У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука
А.О., Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
прокуратури Ленінського району м.
Харкова в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, Харківської
міської ради до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок засмічення земельної
ділянки будівельними та побутовими
відходами, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 04 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 11 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року прокуратури
Ленінського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, Харківської міської ради
звернулася до суду з позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, при проведенні у 2010
році Державною екологічною інспекцією
у Харківській області перевірки
додержання вимог природоохоронного
законодавства на території Савкіного
яру в Ленінському районі м. Харкова, а
саме з боку домоволодіння по АДРЕСА_1,
яке належить ОСОБА_4, був встановлений
факт засмічення останнім земельної
ділянки площею 57,19 кв.м та об'ємом понад
19,11 куб. м будівельними та побутовими
відходами, що є порушенням Законів
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» та «Про
відходи». За результатами обстеження
засміченої земельної ділянки, у
присутності завідуючого відділом
житлових питань та інфраструктури ВК
Ленінської районної ради м. Харкова,
Державною екологічною інспекцією у
Харківській області складено акт від 01
червня 2010 року № 06-29/82-Ізасм. В
результаті порушень природоохоронного
законодавства ОСОБА_4 заподіяно шкоду у
розмірі 36 332 грн 81 коп. На адресу
відповідача 01 липня 2010 року за вих. №
2874/01-17/06-12 надсилалася претензія про
необхідність відшкодування завданої
шкоди у вищеназваному розмірі, але ці
вимоги відповідачем у добровільному
порядку не виконані.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова

від 04 липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 11 лютого 2014 року, позов
прокуратури Ленінського району м.
Харкова в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, Харківської
міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Харківської міської ради шкоду,
заподіяну природному середовищу
внаслідок засмічення земельної

ділянки по АДРЕСА_1 будівельними та
побутовими відходами у сумі 36 332 грн 81
коп., перерахувавши кошти на
розрахунковий рахунок Харківської
міської ради.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити у справі нове рішення про
закриття провадження у справі,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, ухвалюючи
рішення про задоволення позову, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач, створивши несанкціоноване
звалище будівельних та побутових
відходів, своїми діями порушив
законодавство в природоохоронній
сфері та завдав шкоди навколишньому
природному середовищу, яку повинен
відшкодувати у встановленому законом
порядку.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Харкова від 04 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 11 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук М.А.
Макарчук