У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.
суддів: Журавель В.І.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8,
третя особа - ОСОБА_6, про визнання
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна удаваними правочинами, визнання
права власності,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_8, третя особа -
ОСОБА_6, про визнання удаваними
правочинами договорів купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0,0527 га, розташованої за
вказаною вище адресою, укладених 12
липня 2012 року між ним та відповідачем у
справі; визнання за відповідачем права
власності на спірне нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що
відповідач ОСОБА_8 є дочкою позивача
ОСОБА_7, а оскаржувані договори
купівлі-продажу нерухомості фактично є
удаваними правочинами та вчиненими з
метою приховання договорів дарування
такого майна, оскільки відповідач не
мала коштів та у сторін не було наміру
проводити відповідні розрахунки за
оскаржуваними договорами.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 31 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано оскаржувані договори
купівлі-продажу нерухомого майна
удаваними та вчиненими з метою
приховання договорів дарування.

Повернуто сторони у попередній стан
шляхом визнання за позивачем права
власності на спірну нерухомість.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 17 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині повернення сторін договорів до
попереднього стану.

В іншій частині рішення районного суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 31 жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 17 грудня 2013 року відмовлено з
підстав, передбачених п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

ОСОБА_6 звернувся до суду касаційної
інстанції із заявою про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2014 року
з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. ст. 218, 235, 717 ЦК України, ОСОБА_6
посилається на рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від:

- 14 березня 2012 року в справі про
визнання договору дарування частки
квартири недійсним, повернення сторін
у попередній стан;

- 07 вересня 2011 року в справі про
визнання договору дарування удаваним
правочином та визнання права власності
на нерухоме майно;

- 30 березня 2011 року в справі про
визнання удаваним правочином договору
позики та розписки;

- 29 серпня 2012 року в справі про визнання
договору дарування нерухомого майна
удаваним правочином, визнання такого
договору - договором купівлі-продажу
нерухомості, визнання нерухомого майна
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та визнання права
власності на частину нерухомого майна;

- 18 квітня 2012 року в справі про визнання
договору дарування незавершеного
будівництвом будинку удаваним
правочином, визнання факту укладення
договору купівлі-продажу та визнання
незавершеного будівництвом будинку
спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, на підтвердження підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
заявник посилається на рішення
Верховного Суду України від 23
червня 2010 року в справі про визнання
недійсним договору дарування часток
статутного фонду та на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року в справі про
визнання договору дарування удаваним
правочином та визнання недійсним
договору застави, від 27 березня 2013 року
в справі про визнання договору
купівлі-продажу частково недійсним та
визнання права власності на нерухоме
майно.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Перевіривши та проаналізувавши
вказані вище судові рішення, на які
здійснюється посилання, та судове
рішення, про перегляд якого подано
заяву, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла до висновку, що в даному
випадку неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, не вбачається,
оскільки підстави позовів, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин у даних спорах є
різними.

У допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа -
ОСОБА_6, про визнання договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
удаваними правочинами, визнання права
власності, за заявою ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:В.І.
Журавель В.М. Колодійчук О.В.
Умнова І.М. Фаловська