Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1028/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Ябчик Н.М.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

22.04.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого:
Гайсюка О.В.

суддів:
Голованя А.М.; Карпенка О.Л.

з участю секретаря:
Ткаченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Знам'янської міської ради про
визнання права власності на майно
витребування майна із чужого
незаконного володіння, визнання права
забудовника на ? жилого будинку,
визнання права власності на земельну
ділянку.

Позивачі зазначили, що рішенням
Знам'янського міськрайонного суду від
28 жовтня 2011 року задоволено позов
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності. Про це рішення їм
стало відомо в червні 2012 року.

Цим рішенням було встановлено, що
рішенням виконкому Знам'янської
міськради №217 від 16.05.1991 року ОСОБА_5
було надано дозвіл на будівництво
жилого будинку на земельній ділянці
площею 1000 кв.м наділеній колгоспом
«Путь Ілліча» по АДРЕСА_1 і на цій
ділянці ОСОБА_5 побудував фундамент під
будинок, котельню, майстерню, погріб та
гараж. Це майно 28.03.2003 року ОСОБА_5
продав ОСОБА_4 за 4270 грн. за розпискою.

На думку позивачів зазначені
обставини судом встановлені
невірно,оскільки позивач ОСОБА_4 ввів
суд в оману.

Насправді все було інакше, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 в 2003 році домовилися між
собою викупити у ОСОБА_5 земельну
ділянку 1000 кв. м по АДРЕСА_1 за 800
доларів США. На той час на цій земельній
ділянці ОСОБА_5 вже були збудовані
фундамент під будинок та погріб під
гаражем.

Перший внесок в сумі 500 доларів (4270 грн.)
ОСОБА_5 28.03.2003 року за розпискою сплатив
ОСОБА_4, а 300 доларів США ОСОБА_5 отримав
від ОСОБА_8, які ОСОБА_8 отримав від
ОСОБА_2 для розрахунку з ОСОБА_5

Рішенням Знам'янської міської ради №354
від 23.05.2003 року у ОСОБА_5 за його заявою
вилучена земельна ділянка площею 1000
кв. м по АДРЕСА_1 та надана в приватну
власність ОСОБА_8 Рішенням Знам'янської
міської ради № 197 від 20.02.2007 року за
заявою ОСОБА_8 цю земельну ділянку у
нього було вилучено та надано згоду на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3
(синові ОСОБА_2) для будівництва та
обслуговування будинку, господарських
споруд.

Після цього в травні 2007 року по заяві
ОСОБА_3 відділом архітектури та
містобудування в м. Знам'янка був
розроблений генплан цієї земельної
ділянки і планувальне завдання на її
забудову.

Щоб почати забудову ОСОБА_2 розібрав в
2009 році свій садовий будинок і
матеріали з цього будинку перевіз на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, з яких за
свої кошти він збудував котельню та
майстерню.

ОСОБА_2 вважає, що матеріали та
обладнання, які були використані на
будівництво майстерні та котельні
належать йому, також йому належить ?
матеріалів та обладнання з яких були
збудовані фундамент, гараж і погріб,
оскільки він сплатив наряду з ОСОБА_4 300
доларів США ОСОБА_5

Посилаючись на це, позивачі просили
визнати за ОСОБА_2 право власності на
майно, яке складається з матеріалів та
обладнання, які були використані при
будівництві котельні і майстерні по
АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_4 повернути
це майно ОСОБА_2 в натуральному
вигляді, визнати за ОСОБА_2 право
забудовника на ? жилого будинку з
господарськими будівлями, визнати за
ОСОБА_3 право власності на земельну
ділянку площею 1000 кв. м по АДРЕСА_1.

У жовтні 2013 року позивачі змінили та
доповнили свої вимоги. Зокрема
позивачі зазначили, що після того як
рішення Знам'янського міськрайонного
суду від 28.10.2011 року було частково
скасоване, рішеннями Знам'янської
міської ради від 01.03.2013 року та від
08.05.2013 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надано ОСОБА_4 спірну
земельну ділянку у власність, що
дозволило реєстраційній службі
зареєструвати право власності ОСОБА_9
на цю земельну ділянку з видачею йому
свідоцтва про це. Тому позивачі просили
визнати за ОСОБА_2 права та обов'язки
забудовника на майстерню і котельню,
скасувати реєстраційне свідоцтво на
право власності на спірну земельну
ділянку від 23.05.2013 року, визнати за
ОСОБА_3 право власності на цю земельну
ділянку (т.1 а.с. 170-173).

Рішенням Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25.12.2013 року та додатковим
рішенням від 17.02.2014 року в задоволенні
позову відмовлено повністю (т.2 а.с. 72).

В апеляційній скарзі позивичі
просять скасувати рішення та ухвалити
нове, яким визнати за ОСОБА_2 права та
обов'язки забудовника майстерні та
котельні по АДРЕСА_1, скасувати
реєстраційне свідоцтво на право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 та визнати право власності на
цю земельну ділянку за ОСОБА_3 (т.2 а.с.
43-48). Позивачі відкликали скаргу в
частині вирішення спору про
відшкодування моральної шкоди і в цій
частині скарга їм повернута (т.2 а.с. 85).

В скарзі позивачі посилаються на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, необґрунтованість
рішення, яке порушує їх права.

В судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_2 та
представник позивачів доводи
апеляційної скарги підтримали.

Представник Знам'янської міської
ради вважає, що скарга підлягає
задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_4 з
доводами апеляційної скарги не
погодилася.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається і
це встановлено судом першої інстанції,
що рішенням Знам'янської міської ради
від 01 березня 2013 року №872 надано згоду
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_4 у власність або в користування
площею 1000 кв. м. по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (т.1 а.с. 161), а рішенням
Знам'янської міської ради від 08.05.2013
року №923 затверджено проект
землеустрою щодо відведення цієї
земельної ділянки та надано земельну
ділянку площею 1000 кв. м. по АДРЕСА_1 у
власність ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (т.1 а.с.
160).

Зазначені рішення не скасовані до
цього часу. Позовних вимог про визнання
цих рішень незаконними та про
скасування цих рішень ніхто не
заявляв.

Отже, відповідач ОСОБА_4 на
законних підставах є власником спірної
земельної ділянки, на якій має право
будувати жилий будинок та господарські
будівлі і споруди.

Відповідно до рішення міської
ради від 08.05.2013 року ОСОБА_4 набув право
власності на земельну ділянку із
земель житлової та громадської
забудови Знам'янської міської ради (т.1
а.с. 160), а згідно ст. 116 Земельного
Кодексу України, громадяни набувають
право власності на земельні ділянки із
земель комунальної власності саме за
рішеннями органів місцевого
самоврядування.

Отже, будь-які правові підстави
визнавати за ОСОБА_2 права та обов'язки
забудовника на майстерню та котельню,
які розташовані на земельній ділянці
по АДРЕСА_1, відсутні.

Адже міська рада не приймала
рішень, щодо передачі йому у власність
або в користування цієї земельної
ділянки для будь-якого будівництва.

Рішенням Знам'янської міської
ради № 197 від 20 лютого 2007 року
надавалася згода на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 у
власність не ОСОБА_2, а його сину ОСОБА_3
(т.2 а.с. 8)

Представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні апеляційного суду надала
більш повний витяг з цього рішення та
довідку Знам'янської міської ради № 95
від 18.04.2014 року, з яких вбачається, що
міська рада рішенням № 197 від 20.02.2007
року забов'язала ОСОБА_3 замовити
документи (проект землеустрою)
протягом двохмісячного терміну, але до
01.03.2013 року на затвердження міської
ради проект землеустрою від ОСОБА_3 так
і не надійшов, а тому 01.03.2013 року ОСОБА_4
рішенням ради №872 надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Оскільки Знам'янська міська рада
не приймала рішення відповідно до
вимог ст. 116 Земельного Кодексу України
про передачу у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, то відсутні
правові підстави визнавати в судовому
порядку його власником цієї земельної
ділянки.

Поширення юрисдикції судів на всі
правовідносини в державі не означає, що
суди повинні вирішувати питання,
вирішення яких покладено законом на
інші органи.

Оскільки ОСОБА_4 право власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 набув на
підставі рішення міської ради, яке не
оспорено в судовому порядку, то
відсутні і підстави для скасування
реєстраційного свідоцтва за № 3849622 від
23.05.2013 року

Із змісту рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 23.04.2013
року вбачається, що в судовому порядку
за ОСОБА_2 (як він стверджує в
апеляційній скарзі) право на нерухоме
майно не визнавалося (т.1 а.с. 109-112).

Наведене свідчить про те, що
висновки суду відповідають обставинам
справи, рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстави для скасування чи
зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 307,308,315ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: