Справа
№ 2-5428/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Солом`янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство « Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_3
про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом в якому просить стягнути з
відповідача на його користь грошові
кошти у розмірі 52992,08 грн.- , які є
половиною від суми коштів , внесених у
розмірі 104288,08 грн. по Договору про
участь у фонді фінансування
будівництва виду « А» № 9/140, укладений 29
травня 2008 року між ним , відповідачкою
ОСОБА_2, які діяли в свого імені та імені
своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 та Публічним акціонерним
товариством « Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» .

В подальшому 31 травня 2010 року між
ним та відповідачем, які діяли в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей було укладено Договір про
відступлення майнових прав відповідно
до умов якого позивач та відповідач
зобов`язувалися передати у довірчу
власність грошові кошти у розмірі
104288,08 грн., а також оплатити винагороду
Банку, а Банк в свою чергу після
внесення довірителями коштів, видати
свідоцтво про участь у Фонді
фінансування будівництва, а також
передати позивачу та відповідачу
майнові права на об`єкт інвестування, а
саме квартиру АДРЕСА_1.

Позивач, мотивуючи свої вимоги,
вказує на те, що 13 листопада 2008 року
ОСОБА_2 подано до суду заяву про
розірвання шлюбу, в якій було вказано,
про припинення шлюбних відносин з
травня 2008 року , відсутності ведення
спільного господарства та відсутність
спору про поділ майна, що є спільною
сумісною власністю, в підтвердження
чого послався на рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
по справі про розірвання шлюбу від 24
грудня 2008 року. Стверджуючи про те, що
відповідно до укладеного Договору про
участь у фонді фінансування
будівництва та нього та відповідачку
було покладено солідарний обов»язок по
сплаті грошових коштів у розмірі 105984,16
грн., та оскільки ним вони були особисто
виконані , а відповідач в свою чергу
відмовилась сплачувати кошти, позивач
в порядку ст.544 ЦК України, заявляючи
зворотню вимогу просить стягнути з
відповідачки половину внесених коштів.

В ході розгляду справи позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали та просили їх задоволення.

Відповідач та ії представник в
ході розгляду справи позовні вимоги не
визнали. Представник відповідача
заперечуючи проти позову послався на
необгрунтованість позову та вказавши
про те, що укладення Договору про
відступлення майнових прав 31.05.2010 року
підтверджує взаємну згоду сторін
фінансування будівництва квартири та
відсутність у позивача претензій до
відповідачки з приводу виконання
обов`язків щодо сплати внесків на
фінансування будівництва квартири.
Також вказав на хибність тверджень
позивача про покладення на
відповідачку солідарного обов`язку по
сплаті коштів позивачу на підставі
ст.ст.540,544 ЦК України. При цьому
представник відповідача послався на
рішення Солом`янського районного суду
м. Києва від 12.11.2012 року, яке залишено в
силі згідно з Ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 20.03.2013 року по справі
за аналогічним позовом ОСОБА_1 до
відповідачки, ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про зміну договору про участь у
фонді фінансування будівництва шляхом
виключення зі складу довірителей,
зміну договору про відступлення
майнових прав шляхом виключення зі
складу довірителів, зобов`язання
укласти договір відступлення майнових
прав на об`єкт інвестування відповідно
до якого встановлено відсутність
солідарного обов`язку сторін за
договором.

Залучені в якості третіх осіб
ОСОБА_3 та представник ПАТ «
Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в
судове засідання не з`явились, про
причини неявки суд не повідомили, у
зв`язку із чим судом ухвалено про
розгляд справи у відсутність третіх
осіб.

Вислухавши пояснення позивача та
його представника, відповідачку та ії
представника, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач ОСОБА_2, перебуваючи у шлюбі,
уклали , діючи в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4
та ОСОБА_5 29.05.2008 року з ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» договір про участь у фонді
фінансування будівництва виду «А»№ 9140
.

Відповідно до умов договору № 9/140 від
29.05.2008 року позивач та відповідач
ОСОБА_2 зобов'язались передати у
довірчу власність грошові кошти в сумі
104 288 грн. 08 коп., а також оплатити
винагороду відповідачу ПАТ «АКПІБ».

У свою чергу ПАТ «АКПІБ»зобов'язалось
після внесення довірителями коштів
видати свідоцтво про участь у ФФБ, а
також передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2
майнові права на об'єкт інвестування, а
саме квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 24. 12 2008 року шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 було розірвано .

31.05.2010 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діяли
від імені своїх неповнолітніх дітей
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» було укладено договір про
відступлення майнових прав .

Відповідно до довідки № 02-589 від 25.06.2011
року виданої ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» вбачається, що згідно з договором
про участь у фонді фінансування
будівництва виду «А»№ 9140 від 29.05.2008
року, вартість об'єкта інвестування
-квартири АДРЕСА_1 сплачена ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в повному обсязі .

Судом встановлено, що станом на день
розгляду справи свідоцтво про право
власності на інвестовану квартиру
сторонам не видано.

Згідно зі статтями 370, 372 ЦК України,
частки у спільній сумісній власності
встановлюються у випадку її припинення
(поділу, виділу) за домовленістю між
співвласниками. Такої домовленості між
ними не було.

Відповідно до ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Згідно зі ст. 61 СК України, якщо одним із
подружжя укладено договір в інтересах
сім'ї, то гроші, інше майно, отримане за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності.

Таким чином помилковим є позиція
позивача, з приводу того, що відповідно
до умов договору та статей 540, 544 ЦК
України на позивача і відповідача
ОСОБА_2 було покладено солідарний
обов'язок по оплаті грошових коштів на
фінансування будівництва квартири,
оскільки в даному випадку між
сторонами існують правовідносини
спільної сумісної власності подружжя
щодо сплати грошових коштів на
фінансування будівництва АДРЕСА_1, які
регулюються нормами глави 26 ЦК України
і глави 8 СК України, що між іншого
встановлено Солом`янським районним
судом м. Києва при розгляді справи №
2-1381/12 за позовом ОСОБА_1 до відповідачки
та ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» про
зміну договору про участь у фонді
фінансування будівництва шляхом
виключення зі складу довірителей,
зміну договору про відступлення
майнових прав шляхом виключення зі
складу довірителів, зобов`язання
укласти договір відступлення майнових
прав на об`єкт інвестування.

Згідно зі ст. 541 ЦК України, солідарний
обов'язок або вимога виникають у
випадках, встановлених договором або
законом.

Проте, згідно з договором № 9/140
від 29. 05. 2008 року солідарні зобов'язання
позивача і відповідача ОСОБА_2 перед
ПАТ «АКПІБ» відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 61
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній , господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, відповідно до рішення
Солом`янського районного м. Києва від
12.11.2012 року встановлено відсутність
відмови відповідачки по виконанню
свого обов`язку щодо сплати коштів на
рахунок оплати фінансування
будівництва квартири, а тому
враховуючи те, що такі обставини є
встановленими, посилання на вказане
представника позивача є
необґрунтованим.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що у позові слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.61,68 CК України, ст.ст.540,544,541 ЦК
України, ст.ст.10,60,61, 209,212-215,294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово - інвестиційний банк»,
ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: