Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси у складі

головуючого
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі в залі суду № 18
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Укртранснафта» до ОСОБА_1, приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» про
відшкодування завданих матеріальних
збитків,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулось ПАТ
«Укртранснафта» в особі філії
«Південні магістральні нафтопроводи»,
посилаючись на те, що 02.04.2013р. за участі
транспортного засобу позивача та
ОСОБА_1 з вини останньої відбулось ДТП.
Так як транспортний засіб позивача
було пошкоджено, позивач просить
відшкодувати заподіяну йому
матеріальну шкоду в сумі 29 383,49 грн., 920
грн. витрат на проведення експертного
дослідження, а також понесені судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримала та
просила їх задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на викладені в
позові обставини.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що її цивільно-правова
відповідальність була застрахована та
відповідати за позовом має страховик.

Представник відповідача ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» до суду не з'явився,
відповідач звернувся до суду з
запереченнями проти позову, в яких
посилався на те, що страхувальник або
інший учасник ДТП з відповідною
письмовою заявою про виплату
страхового відшкодування у визначений
законом строк не звернулись, що
відповідно до правової позиції ВСУ
роз'яснень пленуму ВССУ, є підставою
для відмови в задоволенні позовної
заяви; представник відповідача
звернувся до суду з заявою про розгляд
справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
надані докази, вивчивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 02.04.2013р. о 05-00 год., керуючи
автомобілем марки «Мітсубісі»
державний номер НОМЕР_3, на 5 км об'їзної
дороги в місті Одесі, здійснила виїзд
на смугу зустрічного руху, в результаті
чого скоїла зіткнення з автомобілем
марки «УАЗ», державний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, що підтверджується
постановою Суворовського районного
суду м.Одеси від 22.05.2013р. про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
(а.с. 8), та, крім цього не заперечується
сторонами.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» за полісом АС № 0445073 від
08.01.2013р. (а.с. 92).

Автомобіль марки УАЗ-3909, д/н НОМЕР_2,
належить ВАТ «Укртранснафта» (а.с. 33).

Розмір матеріальної шкоди, завданої
власнику пошкодженого транспортного
засобу марки УАЗ-3909, д/н НОМЕР_2 за
висновком спеціаліста складає 29 383,49
грн. та розраховано, виходячи з того, що
відновлення транспортного засобу
неможливо, матеріальна шкода дорівнює
дійсній ринковій вартості
транспортного засобу станом на момент
ДТП (а.с. 9-27).

Вартість проведення експертного
дослідження складає 920 грн. (а.с. 28).

З письмовою заявою про виплату
страхового відшкодування до ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» позивач
звернувся лише 03.07.2013р. (а.с. 29).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.33.1., 33.1.4 Закону України Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Статтею 34.1 Закону встановлено, що
страховик зобов'язаний протягом двох
робочих днів з дня отримання
повідомлення про настання події, що
містить ознаки страхового випадку,
розпочати її розслідування, у тому
числі здійснити запити щодо отримання
відомостей, необхідних для своєчасного
здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 35.1 Закону для
отримання страхового відшкодування
потерпілий чи інша особа, яка має право
на отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно ст. 36.1 Закону страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеним лімітом.

Відповідно до ст. 37.1, 37.1.3 Закону
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) є: невиконання
потерпілим або іншою особою, яка має
право на отримання відшкодування,
своїх обов'язків, визначених цим
Законом, якщо це призвело до
неможливості страховика (МТСБУ)
встановити факт дорожньо-транспортної
пригоди, причини та обставини її
настання або розмір заподіяної шкоди.

Пунктом 16 Постанови № 4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» від 01.03.2013р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішення спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» встановлено, що у разі
невиконання особою, відповідальність
якою застрахована, обовязку письмового
надання страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоди встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди - оскільки відповідно до статті 3
Закону обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування.

Вищевказана позиція також
підтверджується постановою Верховного
Суду України від 24.12.2010р. у справі №
6-1с10.

Так як відповідач або інший водій,
причетний до ДТП, у порушення ст. 33
Закону України Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів у встановлений
законом і договором триденний строк не
повідомив страхову компанію про
страховий випадок та не надав суду
доказів здійснення ним такого
повідомлення, що позбавило його права
вимоги застосувати положення ст. 1194 ЦК
України й на страховика покласти
обов'язок відшкодувати за нього шкоду,
то вимоги позивача про відшкодування
матеріальної шкоди в частині
підлягають задоволенню в частині
стягнення з ОСОБА_1 відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 29 383,49 грн., а
також понесених витрат у зв'язку з
проведенням дослідження в сумі 920 грн.,
в задоволені решти позовних вимог має
бути відмовлено.

Керуючись статями 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства «Укртранснафта»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Південні магістральні нафтопроводи»
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 29 383,49 грн. понесені витрати у
зв'язку з проведенням дослідження в
сумі 920 грн., понесені судові витрати в
сумі 303,03 грн., а всього стягнути 30 606,52
грн.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Суворовський
районний суд м.Одеси. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя