У х в а л а

23 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А. суддів:
Дем'яносова М.В., Писаної Т.О.,Леванчука
А.О., Фаловської І.М.,розглянувши заяву
Львівського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву»,
яке діє через представника Мельника
Тимофія Павловича, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2014 року в справі за
позовом Львівського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» до ОСОБА_7 про дострокове
повернення кредиту,

в с т а н о в и л а:

Львівське регіональне управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву»
звернулося до суду з указаним позовом,
в якому просило стягнути з відповідача
залишок кредиту у розмірі 192 782,91 грн. В
обґрунтування вказаних вимог, позивач
вказував на те, що відповідач належним
чином не виконує свої зобов'язання за
кредитним договором, зокрема, не
передає обумовлене майно в іпотеку та
не надає інформацію про рівень своїх
доходів та членів своєї сім'ї.

Рішенням Трускавецького міського суду
Львівської області від 18 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 31 січня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2014
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за скаргою
Львівського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву» на
вказані судові рішення.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника Львівського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» про перегляд
зазначеної ухвали суду касаційної
інстанції на підставі неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме ст.
1052 Цивільного кодексу України, що
призвело до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 листопада 2013 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надана для порівняння ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 листопада 2013 року не може
бути прикладом неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
оскільки, не зважаючи на схожість
предмету позову та підстави позовних
вимог, правові висновки зазначені в
цьому судовому рішенні і в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2014 року, про
перегляд якої подано заяву,
ґрунтуються на різних фактичних
обставинах, встановлених судами.

Так, у справі в якій постановлено
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 листопада 2013
року, судами встановлено, що відповідач
не виконав умови кредитного договору
щодо передачі майна в іпотеку, що є
підставою для дострокового повернення
кредиту.

У той час, як у справі, в якій
постановлено ухвалу про перегляд якої
подано заяву, судами встановлено, що
відповідач не ухилявся від свого
обов'язку по укладенню договору
іпотеки, а навпаки вчиняв дії по його
укладенню, однак, у зв'язку з тим, що в
квартирі, яка повинна була стати
предметом іпотеки проживає малолітня
дитина, орган опіки і піклування не дав
на це згоду.

З урахуванням вказаного, наведені
заявником доводи не містять ознак, які
згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є
підставами для перегляду судових
рішень, а тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом
Львівського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву» до
ОСОБА_7 про дострокове повернення
кредиту до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук Т.О.
Писана І.М. Фаловська