У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 20
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 19
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості та
процентів за договором позики, та за
зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання договору позики
таким, що не укладався,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, в якому з
урахуванням уточнень, просив стягнути
солідарно з відповідачів на свою
користь заборгованість за договором
позики від 16 липня 2013 року, укладеним
між ним та відповідачами, в розмірі 377 956
грн та проценти за користування
позикою у розмірі 105 937,71 грн, а також
судові витрати.

У січні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_2
звернулися до суду із зустрічним
позовом, в якому просили визнати
вищевказаний договір таким, що не
укладався, посилаючись на те, що
грошові кошти під час підписання
договору не передавалися.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 березня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 19 травня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено, стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3
заборгованість за договором позики у
розмірі 377 956 грн та проценти за
користування позикою у розмірі 105 937 грн
71 коп.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга разом із клопотанням, у якому
заявник просить продовжити строк для
касаційного оскарження.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вказані
заявником, є поважними.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

При задоволенні первісних позовних
вимог та відмові у задоволенні
зустрічного позову суди правильно
застосували норми ЦК України.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись ст. 73, 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити скаржнику строк на касаційне
оскарження рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 березня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 19 травня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості та процентів
за договором позики, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору позики таким, що не
укладався, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова