Справа № 2/487/813/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

27.03.2014 року Заводський районний суд
м. Миколаєва у складі головуючого судді
Павлової Ж.П., при секретарі
Сочивко І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики,

В С Т А Н О В И В

15.01.2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу, посилаючись на те, що 06.12.2010 року
між нею та відповідачем було укладено
договір позики, відповідно до якого
останньому була передана сума у
розмірі 11 600грн. терміном до 08.12.2010р.

У зв'язку з тим, що відповідач не
повернув вказану суму боргу позивач
просила задовольнити позов, стягнути з
відповідача суму заборгованості з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних в розмірі 13 559,20грн. та судові
витрати.

В судове засідання позивач не
з*явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала та просила
їх повністю задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та дату судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні
між позивачем і відповідачем був
укладений договір позики, згідно якого
позивачем 06.12.2010р. було передано
відповідачу суму у розмірі 11600грн.
терміном до 08.12.2010р.

Факт передачі вказаної суми
підтверджується розпискою про
отримання вказаної суми, підписаною
власноручно відповідачем по справі.

Згідно вказаної розписки, відповідач
повинен був повернути вказану суму
боргу до 08.12.2010р.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач свої зобов'язання не
виконує, до теперішнього часу ніяких
сум в рахунок повернення боргу
позивачу не виплатив.

Зазначена розписка недійсною у
встановленому законом порядку не
визнана.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов*язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій , що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов*язки.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач
зобов*язання по розписці не виконав,
чим порушив майнові права позивача.
Сума несплаченого ним боргу з
урахуванням встановленого законом
індексу інфляції та 3% річних становить
13,559грн.

На підставі ст.1046 ЦК України, сума
боргу у розмірі 13,559 грн. підлягає
стягненню з відповідача.

На підставі ст.79,ст.88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судові витрати в сумі 248 грн.
47 коп.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
13 559 грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 248,47грн.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція
до Миколаївського апеляційного суду
через Заводський районний суд в
порядку, встановленому ст.294 ЦПК
України.

Суддя Павлова Ж.П.