Провадження №2/761/4830/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Кравця
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Позивач звернувся до суду із даним
позовом, згідно якого просить
розірвати шлюб, укладений між ним та
Позивач в судовому засіданні пояснив,
що 07 грудня 1986 року він уклав шлюб із
відповідачем. Від шлюбу вони мають
трьох дітей - повнолітніх донку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та неповнолітню доньку ОСОБА_5,
Разом з тим, сімейне життя з
відповідачем не склалось через
абсолютно несумісні характери, які
призвели до неможливості перебування у
шлюбі та остаточної втрати почуття
любові. При цьому, близько чотирнадцяти
років вони з відповідачем не
підтримують сімейно-шлюбних відносин,
припинили вести спільне господарство
та близько восьми років взагалі
проживають окремо. Відновлювати шлюбні
стосунки з відповідачем він не
збирається, оскільки проживає на даний
час з іншою жінкою, з якою планує
створити сім'ю, у зв'язку з чим просив
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та
ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального
кодексу України (надалі - ЦПК України),
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не
заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224
та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України,
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 07 грудня 1986 року, що
підтверджується Свідоцтвом про
укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 (а.с. 4). З
пояснень позивача встановлено, що
подружжя від шлюбу має трьох дітей,
одна з яких - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є
неповнолітньою, що також
підтверджується копією Свідоцтва про
народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України шлюб розривається, якщо судом
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

З пояснень позивача в судовому
засіданні встановлено, що сторони по
справі втратили почуття любові та
поваги один до одного, не знаходять
взаєморозуміння по жодному питанню,
які виникають в їхній сім'ї. Все це
призвело до того, що подружжя тривалий
час не підтримує сімейно-шлюбних
відносин, окремо ведуть господарство
та проживають, не спілкується, тобто
стали чужими людьми.

Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін
існує лише формально.

З огляду на зазначене, суд прийшов до
висновку, що сім'я сторін розпалася і
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечитиме їх
інтересам та інтересам їх дітей, а тому
шлюб потрібно розірвати.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу
України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74,
76, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований 07
грудня 1986 року Містечківським
сільським ЗАГС Коростишівського р-ну
Житомирської обл., а/з № 9, - розірвати.

Роз'яснити, що особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: