Справа № 579/479/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2014 року
м.Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської
області у складі:

головуючого - судді -
Ольховик А.І.,

за участі секретаря судового засідання
- Малик Г.М.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кролевець справу за
позовом ОСОБА_4 до Кролевецької міської
ради Сумської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
визнання права власності на 1/4 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, 1/4 частину земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, 1/4 частину земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Кролевецької міської ради Сумської
області, у якому просить: встановити
факт спільного проживання з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в
місті Кролевець Сумської області
однією сім'єю з 2007 року по 22 січня 2013
року та визнати за ним право власності
на 1/4 частину спільного нерухомого
майна, що знаходиться в АДРЕСА_1,
придбаного 24 жовтня 2009 року на підставі
договорів купівлі-продажу на ім'я
ОСОБА_5:

- житлового будинку з надвірними
будівлями,

- земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га;

- земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га.

Свої вимоги він мотивує тим, що після
смерті дружини ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Кролевець Сумської
області у віці 81 рік, з 2007 року він став
проживати в будинку за місцем його
реєстрації АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою тривалий час був
знайомий і спілкувався. Вони спільно
вели господарство, мали спільний
бюджет, дбали один про одного. Через
похилий вік питання щодо реєстрації
шлюбу між ними не виникало. Оскільки
будинок, у якому вони проживали в
порядку спадкування перейшов до ОСОБА_8
- його дочки, то він і ОСОБА_5 придбали
власне житло.

24 жовтня 2009 року ними було укладено два
договори купівлі-продажу:

- договір купівлі-продажу частини
житлового будинку та частини земельної
ділянки за яким за 31800 (тридцять одну
тисячу вісімсот) гривень було придбано
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями та 1/2 частину
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га, що знаходяться
в АДРЕСА_1;

- договір купівлі-продажу частини
земельної ділянки за яким за 1000 (одну
тисячу) гривень було придбано 1/2
частину земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га, що знаходиться
в АДРЕСА_1. Оригінали вказаних
договорів і технічний паспорт на
будинок зберігаються у нього.

В придбаному будинку вони разом
здійснили косметичний ремонт, до
даного будинку були перевезені
предмети домашнього вжитку, а також їх
особисті речі. В 2012 році було замовлено
робочий проект по газопостачанню
придбаного житлового будинку та
оплачено роботи по його газифікації,
придбано матеріали, необхідні для
виконання даних робіт. Саме у нього
зберігаються оригінали робочого
проекту по газопостачанню, акту
приймання виконаних робіт при
газифікації на суму 5252 грн. 29 коп. та
накладна ПП Коноваленко від 25.12.2012 року
на відпуск матеріалів, необхідних для
виконання робіт по газифікації на суму
7729 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років ОСОБА_5
померла. Кролевецька ЦРЛ видала йому
довідку про її смерть, а відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Кролевецького районного
управління юстиції - свідоцтво про її
смерть. Ним були оплачені витрати ПП
Члек «Ритуальне агентство «Реквієм» в
сумі 1438 грн. на її поховання і 07.02.2013
року отримав через СД УДППЗ «Укрпошта»
кошти на її поховання. Оскільки право
власності на вищезазначене нерухоме
майно було з його ініціативи
зареєстровано лише на ім'я ОСОБА_5, то на
сьогодні він не має можливості вільно
володіти, користуватися та
розпорядитися своєю власністю.

Наскільки йому відомо ОСОБА_5
розпорядження на випадок своєї смерті
не залишала. Спадкоємців першої -
третьої черги спадкоємців за законом
вона не мала.

Він є єдиним спадкоємцем четвертої
черги спадкоємців за законом ОСОБА_5

Позивач, належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явився.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, зазначені у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, в судове засідання свого
представника не направив, при цьому
надіслав суду заяву про розгляд справи
без участі його представника, у якій
також зазначив, що позовні вимоги
визнає і не заперечує проти
задоволення позову і просить у зв'язку
зі скрутним фінансовим становищем не
покладати на нього сплату судового
збору (а.с.60).

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані у справі
докази, допитавши свідків: ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, суд встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в
м.Кролевець Сумської області у віці 80
років, що підтверджується свідоцтвом
про її смерть (а.с.33), довідкою лікаря
(а.с.34).

Відповідно до інформації Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори спадкова справа після її
смерті не заводилась, заповіту від
імені ОСОБА_5 в м.Кролевець чи
Кролевецькому районі не посвідчувався
(а.с.44, 45, 46, 47).

Як було встановлено в судовому
засіданні після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина, тому позивачу
необхідно встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу для нотаріального
оформлення спадщини та визнання за ним
права спільної сумісної власності на
майно, набуте за час проживання його з
померлою.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщин
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Як було встановлено в судовому
засіданні з 2007 року по 22 січня 2013 року
позивач після смерті його дружини
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11) проживав з
ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу, вони вели спільне господарство,
мали спільний бюджет, проживали
спочатку у будинку по АДРЕСА_2, а потім у
придбаній ними частині будинку по
АДРЕСА_1, він займався похованням
ОСОБА_5 Вказані обставини
підтверджуються поясненнями свідків і
письмовими доказами, наданими
позивачем.

Оскільки, позивач проживав із ОСОБА_5
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття її спадщини, то
відповідно до ст.1264 ЦК України він має
право на спадкування за законом у
четверту чергу.

Відповідно до копій договорів
купівлі-продажу від 24 жовтня 2009 року, в
період спільного проживання з
позивачем, ОСОБА_5 придбала за 31800
гривень 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями та 1/2 частину
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га, що знаходяться
в АДРЕСА_1 та за 1000 гривень придбала 1/2
частину земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га, що знаходиться
в АДРЕСА_1. (а.с.22-24, 25-26).

Відповідно до ст.74 СК України, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення гл.8 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Згідно зі ст.63 СК України, дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

За загальними правилами ст.316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, та право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що придбане ОСОБА_5 нерухоме
майно є спільною сумісною власністю
ОСОБА_5 і позивача ОСОБА_4

Беручи до уваги встановлені у судовому
засіданні обставини справи, досліджені
докази, пояснення представника
позивача, свідків, суд приходить до
висновку про те, що факт проживання
позивача з ОСОБА_5 однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
знайшов своє обґрунтоване
підтвердження в ході судового розгляду
у зв'язку з чим даний факт необхідно
встановити.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе визнати за позивачем право
власності на 1/2 частину
вищезазначеного нерухомого майна,
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_5, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Враховуючи, що позивач є інвалідом
другої групи (а.с.9) і звільнений від
сплати судового збору на підставі п.9 ч.1
ст.5 Закону України «Про судовий збір»,
відповідач доказів на підтвердження
свого скрутного майнового становища
для вирішення питання про звільнення
його від сплати судового збору суду не
надав, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України судовий збір стягується з
відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.316, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 36, 60, 61,
63, 69, 70, 74 СК України, ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212,
213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в
місті Кролевець Сумської області
однією сім'єю з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4
частину спільного нерухомого майна, що
знаходиться в АДРЕСА_1, придбаного 24
жовтня 2009 року на підставі договорів
купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_5:

- житлового будинку з надвірними
будівлями,

- земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га;

- земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га.

Стягнути з Кролевецької міської ради
Сумської області в дохід держави
судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя А. І. Ольховик