірених копій), що посвідчують
повноваження посадової особи, яка
підписала довіреність (витягу зі
статуту із зазначенням повноважень
посадової особи щодо підписання такого
роду доручень).

Ухвалою Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 квітня 2014
року позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «ВТББанк» до
ОСОБА_1 про виселення із житлового
приміщення визнано неподаною та
повернуто позивачу.

Проте з таким висновком колегія суддів
не може погодитися за наступних
обставин.

Відповідно до п.п. 3,5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити
зміст позовних вимог, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину.

За змістом зазначеної норми, саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
такі обставини. Сама по собі
відсутність у позовній заяві чи
додатках до неї доказів на
підтвердження позовних вимог не
перешкоджає розгляду справи, оскільки
є підставою для відмови в задоволенні
позову по суті, а не для визнання
позовної заяви неподаною.

Звертаючись до суду, представник ПАТ
«ВТБ Банк» Решетник С.І. виклав в заяві
обставини, якими обґрунтовує свої
вимоги, додав до позовної заяви докази,
які вважав за потрібне надати для
розгляду спору.

Суд зазначених обставин та положення
ст. 119 ЦПК не врахував, а тому висновок
про необхідність визнання позовної
заяви неподаною є неправомірним.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування ухвали суду першої
інстанції та направлення матеріалів
позовної заяви до Полтавського
районного суду Полтавської області для
вирішення питання про відкриття
провадження.

Керуючись п. 4 ч.2 ст.307, п. 4 ч. 1 ст. 311, 313,
314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ПАТ «ВТБ Банк» Решетник С.І. -
задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 квітня 2014
року - скасувати.

Матеріали справи за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про виселення із житлового
приміщення - направити до Полтавського
районного суду Полтавської області для
вирішення питання про відкриття
провадження..

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : _______________
Ю.М. Винниченко

Судді: ___________ Г.Л. Карпушин
______________ П.С.Абрамов

КОПІЯ

ВІРНО: суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ Ю.М. Винниченко