Справа № 495/433/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів:

- від СТДВ «Гарантія» - не з'явився

- від ОСОБА_1 - ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_4 виданий 14.01.2000 року)

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/433/14-ц

за позовом ОСОБА_2

до:

- Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»

- ОСОБА_1

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Малого підприємства «Універсал ЛТД»

про стягнення суми страхового
відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

21.01.2014 року ОСОБА_2 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (далі по
тексту - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі по
тексту - відповідач-2) за участю третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору Малого підприємства «Універсал
ЛТД» (далі по тексту - третя особа) про
стягнення суми страхового
відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Так, позивач просить суд:

- стягнути з СТДВ «Гарантія» на користь
ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну
ОСОБА_2 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 14 744 грн.;

- стягнути з СТДВ «Гарантія» на користь
ОСОБА_2 вартість експертного
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 600 грн.;

- стягнути з СТДВ «Гарантія» на користь
ОСОБА_2 пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України за кожен
день прострочення за період з 21.06.2013
року по 20.01.2014 року, що складає 1 124,60 грн.;

- стягнути з СТДВ «Гарантія» та ОСОБА_1
солідарно на користь ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 20 000 грн.

В судових засіданнях позивач - ОСОБА_2,
та його представник підтримали
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачем-2 - ОСОБА_1, подано до суду
заперечення проти позову ОСОБА_2,
відповідно до якого ОСОБА_1 просив у
солідарному стягненні з відповідачів
на користь позивача моральної шкоди в
розмірі 20 000 грн. відмовити. В судовому
засіданні ОСОБА_1 такі вимоги
підтримав.

В судове засідання 16.04.2014 року позивач -
ОСОБА_2, та його представник не
з'явилися, але від останнього до суду
надійшла заява, згідно якої її заявник
заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
задовольнити та розглянути справу за
його відсутності у зв'язку із
перебуванням у відрядженні в м. Одесі.

Відповідач-1 - СТДВ «Гарантія», та третя
особа - МП «Універсал ЛТД», відзив або
заперечення на позов ОСОБА_2 до суду не
надали та їх представники в судові
засідання не з'явилися без поважних
причин, про причини неявки суд не
повідомили, будь-яких клопотань не
заявляли, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце судових
засідань.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
169 Цивільного процесуального кодексу
України, суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу, у разі першої неявки в
судове засідання сторони або
будь-якого з інших осіб, які беруть
участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи (ч.2 ст.169 ЦПК
України).

Згідно із статтею 157 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більше
як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми
чинного законодавства та ті факти, що
позивач - ОСОБА_2, та його представник в
судове засідання не з'явилися, але
подали до суду заяву про розгляд справи
за їх відсутності, представники
відповідача-1 - СТДВ «Гарантія», та
третьої особи - МП «Універсал ЛТД», в
судові засідання не з'явилися без
поважних причин, про причини неявки суд
не повідомили, будь-яких клопотань не
заявляли, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду, строк розгляду справи,
відповідно до ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України,
закінчився і ніхто із сторін не заявив
клопотання про його подовження, суд
вважає за можливе і необхідне,
розглянути справу за відсутності
позивача - ОСОБА_2, та його представника,
представників відповідача-1 - СТДВ
«Гарантія», та третьої особи - МП
«Універсал ЛТД», на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судових
засіданнях пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної (немайнової
шкоди) (ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом
до СТДВ «Гарантія» та ОСОБА_1 про
стягнення на його користь з останніх
майнової та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень ОСОБА_2 та встановлено в
судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1
15.08.2012 року о 14.30 год., рухаючись по вул.
Черняховського, в районі будинку № 24 в
м. Одесі, керуючи автомобілем «Хюндай»,
державний номер НОМЕР_1, здійснюючи
поворот ліворуч не уступив дорогу
зустрічному транспортному засобу, в
результаті чого допустив зіткнення з
автомобілем «ДЕО Ланос», державний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2,
від чого автомобілі отримали механічні
пошкодження, чим порушив п.10.4. Правил
дорожнього руху.

За скоєння вказаної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1
був визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та постановою від 17.09.2012
року судді Суворовського районного
суду м. Одеси Бабакова В.П. притягнутий
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу на користь держави у
розмірі 340 грн.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи № 1527/13114/12,
відповідно до Полісу № АВ/5184775
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, ОСОБА_1 застрахував свій
автомобіль «Хюндай» в СТДВ «Гарантія».
А тому, якщо дорожньо-транспортна
пригода спричинена взаємодією
(зіткненням) кількох транспортних
засобів, то обов'язок відшкодувати
завдану потерпілій особі шкоду лежить
на винній особі, а за наявності у винної
особи полісу обов'язкового страхування
цивільної відповідальності також на
страховій компанії, яка його видала.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, ОСОБА_2, який володів
пошкодженим автомобілем на підставі
довіреності від 25.12.2010 року, була
заподіяна майнова шкода, яка виражена у
матеріальному збитку внаслідок
пошкодження автомобіля «ДЕО Ланос».
Згідно експертного автотоварознавчого
дослідження № 112, яке проводило ПМП
«ЕКС», розмір матеріального збитку
складає 14 744 грн.

Вартість експертного дослідження
складає 600 грн.

Після того, як відбулося ДТП,
представник ОСОБА_2 звернувся із заявою
до СТДВ «Гарантія» про страхове
відшкодування, на що останнім було
рекомендовано позивачу звернутися до
МП «Універсал ЛТД» за допомогою у
вирішенні цього питання.

21.03.2013 року представник ОСОБА_2 подав до
МП «Універсал ЛТД» усі вказані його
представниками документи, зокрема:
заяву про виплату страхового
відшкодування; оригінал постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1; копію
посвідчення водія; копію свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу;
оригінал довідки з ДАІ про ДТП; копію
особистого паспорту та
ідентифікаційного коду; повідомлення
про настання страхового випадку;
картку реквізитів; оригінал
експертного дослідження № 112; копію
свідоцтва оцінювача; копію сертифікату
ПМП «ЕКС», яке проводило
автотоварознавче дослідження.

Подані представником ОСОБА_2 до МП
«Універсал ЛТД» усі необхідні
документи були направлені поштою з МП
«Універсал ЛТД» до СТДВ «Гарантія» та
отримані останнім за вхідним номером
2344 та 688/13.

Незважаючи на вищевказані дії, досі
ніякої відповіді у письмовому вигляді
від СТДВ «Гарантія» ОСОБА_2 не отримав,
як не отримав і відповідні грошові
кошти.

Відповідно до ст.ст. 3, 5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників. Об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованому у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди до місця
проживання того власника чи законного
користувача транспортного засобу, який
керував транспортним засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України (ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

У відповідності до п.34.3 ст.34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому разі страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Частина 2
ст.1166 Цивільного кодексу України
встановлює презумпцію вини завдавача
шкоди, що означає, що особа, яка завдала
шкоду, буде вважатися винною, якщо вона
сама не доведе відсутність своєї вини
(у зв'язку із наявністю вини іншої особи
або у зв'язку із дією об'єктивних
обставин).

Шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом (ст.1187 ЦК
України).

Оскільки, цивільно-правова
відповідальність особи винної в
настанні дорожньо-транспортної
пригоди (ОСОБА_1.) застрахована в СТДВ
«Гарантія», то саме страхова компанія
має відшкодовувати матеріальні збитки,
що були понесені ОСОБА_2 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про те, що, у відповідності до
ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 3, 5, 22, 29, 34, 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 57-60 Цивільного
процесуального кодексу України, в
матеріалах справи, наявні усі (належні
та допустимі) докази, які свідчать про
обов'язок СТДВ «Гарантія» відшкодувати
ОСОБА_2 матеріальні збитки, понесені
внаслідок ДТП, які складаються з:

- матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_2
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 14 744 грн.

- вартості експертного
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 600 грн.

У відповідності до п.36.2 ст.36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно із п.36.5 ст.36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Враховуючи те, що заява про страхове
відшкодування була подана ОСОБА_2
страховику 21.03.2013 року, він був
зобов'язаний не пізніше як до 21.06.2013
року прийняти рішення про здійснення
оплати страхового випадку чи відмовити
у здійсненні страхового відшкодування.

Приймаючи до уваги те, що СТДВ
«Гарантія» цього не зробило, останнє
повинно сплатити ОСОБА_2 пеню за весь
період прострочення виконання
зобов'язання з 21.06.2013 року. по 20.01.2014
року, що складає 1 124,60 грн. та
обраховується наступним чином:

- облікова ставка НБУ у період з 10.06.2013
року по 12.08.2013 року - 7 %. Період з 21.06.2013
року по 12.08.2013 року складає 52 дні. 2 х 7 % :
365 = 0,038 %; 14 744 x 0,038 x 52 = 291,3 грн.;

- облікова ставка НБУ у період з 13.08.2013
року - 6,5 %. Період з 13.08.2013 року по 20.01.2014
року складає 157 днів. 2 х 6,5 % : 365 = 0,036 % ; 14
744 x 0,036 x 157 = 833,3 грн.

Крім того, ОСОБА_2 просить суд стягнути
на його користь солідарно з
відповідачів моральну шкоду в сумі 20 000
грн.

Як визначено у п. 22.3 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», потерпілому відшкодовується
також моральна шкода, передбачена
пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23 ЦК
України. При цьому страховик
відшкодовує не більше ніж 5 відсотків
ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9
цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
встановлено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного
кодексу України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Так, компенсація моральної шкоди
здійснюється за наявності всіх
загальних умов відповідальності за
завдання шкоди, а саме: протиправної
поведінки, моральної шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою моральною шкодою та вини
заподіювача.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, винним у якій є ОСОБА_1, та у
зв'язку з пошкодженням належного
ОСОБА_2 автомобіля «ДЕО Ланос», він
протягом тривалого часу був
позбавлений можливості його
використання за призначенням. Крім
того, вказана автівка є важливим
засобом для повсякденного пересування,
тому що позивач є інвалідом другої
групи за захворюванням опорно-рухового
апарату. У той самий час СТДВ
«Гарантія» не відшкодовує шкоду майже
рік. Такі винні дії відповідачів для
позивача, інваліда 2-ї групи за
захворюванням ніг спричинили дуже
великі проблеми у щоденному
пересуванні, що вимагає додаткових
зусиль, додаткового часу для вирішення
звичайних побутових справ.

Отже, ОСОБА_2 зазнав незручності та інші
негативні наслідки, а тому такі дії
відповідачів дійсно призвели до
моральних страждань, негативних емоцій
і переживань позивача.

Між тим, суд вважає, що розмір моральної
шкоди підлягає зменшенню з 20 000 грн. до 1
500 грн. (1 000 грн. з СТДВ «Гарантія» на
користь ОСОБА_2.) та (500 грн. з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2.) у зв'язку з тим, що,
по-перше, він надто великий, а, по-друге,
в порушення положень Цивільного
кодексу України та постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» позивачем не визначено з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди саме у розмірі 20 000 грн. та
якими доказами це підтверджується.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про часткову
правомірність, обґрунтованість та
законність позовних вимог ОСОБА_2, у
зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_2 до
СТДВ «Гарантія» та ОСОБА_1 за участю
третьої особи МП «Універсал ЛТД» про
стягнення суми страхового
відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати підлягають стягненню
солідарно з відповідачів на користь
держави.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1192
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 22,
29, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 3, 10, 11, 57-60,
79, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» та ОСОБА_1
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Малого підприємства «Універсал ЛТД»
про стягнення суми страхового
відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, Подільський
район, вул. Костянтинівська,56, оф.13, ) на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (67701, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3):

- матеріальну шкоду, заподіяну ОСОБА_2
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 14 744 (чотирнадцять
тисяч сімсот сорок чотири) гривні;

- вартість експертного
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 600 (шістсот) гривень;

- пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України за кожен
день прострочення за період з 21.06.2013
року по 20.01.2014 року, що складає 1 124,60
(одна тисяча сто двадцять чотири)
гривні (шістдесят) копійок;

- моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна
тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (65025,
АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(67701, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) моральну шкоду в розмірі 500
(п'ятсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути солідарно з Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (04070, м.
Київ, Подільський район, вул.
Костянтинівська,56, оф.13, ) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (65025,
АДРЕСА_2) на користь держави судовий
збір за розгляд позовної заяви в
розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривні
(шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко