АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа №22-ц/796/4445/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач: Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_3
на ухвалу Деснянського районного суду
м. Києва від 06 лютого 2014 року про
відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3
щодо скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язання Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 06 лютого 2014 року ОСОБА_3
відмовлено в задоволенні скарги щодо
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження та
зобов'язання Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві вчинити певні дії.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_3 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 06 лютого 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення її скарги.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала Святошинського районного суду
міста Києва від 28 листопада 2013 року є
незаконною і необґрунтованою
внаслідок неправильної оцінки доказів.
Вказує на те, що 18.10.2013 року державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві було проведено розрахунок
заборгованості боржника зі сплати
аліментів. За результатами цього
розрахунку державним виконавцем було
встановлено переплату боржником
сплати аліментів на суму 120,12 грн. На
підставі даного розрахунку, 18.10.2013 року
державним виконавцем було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження. Зазначає, що розрахунок
заборгованості по аліментах,
зроблений державним виконавцем 18.10.2013
року є сфальсифікованим та не
ґрунтується на відповідних доказах, а
тому постанову про закінчення
виконавчого провадження від 18.10.2013 року
державним виконавцем винесено
безпідставно. Проте, суд 1-ї інстанції
не взяв до уваги даних фактів та
безпідставно відмовив в задоволенні
скарги стягувача.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 ОСОБА_8 повністю підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи судом
повідомлений у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомив, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, з досліджених судом доказів
вбачається, що 05.11.2009 року Деснянським
районним судом м. Києва було видано
дублікат виконавчого листа №2-3907 про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання доньки ОСОБА_7,
в розмірі ј частини всіх видів
заробітку щомісячно до повноліття
дитини.

07.06.2012 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документу) (ВП №32928000). Дану постанову
було винесено у зв'язку з тим, що пакет
документів, поданий стягувачем, не
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції
про проведення виконавчих дій.

В подальшому, 28 червня 2012 року, на
підставі дублікату виконавчого листа
Деснянського районного суду міста
Києва №2-3907 від 05.11.2009 року, державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№33197229).

Під час здійснення виконавчих дій
державним виконавцем було напрввлено
ряд запитів до різних органів та
установ.

13.07.2012 року старшим державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві на ім'я ОСОБА_6 було направлено
виклик та зобов'язано 06.07.2012 року з 09
год. до 12 год. з'явитися до державного
виконавця для вирішення питання щодо
подальшої сплати аліментів.

ОСОБА_6 до Відділу Державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у місті Києві було
подано довідки про отримані доходи за
період з 2001 р. по 2012 р. та квитанції про
сплату аліментів за вказаний період.

На підставі даних документів, 20.08.2012
року державним виконавцем Відділу
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було здійснено
розрахунок заборгованості ОСОБА_6 по
сплаті аліментів за період з 02.12.1997 року
по 20.08.2012 року та встановлено
заборгованість боржника на рівні 533,58
грн.

14.01.2013 року старшим державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві на ім'я ОСОБА_6 було направлено
виклик та зобов'язано 23.10.2013 року з 09
год. до 12 год. з'явитися до державного
виконавця для вирішення питання щодо
подальшої сплати аліментів.

19.02.2013 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було здійснено
вихід за адресою проживання ОСОБА_6,
проте доступу державному виконавцю до
квартири надано не було. За даним
фактом державним виконавцем було
складено відповідний акт.

ОСОБА_6 до Відділу Державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у місті Києві було
подано довідки про отримані доходи за
період з 2012 р. по 2013 р.

30.09.2013 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було здійснено
розрахунок заборгованості ОСОБА_6 по
сплаті аліментів за період з 02.12.1997 року
по 17.07.2013 року та встановлено
заборгованість боржника на рівні 4279,88
грн.

08.10.2013 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було винесено
постанову про розшук майна боржника (ВП
№33197229), а саме: автомобіля Dacia Logan,
державний номер НОМЕР_1.

08.10.2013 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було винесено
постанову про здійснення приводу
ОСОБА_6 через органи внутрішніх справ.

ОСОБА_6 до Відділу Державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у місті Києві було
подано квитанції про сплату аліментів.

18.10.2013 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було здійснено
розрахунок заборгованості ОСОБА_6 по
сплаті аліментів за період з 02.12.1997 року
по 14.07.2013 року та встановлено, що
боржником було здійснено переплату зі
сплати аліментів на рівні 120,12 грн.

18.10.2013 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження (ВП №33197229) у зв'язку з
виконанням боржником рішення суду.

Вважаючи, що державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було
сфальсифіковано розрахунок
заборгованості ОСОБА_6 по сплаті
аліментів та безпідставно винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, ОСОБА_3 звернулася до суду
зі скаргою, в якій просила скасувати
постанову Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві про закінчення виконавчого
провадження та зобов'язати Відділ
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві виконати рішення
суду щодо стягнення ОСОБА_6
заборгованості по аліментах.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
скарги на постанову про закінчення
виконавчого провадження та
зобов'язання Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві вчинити певні дії, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що
оскаржувані дії державного виконавця
вчинені відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження» та
в межах повноважень наданих йому
законом, права скаржника порушено не
було, постанова про закінчення
виконавчого провадження винесена
державним виконавцем з дотриманням
вимог закону, а тому скарга є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду першої інстанції повністю
відповідають встановленим обставинам
справи, дослідженим доказам та вимогам
закону.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду зі скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх в добровільному
порядку визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно з ч.2 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що в
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження» порядок
стягнення аліментів визначається
законом.

У разі наявності заборгованості із
сплати аліментів понад три місяці
стягнення може бути звернено на майно
боржника. Звернення стягнення на
заробітну плату не перешкоджає
зверненню стягнення на майно боржника.

Розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
у порядку, встановленому Сімейним
кодексом України. У разі визначення
суми заборгованості у частці від
заробітку (доходу) розмір аліментів не
може бути менше встановленого Сімейним
кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір
заборгованості із сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику: у разі якщо виконавчий
документ уперше надійшов для
виконання; за заявою сторін
виконавчого провадження; у разі
надсилання постанови до адміністрації
підприємства, установи, організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця для проведення
відрахування із заробітної плати
(доходів), пенсії та стипендії боржника;
у разі закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з надходженням
виконавчого документа за належністю до
іншого органу державної виконавчої
служби; за власною ініціативою; в інших
передбачених законом випадках.

У разі стягнення аліментів у частці від
заробітку (доходу) боржника на
підприємстві, в установі, організації,
у фізичної особи, фізичної особи -
підприємця відрахування здійснюються
з фактичного заробітку (доходу) на
підставі постанови державного
виконавця. При цьому розмір аліментів у
разі їх стягнення у частці від
заробітку (доходу) не може бути менше
встановленого Сімейним кодексом
України. У разі якщо стягнути аліменти
в зазначеному розмірі неможливо,
адміністрація підприємства, установи,
організації, фізична особа, фізична
особа - підприємець, які проводили
відрахування, нараховують боржнику
заборгованість із сплати аліментів.

Після закінчення строку, встановленого
законом для стягнення аліментів, у разі
відсутності заборгованості із сплати
аліментів адміністрація підприємства,
установи, організації, фізична особа,
фізична особа - підприємець, які
проводили відрахування, повертають
постанову державного виконавця про
стягнення аліментів органу державної
виконавчої служби з відміткою про
перерахування в повному обсязі
стягувачу утриманих сум аліментів. У
разі якщо утримані суми аліментів
стягувачу не перераховані, державний
виконавець письмово повідомляє
стягувачу про розмір заборгованості,
роз'яснює йому права, встановлені
частиною першою статті 87 цього Закону,
та виносить постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Судом достовірно встановлено, що під
час здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем було
здійснено розрахунок заборгованості
ОСОБА_6 по сплаті аліментів за період з
02.12.1997 року по 14.07.2013 року та
встановлено, що боржником було
здійснено переплату зі сплати
аліментів на рівні 120,12 грн., у зв'язку з
чим було винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження (ВП
№33197229).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
державним виконавцем Відділу
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження (ВП №33197229) відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
підстави для задоволення скарги ОСОБА_3
щодо скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язання Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві вчинити певні дії відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що
державним виконавцем Відділу
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві було
сфальсифіковано розрахунок
заборгованості ОСОБА_6 по сплаті
аліментів, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки у справах
за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
інших посадових осіб ДВС предметом
судового розгляду можуть бути рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи ДВС,
розгляд яких здійснюється за правилами
розділу VI ЦПК України в рамках судового
контролю за виконанням судових рішень.
Тоді як, у разі виникнення спору щодо
визначення заборгованості, такі вимоги
підлягають вирішенню в порядку
позовного провадження і
заінтересована особа має право
звернутись до суду з позовом
відповідно до вимог статті 195 СК
України.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду 1-ї
інстанції є законним та обґрунтованим,
ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги стягувача ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК
Україниколегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного
суду м. Києва від 06 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді: