№ 2-281-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом
Міністерства внутрішніх справ України
до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та
в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_2 - про виселення з гуртожитку, без
надання іншого жилого приміщення, -
Міністерство внутрішніх справ України
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
- про виселення з гуртожитку, без
надання іншого жилого приміщення.
Позивач при зверненні до суду мотивує
свої вимоги тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
проходила службу на посаді спеціаліста
І категорії, старшого інспектора
Відділу дактилоскопічного обліку
управління спеціальних перевірок та
довідкового обліку Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України з 16. 12. 2005 року
по 11. 12. 2005 року.
Відповідно до витягу з протоколу № 5
засідання адміністрації та
Центральної житлової комісії МВС
України від 01 жовтня 2009 року Центральна
житлова комісія МВС України ухвалила
рішення поселити та зареєструвати
ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2, у гуртожитку
МВС України за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою ДФЗБО МВС України
вищезазначена будівля знаходиться на
балансі МВС України, як гуртожиток.

Наказом МВС України від 11. 12. 2012 року №
1066 о/с ОСОБА_1 було звільнено з посади
старшого інспектора відділу
дактилоскопічного обліку управління
спеціальних перевірок та довідкового
обліку ДІАЗ МВС України, за п. 4 ст. 40
КЗпП України, за прогул без поважних
причин.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_1 та її
неповнолітній син ОСОБА_2 тривалий час
у кімнаті гуртожитку не проживають та
не сплачують оплату за користування
житлом та оплату за користування
житлово-комунальними послугами.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву про розгляд справи у відсутність
представника позивача, в якій також
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить суд про
задоволення позову та не заперечує
проти ухвалення по справі заочного
рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась,
свого представника до суду не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
про причини неявки в судове засідання
не повідомила, жодних заяв чи клопотань
до суду не подавала.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи,
приходить до висновку про можливість
задоволення позову, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проходила службу на посаді
спеціаліста І категорії, старшого
інспектора Відділу дактилоскопічного
обліку управління спеціальних
перевірок та довідкового обліку
Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України з 16. 12. 2005 року
по 11. 12. 2005 року.

Відповідно до витягу з протоколу № 5
засідання адміністрації та
Центральної житлової комісії МВС
України від 01 жовтня 2009 року Центральна
житлова комісія МВС України ухвалила
рішення поселити та зареєструвати
ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2, у гуртожитку
МВС України за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою ДФЗБО МВС України
вищезазначена будівля знаходиться на
балансі МВС України, як гуртожиток.

Наказом МВС України від 11. 12. 2012 року №
1066 о/с ОСОБА_1 було звільнено з посади
старшого інспектора відділу
дактилоскопічного обліку управління
спеціальних перевірок та довідкового
обліку ДІАЗ МВС України, за п. 4 ст. 40
КЗпП України, за прогул без поважних
причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та її не
повнолітній син ОСОБА_2 тривалий час не
проживають у вищезазначеній кімнаті
гуртожитку, що підтверджується
наявними в матеріалах справи Актами
від 24. 05. 2013 року, 21. 06. 2013 року, 23. 07. 2013
року, 29. 08. 2013 року, 21. 09. 2013 року, 24. 10. 2013
року.

Також судом встановлено, що в зв'язку з
порушенням ОСОБА_1 умов договору про
користування житловим приміщення,
зокрема в частині здійснення оплати за
користування житловим приміщенням, у
відповідача виникла значна
заборгованість, яка утворилась в
період з 01. 12. 2011 року по 01. 09. 2013 року в
сумі 1629 грн. 25 коп.

Статтею 109 ЖК УРСР передбачено, що
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
встановлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК УРСР, для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
можуть використовуватись гуртожитки.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинивши
прогул без поважних причин, грубо
порушила трудову дисципліну, то її було
звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП
України.

Частиною 2 ст. 132 ЖК УРСР передбачено, що
працівників підприємств, установ,
організацій, які поселились в
гуртожитку в зв'язку з роботою, може
бути виселено без надання іншого
жилого приміщення в разі звільнення за
власним бажанням без поважних причин,
за порушення трудової дисципліни або
вчинення злочину.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача обґрунтовані, доведені та
такі, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

З урахуванням задоволення позову,
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_1 на користь позивача підлягає
стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40
коп.

Керуючись ст. ст. 109, 127, 132 ЖК УРСР, ст. ст.
ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Міністерства внутрішніх справ
України до ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 - про
виселення з гуртожитку, без надання
іншого жилого приміщення -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кімнати
гуртожитку МВС України, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Міністерства внутрішніх справ України
витрати по оплаті судового збору в сумі
229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: