Справа № 360/622/14-ц Головуючий у І
інстанції Міланіч А.М.Провадження №
22-ц/780/3901/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній
Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб
С.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 12 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
спільною частковою власністю та
відшкодування збитків.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
зобов'язання відповідача ОСОБА_2
усунути перешкоди у користуванні
спільною частковою власністю шляхом
заміни пошкоджених дверей в кімнату, на
яких будуть відсутні будь-які засоби,
що ускладнюють або забороняють вільний
доступ до спільної часткової власності
та виселити квартирантів, зобов'язати
відповідача провести
ремонтно-відновлювальні роботи: заміну
шпалер, лінолеуму, часткову заміну та
ремонт електропроводки в кімнаті (№ 1-5
по плану), заміна дверей, побілка стін в
коридорі, де знаходиться газова плита,
а також стягнути моральні збитки в сумі
5 000,00 грн. та судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що він - ОСОБА_1, а також
відповідач - ОСОБА_2, та їх сестра -
ОСОБА_3, є спадкоємцями в рівних
частинах після смерті їх батька -
ОСОБА_4. До складу спадкового майна,
зокрема, входить житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Починаючи з 2013 року відповідач ОСОБА_2
самовільно, без погодження з іншими
співвласниками, зайняв спочатку одну з
кімнат будинку (18 кв.м. № 1-6 по плану),
речі з якої переніс у другу кімнату
(приблизно 6 кв.м.)., в подальшому, зайняв
іншу кімнату (12 кв.м. № 1-5 по плану), на
двері якої встановив замок, створивши
таким чином перешкоди у користуванні
кімнатою для інших співвласників. У
листопаді 2013 року відповідач
самовільно вселив в спадковий будинок
квартирантів і по теперішній час
продовжує здавати частину будинку в
найм без згоди інших співвласників.

Такими незаконними діями відповідача,
а також у зв'язку з тривалим
проживанням квартирантів були завдані
збитки спільній частковій власності.
Зокрема, приміщення кухні (№ 1-2 по
плану), коридору (№ ІІ по плану)
недбалим ставленням приведені в
неналежний стан.

Крім того, позивач посилається на
завдання йому моральної шкоди
незаконними діями відповідача, яка
полягає у душевних стражданнях,
приниженні честі і гідності, пов'язаних
з неможливістю реалізувати своє право
на спільну часткову власність, з
конфліктами та сварками, які
спричиняються відповідачем.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 12 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач у своїй апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
скасувати, ухваливши нове, яким
задовольнити позов у повному обсязі.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначив, що судом дано невірну
оцінку поясненням сторін та показам
свідка ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів, що з боку
відповідача йому чиняться перешкоди у
користуванні спадковим будинком,
наймачі житла на сьогоднішній день в
будинку не проживають, що визнається
сторонами та підтверджено показами
свідка, доказів понесення позивачем
моральної шкоди та завдання збитків
майну суду також не надано.

Колегія суддів апеляційного суду з
такими висновками погоджується,
оскільки вони відповідають
встановленим по справі обставинам та
грунтуються на нормах чинного
законодавства.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача та відповідача -
ОСОБА_4. За життя, а саме 20 березня 2006
року, батько склав заповіт, яким
заповів все своє майно в рівних
частинах своїм дітям - позивачу ОСОБА_1,
відповідачу - ОСОБА_2, та їх сестрі -
ОСОБА_3.

Всі троє спадкоємців належним чином
прийняли спадщину після померлого,
подавши відповідні заяви до
Бородянської райдержнотконтори, що
визнається сторонами та
підтверджується показами свідка
ОСОБА_3

До складу спадкового майна, зокрема,
входить житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що
порядок користування будинком між
співвласниками не визначено, частки в
натурі не виділені.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що на
доведення обставин, які стали причиною
звернення до суду, позивачем суду
подано в якості доказів письмові
пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 23.11.2013
року, відібрані ст. о/у Бородянського РУ
ГУ МВС України в Київській області
Швидченко С.В.

Так, ОСОБА_2 у вказаних письмових
поясненнях зазначив, що він є власником
1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
який залишився після смерті батька.
Його рідний брат - ОСОБА_1 та сестра
ОСОБА_3 також є спадкоємцями майна
батька, однак своє право на спадщину до
цього часу належним чином не оформили.
Як власник 13 частини будинку, він,
попередивши свого брата ОСОБА_1, вселив
в одну з кімнат будинку знайомих із
умовою, що вони будуть сплачувати за
газ та електроенергію, опалювати
будинок, який взимку без опалювання
розвалюється, а опалювати власним
коштом він можливості не має.

ОСОБА_5 в письмових поясненнях вказав,
що домовився з ОСОБА_2 про тимчасове
проживання в будинку АДРЕСА_1, ніяких
договорів найму чи оренди не укладав.
Прожив в будинку два дні.

Доказів того, що в будинку проживають
квартиранти на момент звернення із
даним позовом до суду, а також доказів
завдання майнових збитків, пошкодження
майна, або ж моральної шкоди, позивачем
суду не надано.

З урахуванням вказаних обставин, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
позивачем не доведено своїх позовних
вимог.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
висновки суду є обґрунтованими,
передбачених законом підстав для
скасування рішення суду при
апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
позивач в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди позивача з висновками суду
першої інстанції по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, дійшов
правильного висновку про відмову у
позові і ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 12 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: