У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського
районного суду від 11 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини у
твердій грошовій сумі в розмірі 1000
грн. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1. аліменти
на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі
600 грн щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідач з рішенням суду не
погодився. В апеляційній скарзі
просить рішення змінити, ухваливши по
справі нове, яким зменшити розмір
аліментів на утримання дитини.

Колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

По справі є доведеними та встановлені
слідуючі обставини.

Сторони зареєстрували шлюб 10 січня
2008 року (а.с. 6).

В шлюбі народилась ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5).

Сторони спору проживають окремо
(а.с.1,65-76).

Згідно положень ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
батьків, інші обставини, що мають
істотне значення.

Згідно ст.184 СК України розмір
аліментів у твердій грошовій сумі
визначається, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі.

При визначенні розміру аліментів суд
першої інстанції врахував обставини,
передбачені ст.182 СК України і прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що
відповідач спроможний сплачувати
щомісячно на утримання дитини 600 грн.

Правильність застосування судом
першої інстанції ст.184 СК України, яка
передбачає визначення судом розміру
аліментів у твердій грошовій сумі
апелянтом не заперечується..

Доводи апелянта про
неплатоспроможність на увагу не
заслуговують.

Відповідач є особою працездатного
віку, протипоказань щодо фізичної
праці, інших аліментних зобов'язань не
має, на обліку в центрі зайнятості не
перебуває.

Довідка з місця проживання відповідача
про тимчасове не працевлаштування не є
підставою для зменшення розміру
аліментів, так як судом не встановлено
обставин, які б свідчили, що відповідач
має об'єктивні перешкоди для
працевлаштування в іншому населеному
пункті регіону.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано
стягнув аліменти у твердій грошовій
сумі.

Рішення суду, що оскаржується,
відповідає вимогам ст.ст.180, 182, 184
Сімейного кодексу України, у зв'язку з
чим підстав для його зміни колегія не
вбачає.

Відповідно до положень ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду першої інстанції без змін, якщо
визнає, що воно ухвалено з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
закону.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від
11 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: