Єдиний унікальний номер 250/3693/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2041/2014
Головуючий у 1 інстанції Ус О.В.
Доповідач Корчиста О.І.
14 березня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів: Хейло
Я.В., Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 22 січня 2014 року
по цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
Рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 22 січня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1 до
Українського державного підприємства
поштового зв`язку «Укрпошта» (далі ДП
«Укрпошта») про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди було
відмовлено.

З таким рішенням суду не погодилась
ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в
якій, зазначаючи, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, просила рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 22 січня 2014 року
скасувати, та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_3 доводи, наведені в
апеляційній скарзі підтримав та просив
її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ДП «Укрпошта» просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, що з'явились, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2
слід відхилити за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повного всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
якій були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставини, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції в повні мірі
відповідає.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 з 31 січня 2003 року
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1
(станом на 11 серпня 2011 року) разом із
членами своєї сім'ї: сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір`ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

За обліком довідкового бюро
СТІРФО Ясинуватського МВ Донецької
області ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 з 31 січня 2003 року.

07 жовтня 2011 року суддею
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області видано судовий наказ
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП
«ІРД» заборгованості по оплаті
житлово-комунальних послуг в сумі 2006.44
гривень, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 гривень, а
також на користь держави 25.50 гривень.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що копія судового наказу
була надіслана боржнику ОСОБА_1,
кореспонденція надійшла на об'єкт
поштового зв'язку Ясинувата-6 24 жовтня
2011 року, 26 жовтня 2011 року.
Відповідальним працівником поштового
зв'язку Ясинувата-9 у поштовий ящик
адресата вкладене повідомлення про
необхідність отримання поштової
кореспонденції, а 31 жовтня 2011 року
відповідальним працівником
встановлено, що адресат за зазначеною
адресою не проживає, внаслідок чого
поштова кореспонденція ВПЗ Ясинувата-9
була повернута відправникові -
Ясинуватському міськрайонному суду
Донецької області.

20 вересня 2013 року представник
боржника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3
отримав копію судового наказу та
додані до заяви документи, про що
свідчить його особистий підпис на
обкладинці справи та на заяві.

Ухвалою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 жовтня 2013 року судовий наказ від 17
жовтня 2011 року скасований.

Встановлено, що 13 лютого 2012 року
стягувач - ПП «ІРД», звернувся до ДВС
Ясинуватського МРУЮ, з заявою про
примусове виконання судового наказу,
виданого 17 жовтня 2011 року
Ясинуватським міськрайонним судом
Донецької області про стягнення з
боржника ОСОБА_1 на користь ПП «ІРД»
2061,94 гривень. Постановою від 13 лютого 2012
року виконавчою службою відкрите
виконавче провадження.

Постановою від 07 листопада 2013
року виконавче провадження закрито у
зв'язку із скасуванням судового наказу.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
суд першої інстанції, виходив із того,
що позивачки не надали належних та
допустимих доказів на підтвердження
спричинення їм відповідачем
матеріальної або моральної шкоди.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи та визначив матеріальні норми,
якими регулюються спірні
правовідносини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
керувався положеннями Цивільного
Кодексу України, Цивільним
Процесуальним Кодексом України,
Законом України «Про захист прав
споживачів», Законом України «Про
поштовий зв'язок» та Правилами надання
поштових послуг, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№270 від 05 березня 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 1167 ЦК
України - моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 5 ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено
право споживача на відшкодування
моральної шкоди у випадках, коли така
шкода заподіяна небезпечною для життя
і здоров'я людей продукцією.

Таким чином, суд при вирішенні справи
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої неякісною
послугою повинен установити наявність
такої шкоди, а також, чи завдана вона
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
дотримуючись визначених наведених
вище норм матеріального права вимог, а
також, вимог статей 214, 215 ЦПК України
належним чином перевірив пояснення
сторін, у достатньому обсязі
визначився з наявністю чи відсутністю
обставин, на які вони посилались,
вмотивував свій висновок про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення з ДП
«Укрпошта» матеріальної та моральної
шкоди на користь позивачок, дав оцінку
обставинам справи та поясненням сторін
у їх сукупності. При цьому, суд дійшов
вірного висновку про відсутність
достовірних доказів на підтвердження
доводів позовної заяви.

Враховуючи викладене та юридичну
природу спірних правовідносин, під час
вирішення питання, суд повно встановив
всі обставини, якими обґрунтовувались
вимоги й заперечення сторін.

Доводи апеляційної скарги
фактично зводяться до переоцінки
доказів, які були досліджені судом
першої інстанції, проте переконливих
доказів, які б спростовували висновки
суду, апелянтом не надано.

Таким чином, вирішуючи спір, суд
першої інстанції встановив права і
обов`язки сторін, що брали участь у
справі, обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дав їм
належну правову оцінку і зробив вірний
правовий висновок. Рішення ухвалене з
дотриманням судом норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, оскільки судом
апеляційної інстанції не встановлено
порушень норм матеріального або
процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування
правильного по суті і справедливого
рішення суду, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 22 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді