Справа № 365/944/13-ц Головуючий у І
інстанції Денисенко Н.О.Провадження №
22-ц/780/2224/14 Доповідач у 2 інстанції
Сушко Л.П.Категорія 24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Яворського М.А., Фінагєєва В.О.

при секретарі:
Химинець Н. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт" на рішення Згурівського
районного суду Київської області від 30
січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" про захист прав
споживача, стягнення невиплаченого
страхового відшкодування та пені по
заборгованості із невиплаченого
страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 8 липня 2013
року між нею та відповідачем був
укладений договір страхування
транспортного засобу № 0114-0113-0140, за
умовами якого було застраховано її
автомобіль марки «GEELY MK CROSS»,
реєстраційний номер НОМЕР_1. 30 вересня
2013 року внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль отримав пошкодження, що
відповідно до п. 2.1 Договору є страховим
випадком. Постановою Згурівського
районного суду Київської області від 23
жовтня 2013 року її як винуватця ДТП було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП. Однак
відповідач відмовив їй у виплаті
страхового відшкодування з підстав
перевищення нею обмеження
встановленої швидкості руху, що не
відповідає дійсності. Вартість
відновлювальних робіт та запчастин до
автомобіля становить 39779,29 грн.
відповідно до рахунку-фактури. Згідно з
умовами договору відповідач повинен
був здійснити їй виплату страхового
відшкодування протягом 30 днів після
оформлення і підписання страхового
акту, що виконано не було, тому розмір
пені за період прострочення з 10 по 20
листопада 2013 року складає 397,80 грн., у
зв'язку з цим просить стягнути із
відповідача на її користь 39779,29 грн.
невиплаченого страхового
відшкодування та 397,80 грн. пені по
заборгованості із невиплаченого
страхового відшкодування, в подальшому
позивачка уточнила позовні вимоги та
просила стягнути на її користь 39779,29
грн. невиплаченого страхового
відшкодування та 39,78 грн. пені по
заборгованості із невиплаченого
страхового відшкодування.

Рішенням Згурівського районного суду
Київської області від 30 січня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто із
ПАТ СК «Український страховий
стандарт» на користь ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 29910, 43 грн.,
пеню за період з 10 листопада 2013 року по
20 листопада 2013 року у розмірі 29, 90 грн.
та 299, 40 грн. судового збору в дохід
держави, в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ СК
«Український страховий стандарт»
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволені позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зазначивши, що підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування за договором КАСКО було
порушення страхувальником п. 12.3 ПДР
України.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги суд першої інстанції
обґрунтовував свої висновки тим, що
після укладання сторонами договору
страхування транспортного засобу та
під час його дії відбувся страховий
випадок, у зв'язку з чим у відповідача
виник обов'язок по відшкодуванню шкоди
позивачу - страхувальнику.

Крім того на вимогу позивача суд
задовольнив позовні вимоги про
стягнення пені з відповідача на
користь позивача, у зв'язку з затримкою
страхової виплати передбаченої
умовами договору страхування.

Однак, такі висновки суду не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослід ясені в судовому засіданні.

Встановлено, між ОСОБА_2 та ПАТ
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" було укладено
договір добровільного страхування
транспортного засобу № 0114-0113-0140 від
08.07.2013 року за програмою страхування
«Економ», застраховано автомобіль
марки «GEELY MK CROSS», реєстраційний номер
НОМЕР_1, власником якого є позивачка.

30 вересня 2013 року о 14 годині 10 хвилин на
автошляху Яготин-Згурівка трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «GEELY MK CROSS», реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням позивачки,
в результаті чого даний автомобіль
отримав механічні пошкодження.

Постановою Згурівського районного
суду Київської області від 23 жовтня 2013
року у справі про адміністративне
правопорушення № 365/812/13-п позивачку
визнано винною у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, а саме,у
тому, що вона при виникненні небезпеки
для руху не вжила заходів для зменшення
швидкості руху аж до зупинки
транспортного засобу, допустила з'їзд з
дороги на обочину, де автомобіль
перекинувся на правий бік, в результаті
чого автомобіль отримав механічні
пошкодження, чим порушила п. 12.3 ПДР
України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
страхування» добровільне страхування -
це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Відповідно до п. 5.1.1 умов договору
страхування виплата страхового
відшкодування не здійснюється в разі
настання збитків від пошкодження,
знищення або втрати ТЗ (або ДО), які
безпосередньо або побічно спричиненні,
виникають або збільшуються внаслідок
порушення встановлених правил
дорожнього руху (ПДР), а саме: проїзд на
заборонений сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
перетинання (руху) через залізничні
переїзди, виїзд на смугу зустрічного
руху, внаслідок якого сталось ДТП,
недотримання вимог дорожніх знаків, що
забороняють рух транспортних засобів,
крім випадків, якщо таке порушення
спричинено необхідністю уникнення ДТП,
порушення швидкості руху (Розділ 12 ПДР)

Згідно п. 12.3. ПДР України у разі
виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об'єктивно
спроможний виявити, він повинен
негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди.

Тобто, при вирішенні даного спору , суд
мав виходити з того, що розділом 12 ПДР
України визначений перелік порушень
швидкості руху, в тому числі і п. 12.3 який
визначає обов'язок водія негайно вжити
заходів для зменшення швидкості аж до
зупинки транспортного засобу або
безпечного для інших учасників руху
об'їзду перешкоди у разі виникнення
небезпеки для руху. Позивачка, як
страхувальник допустивши порушення
п.12.3 ПДР України позбавляється права
на виплату страхового відшкодування, у
відповідності до умов договору
страхування, які вона підписала.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального і
процесуального права і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Судовий збір в сумі 150,00 грн. сплачений
апелянтом при подачі апеляційної
скарги, підлягає стягненню з позивачки
на користь відповідача відповідно до
вимог ст.. 88 ЩІК України.

Керуючись ст.. ст.. 303, 307, 309, 313-314, 316-317, 319
ЩІК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт" задовольнити.

Рішення Згурівського районного суду
Київської області від 30 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позову ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" про захист прав
споживача, стягнення невиплаченого
страхового відшкодування та пені -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" 150,00 грн. судових
витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: