РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Пінкевич
Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

У грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
районного суду з названим позовом. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що він є
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
За вищевказаною адресою
зареєстрованими окрім нього значаться
також ОСОБА_2, колишній чоловік його
доньки. При цьому останній у вказаному
домоволодінні не проживає з грудня 2012
року, в будинку відсутні його особисті
речі. Всі витрати по сплаті за
комунальні послуги, утримання будинку
в належному стані він змушений нести
самостійно.

Тому просив суд визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Просив суд задовольнити позовні
вимоги. Заперечував проти заочного
розгляду справи.

У судове засідання відповідач не
з'явивсь. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Причини неявки суду не повідомив.
Письмових клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено,
що будинок АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 09 вересня 2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64
Житлового кодексу України, до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать дружина, діти і батьки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не є
членом сім'ї власника житлового
будинку.

Ст.ст. 47, 48 Конституції України
гарантоване кожному право на житло,
ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного житлового
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як на підставі і в порядку,
передбаченому законом.

П.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» визначає,
що у справах про визнання наймача або
членів його сім'ї такими, що втратила
право користування жилим приміщенням
(ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

З будинкової книги вбачається, що у
будинку АДРЕСА_1 зареєстрованим також
значиться ОСОБА_2, колишній чоловік
дочки ОСОБА_1

Відповідно акту обстеження депутата
Боярської міської ради від 05 грудня 2013
року ОСОБА_2 у вищезазначеному
житловому будинку не проживає з 01
грудня 2012 року.

Ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб .

За ст.16 ЦК України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок користуються ним для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд.

Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири,
що є у приватній власності громадян, не
може бути в них вилучено, власника не
може бути позбавлено права
користуватись жилим будинком,
квартирою.

На підставі наведеного суд вважає, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

За ст. 59 ЦПК України обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України власник має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного
кодексу України член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Судом не встановлено фактів
перешкоджання позивачем відповідачу в
користуванні житлом.

Таким чином, оцінивши докази у справі
суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, який
не є членом сім'ї власника будинку
АДРЕСА_1, та з 01 грудня 2012 року не
проживає в ньому, ускладнює здійснення
ОСОБА_1 повноважень користування ним,
оскільки останный вимушений
сплачувати за відповідача витрати на
комунальні послуги, а тому є підстави
для визнання останнього таким, що
втратив право користування цим жилим
приміщенням.

Враховуючи викладене суд вважає позов
в частині позовних вимог про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1 законним,
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. На підтвердження звільнення від
сплати судового збору ОСОБА_1 надав
суду посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕСдругої
категорії серії НОМЕР_1. Тому стягненню
підлягають судові витрати у розмірі
229,40 грн з ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі ст.ст. 391, 405 Цивільного
кодексу України та керуючись ст.ст. 10,
57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229,40 грн (двісті
двадцять дев`ять грн. сорок коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи,які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя