Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю позивача, представника
позивача ОСОБА_1, представників
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 на рішення
Рівненського міського суду від 24
березня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до Первинної профспілкової
організації товариства з обмеженою
відповідальністю „Управління малої
механізації", товариства з обмеженою
відповідальністю „Управління малої
механізації" про визнання недійсними
рішень загальних зборів первинної
профспілкової організації товариства
з обмеженою відповідальністю
„Управління малої механізації",

В С Т А Н О
В И Л А :

12 лютого 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Рівненського міського суду із позовною
заявою, в якій вказував, що відповідно
до протоколів загальних зборів
Первинної профспілкової організації
товариства з обмеженою
відповідальністю „Управління малої
механізації" від 24 вересня 2012 року та
від 01 листопада того ж року було надано
згоду на його звільнення із роботи та
виключено із членів вказаної
профспілкової організації.

Оскільки ці рішення були прийняті 6
членами вищевказаної профспілки, в той
час як загальна кількість членів цієї
профспілки налічувала 12 членів, а також
з огляду на те, що він не був запрошений
на ці збори у встановленому порядку і
підстави для його виключення із членів
профспілки були відсутні, ОСОБА_4
просив суд визнати вказані збори
неправомочними, а прийняті ними
рішення недійсними.

Рішенням Рівненського міського суду
від 24 березня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1020/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Діонісьєва Н.М.

Доповідач :
Григоренко М.П.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1,
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що судом не враховано, що згідно
витягу з ЄДРПОУ у вересні та листопада
2012 року головою первинної
профспілкової організації ТзОВ
„Управління малої механізації" був
ОСОБА_5, який був законно обраний до
профспілкового комітету на
звітно-виборних зборах 06.10.2010 року, що
було встановлено судовими рішеннями
Рівненського міського суду та
апеляційного суду Рівненської області
в 2011 та 2012 роках, що набрали законної
сили (справи №№ 2-7764/11, 2-7765/11, 2-7754/11 ін).

Голова первинної профспілкової
організації є членом профспілки та
його особа рахується при визначенні
кворуму на зборах, що підтвердили в
судовому засіданні голова Рівненської
обласної організації профспілки
працівників будівництва і
промисловості будматеріалів України
ОСОБА_6 та скарбник первинної
профспілкової організації ОСОБА_7

Вважає, що покази допитаних в судовому
засіданні свідків : ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не
можуть служити належним доказом того,
що ОСОБА_4 був належним чином
повідомлений про проведення зборів.
Також вказані свідки не змогли назвати
жодного порушення Статуту з боку
ОСОБА_4, за яке останнього було
виключено із членів профспілки.

Також зазначає, що не зрозуміло, як
збори, що відбулися 24.09.2012 року, могли в
порушення вимог законодавства надати
згоду на звільнення позивача на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, коли
таке звільнення відбувається лише за
попередньою згодою виборного органу
первинної профспілкової організації,
яким є профком.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 43
КЗпП України подання власника або
уповноваженого ним органу про
розірвання трудового договору з
працівником має розглядатися тільки у
присутності працівника, на якого воно
подано. Якщо працівник не з'явився на
засідання, розгляд відкладається до
наступного засідання.

Вважає, що суд помилково відмовив у
задоволенні позову ОСОБА_4

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу
обидва відповідачі вказують, що
оскаржуване рішення вважають законним
та обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5
ніколи не був членом первинної
профспілкової організації ТзОВ
„Управління малої механізації", тому
загальна кількість членів цієї
профспілки складала 11 членів.
Прийнятті 24 вересня та 01 листопада 2012
року загальними зборами членів
вищевказаної профспілки рішення є
законними, оскільки рішення про
надання згоди на звільнення ОСОБА_11 з
роботи надавалось зборами відповідно
до ухвали суду, а не за поданням
власника і останній був належним чином
запрошений на ці збори.

Крім того, рішенням Рівненського
міського суду від 24 жовтня 2013 року було
визнано недійсним рішення первинної
профспілкової організації ТзОВ
„Управління малої механізації" від 27
вересня 2010 року, яким ОСОБА_4 було
прийнято до членів вказаної
профспілки, в зв'язку із чим просили
апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи
позивач та його представник підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Представники відповідачів просили
апеляційну скаргу відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 за
недоведеністю, суд першої інстанції
керувався положеннями ЦК України та
Закону України „Про господарські
товариства" та виходив із того, що
загальні збори Первинної
профспілкової організації товариства
з обмеженою відповідальністю
„Управління малої механізації" 24
вересня та 01 листопада 2012 року
відбулись за належного кворуму і
позивач належним чином повідомлявся
про час і місце їх проведення.

Проте, на розсуд колегії суддів,
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, у зв'язку із
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, з ухваленням у справі нового
рішення.

Частиною першою статті 37 Закону
України „Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності"
встановлено, що свої повноваження
первинні профспілкові організації
здійснюють через утворенні відповідно
до статуту (положення) виборні органи, а
в організаціях, де виборні органи не
створюються, - через профспілкового
представника, уповноваженого згідно із
статутом на представництво інтересів
членів профспілки, який діє в межах
прав, наданих цим Законом та статутом
профспілки.

Статтею 39 того ж Закону також
передбачено, що подання роботодавця
має розглядатися у присутності
працівника, щодо якого воно подано.
Розгляд подання за відсутності
працівника допускається лише за його
письмовою заявою. За бажанням
працівника від його імені може
виступати інша особа, у тому числі
адвокат. У разі нез'явлення працівника
або його представника на засідання
розгляд заяви відкладається до
наступного засідання у межах терміну,
визначеного частиною першою цієї
статті. При повторному нез'явленні
працівника без поважних причин подання
може розглядатися за його відсутності.

У разі, якщо виборний орган первинної
профспілкової організації не
утворюється, згоду на розірвання
трудового договору дає профспілковий
представник, уповноважений на
представництво інтересів членів
профспілки згідно зі статутом.

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК
України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Частина 3 статті 131 ЦПК України
передбачає, що сторони до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті,
зобов'язані повідомити суд про всі
відомі їм рішення судів, що стосуються
предмету спору, а також про всі відомі
їм незавершені судові провадження, що
стосуються предмету спору.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 19 листопада 2012
року, яке було ухвалено за результатом
розгляду апеляційної скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю „Управління малої
механізації" на рішення Рівненського
міського суду від 01 жовтня 2012 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю „Управління малої
механізації" про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, вже було встановлено
ту обставину, що загальні збори
первинної профспілкової організації
ТзОВ „Управління малої механізації" 24
вересня 2012 року не мали повноважень
вирішувати питання про надання згоди
на звільнення ОСОБА_4 з роботи, в той час
коли на вказаному підприємстві діяв
профспілковий комітет, саме який і мав
вирішувати це питання, а тому
підтвердив рішення суду першої
інстанції щодо незаконності
звільнення ОСОБА_4 із цих підстав.

На час проведення загальних
зборів 24 вересня та 01 листопада 2012 року
рішення первинної профспілкової
організації ТзОВ „Управління малої
механізації" від 06 жовтня 2010 року про
обрання профспілкового комітету
вказаного товариства у складі 5
чоловік, було чинним і ніким не
скасованим.

Додані відповідачем до
заперечень на апеляційну скаргу копії
рішень Рівненського міського суду від
24 жовтня 2013 року та від 15 квітня 2014 року,
відповідно до яких було визнано
недійсним рішення первинної
профспілкової організації рішення
первинної профспілкової організації
ТзОВ „Управління малої механізації"
від 06 жовтня 2010 року про обрання
профспілкового комітету вказаного
товариства від 06 жовтня 2010 року про
обрання профспілкового комітету
вказаного товариства, не підлягають
врахуванню при прийнятті рішення у
даній справі апеляційним судом,
оскільки ці рішення набрали законної
сили вже після того, як відбулись
загальні збори вищевказаної первинної
профспілкової організації 22 вересня та
01 листопада 2012 року та звернення ОСОБА_4
до суду із вказаним позовом.

Твердження відповідачів про те,
що процедура надання згоди на
звільнення працівника з роботи за
поданням власника та за ухвалою суду є
відмінною, на увагу не заслуговують,
оскільки ці твердження не ґрунтуються
на будь-яких положеннях чинного
законодавства, а є лише їх судженнями.

В матеріалах справи відсутні
належні докази, відповідно до яких би
вбачалось, що ОСОБА_4 був належним чином
повідомлений про загальні збори, які
мали відбутись 24 вересня та 01 листопада
2012 року і останній був присутній на цих
зборах.

З огляду на те, що в матеріалах
справи містяться достатні дані, які
вказують на те, що між членами
первинної профспілкової організації
рішення первинної профспілкової
організації ТзОВ „Управління малої
механізації" протягом тривалого часу
виникають суперечки і відбуваються
судові розгляди справ щодо діяльності
вищевказаної профспілки, тому колегія
суддів критично ставиться до показів
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
інших, щодо належного повідомлення
позивача про загальні збори
профспілки, які мали відбутись 24
вересня та 01 листопада 2012 року.

В пунктах 2.4 та 2.5 Статуту професійної
спілки працівників будівництва і
промисловості будівельних матеріалів
України (а.с. 6) наведено вичерпний
перелік підстав припинення членства у
профспілці та виключення із її членів,
серед яких відсутня така підстава,
відповідно до якої позивача було
виключено із членів первинної
профспілкової організації рішення
первинної профспілкової організації
ТзОВ „Управління малої механізації"
загальними зборами вказаної
профспілки 24 вересня та 01 листопада 2012
року.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_4 щодо визнання недійсними
рішення загальних зборів первинної
профспілкової організації товариства
з обмеженою відповідальністю
„Управління малої механізації" від 24
вересня та від 01 листопада 2012 року щодо
надання згоди на його звільнення з
роботи і його виключення із членів
даної первинної профспілкової
організації підлягають задоволенню.

Вимога ОСОБА_4 про визнання загальних
зборів первинної профспілкової
організації товариства з обмеженою
відповідальністю „Управління малої
механізації" від 24 вересня та від 01
листопада 2012 року неправомочними, на
розсуд колегії суддів, задоволенню не
підлягає, оскільки вважає, що обраний
позивачем такий спосіб захисту своїх
прав не ґрунтується на положеннях
чинного законодавства, так як
вирішення питання щодо правомочності
загальних зборів первинної
профспілкової організації відноситься
виключно до внутрішньої діяльності
цієї організації, про що вказано у ст. 12
Закону України „Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності".

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313-314, 315
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від
24 березня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення загальних зборів первинної
профспілкової організації товариства
з обмеженою відповідальністю
„Управління малої механізації" від 24
вересня 2012 року щодо надання згоди на
звільнення ОСОБА_4 з роботи і його
виключення із членів первинної
профспілкової організації товариства
з обмеженою відповідальністю
„Управління малої механізації" та від
01 листопада 2012 року також про
виключення останнього із членів
вищевказаної первинної профспілкової
організації визнати недійсними.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.