РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/4445/13-ц

2/643/140/14

04.06.2014 року Московський районний суд
м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А.,
за участю секретаря Гущиної Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
перерозподіл ідеальних часток,
визначення порядку користування
квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
позовом, в якому з урахуванням
наступних уточнень від 25.02.2014 року
просять: перерозподілити ідеальні
частки квартири АДРЕСА_1, в
співвідношенні 756/1000 частки до 244/1000
частки, запропонований другим
варіантом судової
будівельно-технічної експертизи, а
саме: позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
виділити в спільну сумісну власність
та користування житлові кімнати в
квартирі АДРЕСА_1: № 8 - 18,70 кв.м., № 9 - 7,5
кв.м., № 10 - 9,5 кв.м., балкон - 1,3 кв.м.,
вбудовану шафу - 1,0 кв.м., а відповідачу
виділити у власність та користування
житлову кімнату № 6 - 11,5 кв.м. та кладову
площею 0,8 кв.м. з виплатою відповідачу
грошової компенсації в розмірі 2528,00
грн. В спільній сумісній власності та
спільному користуванні просять
залишити підсобні приміщення: кухні № 5
- 6,20 кв.м., вбиральної (сполученої) 1,1
кв.м., коридору № 1 - 10,0 кв.м., ванної
кімнати № 4 - 2,0 кв.м.

В обґрунтування позову зазначили,
що їм та відповідачу на праві спільної
часткової власності належить квартира
АДРЕСА_1 (далі - Квартира), по 1/4 частині
кожному. Вказана квартира складається
з чотирьох кімнат. В квартирі фактично
проживають відповідач ОСОБА_4 з
чоловіком та сином, а також позивач
ОСОБА_1 Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
спірній квартирі фактично не
проживають, проте мають наміри
користуватися нею. Між сторонами
тривалий час існують конфліктні
відносини з приводу порядку
користування Квартирою, які в
позасудовому порядку вирішити
неможливо. Згідно з другим варіантом
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 611/8272 від 07.09.2012 року,
можливий наступний порядок
перерозподілу ідеальних часток:
співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
виділяється 756/1000 часток замість 3/4
часток, відповідачу ОСОБА_4 - 244/1000
часток замість 1/4 частки. За вказаним
варіантом перерозподілу часток
переобладнання Квартири не
потребується та можливо визначити
порядок користування спірною
Квартирою всіма співвласниками. Після
перерозподілу ідеальних часток
співвласники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
готові сплатити ОСОБА_4 компенсацію в
розмірі 2528,00 грн.

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представники позовні
вимоги та доводи, викладені в позові,
підтримали в повному обсязі. На
запитання суду уточнили, що фактично
просять внаслідок перерозподілу
часток співвласників визнати за ними
право спільної сумісної власності на
756/1000 частин Квартири, за відповідачем -
право власності на 244/1000 Квартири, та
визначити порядок користування
Квартирою всіма співвласниками
відповідно до запропонованого ними
варіанту.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та дату судового
розгляду повідомлявся належним чином,
надав нотаріально посвідчену заяву про
розгляд справи за його відсутності,
просив суд ухвалити рішення на власний
розсуд.

Відповідач ОСОБА_4 та її
представник в судовому засіданні
заперечували проти позовних вимог в
повному обсязі. Зазначили, що вимоги
позовної заяви є незаконними та
необгрунтованими, аргументи позивачів
неправдивими, а вимоги такими, що
порушують права відповідача та права
її малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач підтвердила,
що власниками спірної Квартири є вона
та позивачі в 1/4 частині кожний.
Позивачі неодноразово звертались до
суду з позовами до неї про визначення
порядку здійснення права спільної
часткової власності, а також
встановлення порядку користування
квартирою, розподіл особових рахунків,
проте їм було відмовлено в задоволенні
позовних вимог. Висновок експертизи, на
який посилаються позивачі, порушує її
права та права її малолітнього сина,
оскільки згідно вказаного висновку
відповідна їх частці площа Квартири
зменшується на 0,4 кв.м. Також
заперечували висновки вказаної
експертизи в частини визначення
вартості 6/1000 частин Квартири в розмірі
2528,00 грн., які відповідно до позовних
вимог повинні їй сплатити позивачі в
якості компенсації зменшення її частки
у праві власності на Квартиру. При
цьому зазначила, що з моменту
проведення експертизи минув значний
проміжок часу, за який вартість 6/1000
частин Квартири змінилась. Крім того,
технічні характеристики Квартири не
дозволяють повноцінно використовувати
її за призначенням у разі встановлення
порядку користування нею у вигляді
закріплення права користування
певними кімнатами за кожним із
співвласників, оскільки Квартира
обладнана одним балконом, який входить
до складу місць загального
користування та доступ до якого
можливий тільки через прохідну
кімнату. Встановлення порядку
користування Квартирою в тому
співвідношенні часток, якого вимагають
позивачі, може привести до порушення
прав неповнолітніх осіб - власників та
користувачів зазначеної нерухомості,
оскільки в позові йдеться про ймовірне
позбавлення їх права користуватися
тією частиною спільного майна в натурі,
яка відповідає належній їм частці. На
підставі викладеного, відповідач та її
представник просили відмовити
позивачам в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Представник третьої особи -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради в
судове засідання не з'явився, про час та
дату судового розгляду повідомлявся
належним чином, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, просив суд
прийняти рішення на власний розсуд, з
урахуванням інтересів неповнолітньої
дитини.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Судом встановлено, що спірна
Квартира належить на праві спільної
часткової власності позивачам ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_4 на
підставі Свідоцтва про право
власності № 5-00-224342 від 11.12.2000 року та
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 01.08.2011 року. Частка кожного
із співвласників дорівнює 1/4. Зазначена
обставина підтверджується також
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 31582677 від 07.10.2011 року.

Квартира вона розташована на 7-ому
поверсі 9-ти поверхого будинку АДРЕСА_1
та складається з 4-х кімнат: 1-а кімната -
11, 5 кв.м., 2-а кімната - 18,7 кв.м., 3-я кімната
- 7,5 .в.м., 4-а кімната - 9,5 кв.м., а також
кухні площею - 6,2 кв.м., вбиральні
(сполученої) площею - 1,1 кв.м., ванної
кімнати площею - 2,0 кв.м., коридору
площею - 10,0 кв.м., вбудованої шафи площею
- 1,8 кв.м. Квартира обладнана балконом
(терасою) площею - 4,2 кв.м. Загальна площа
квартири - 69,6 кв.м., житлова - 47,2 кв.м.,

Згідно довідки № 709 від 28.03.2013
року, виданої дільницею № 32 КП
"Жилкомсервіс", в Квартирі
зареєстровані та проживають ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та син останньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до
довідки № 1187 від 26.03.2013 року, виданої
дільницею № 59 КП "Жилкомсервіс",
проживають та зареєстровані за іншою
адресою.

В провадженні Московського
районного суду м. Харкова знаходилась
цивільна справа № 2027/6952/2012 за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
квартирою, розподіл особових рахунків
та зобов'язання вчинити певні дії. В
даній цивільній справі з метою
визначення можливих варіантів
користування спірною Квартирою було
проведено судову будівельно-технічну
експертизу № 611/8272 від 07.09.2012 року.

Згідно висновку вказаної
експертизи надати варіанти порядку
користування Квартирою, враховуючи
частки співвласників у співвідношенні
3/4 частини, які належать ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, та 1/4 частина, яка належить
ОСОБА_4, не надається можливим. В зв'язку
з наведеним запропоновано два варіанти
порядку користування Квартирою з
відступом від ідеальних часток
співвласників.

За першим варіантом частки
співвласників зміняться наступним
чином: співвласники ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 отримують у власність 747/1000
частин Квартири замість 3/4, ОСОБА_4 -
253/1000 частин замість 1/4 частки.
Відповідно до вказаного перерозподілу
ідеальних часток співвласників
визначається порядок користування
ними спірною Квартирою. При цьому
вказаний варіант визначення порядку
користування Квартирою передбачає
необхідність переобладнання Квартири.

Згідно другого варіанту порядку
користування Квартирою переобладнання
Квартири не потрібні. За вказаним
варіантом ідеальна частка
співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
становитиме 756/1000 частини замість 3/4, що
на 0,4 кв.м. більше, ніж припадає на 3/4
частини Квартири. Ідеальна частка
співвласниці ОСОБА_4 становитиме 244/1000
частки замість 1/4 частини, що на 0,4 кв.м.
менше, чим припадає на 1/4 частини
Квартири. Після перерозподілу
ідеальних часток за вказаним другим
варіантом співвласники ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 повинні сплатити ОСОБА_4
компенсацію в розмірі 2528,00 грн. При
цьому запропоновано наступний варіант
визначення порядку користування
Квартирою. Позивачам виділяються в
користування наступні приміщення:
житлова кімната « 8» площею 18,7 кв.м.,
житлова кімната « 9» площею 7,5 кв.м.,
житлова кімната « 10» площею 9,5 кв.м.,
балкон площею 1,3 кв.м., вбудована шафа «
2» площею 1,0 кв.м. Відповідачу
виділяються в користування наступні
приміщення: житлова кімната « 6» площею
11,5 кв.м., вбудована шафа « 7» площею 0,8
кв.м. У спільному користування
співвласників залишаються наступні
приміщення: коридор « 1» площею 10,0 кв.м.,
вбиральня « 3» площею 1,1 кв.м., ванна « 4»
площею 2,0 кв.м., кухня « 5» площею 6,2 кв.м.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 30.11.2012 року у
цивільній справі № 2027/6952/2012 в
задоволенні позову відмовлено. В
обґрунтування зазначено, що позивачі
не заявляли вимог про перерозподіл
ідеальних часток та сплату грошової
компенсації, не забезпечили позов
шляхом внесення грошових коштів на
депозитний рахунок суду.

Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 20.02.2013 року
вказане рішення скасовано,
провадження у справі закрито. В
обґрунтування зазначено, що в спорі між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підставі раніше
вже було ухвалено судове рішення про
відмову в позові, яке набрало законної
сили.

Оцінюючи зібрані в справі докази
в їх сукупності, суд керується
наступним.

Оскільки вказаний вище висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 611/8272 від 07.09.2012 року
отримано в цивільній справі між тими
самими сторонами та з тих самих
підстав, а позовні вимоги, заявлені в
даній цивільній справі, включають в
себе позовні вимоги, що заявлялись в
цивільній справі № 2027/6952/2012, суд вважає
за можливе визнати вказаний висновок
експертизи належним та допустимим
доказом в даній цивільній справі. При
цьому судом в судовому засіданні було
оглянуті матеріали цивільної справи №
2027/6952/2012 та встановлено вірність копії
висновку вказаної вище експертизи, що
долучена до матеріалів даної цивільної
справи, оригіналу, що зберігається в
матеріалах цивільної справи № 2027/6952/2012.

Відповідно до статті 41
Конституції України кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 365 ЦК України передбачено,
що право особи на частку у спільному
майні може бути припинене за рішенням
суду на підставі позову інших
співвласників, якщо: частка є незначною
і не може бути виділена в натурі; річ є
неподільною; спільне володіння і
користування майном є неможливим; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї. Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з роз'ясненнями, які
містяться п. 6, 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня 1991
року № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", поділ жилого будинку в натурі
між учасниками спільної часткової
власності на будинок можливий за умови,
якщо кожній із сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
із самостійним виходом (квартиру), яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності, а також за наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири. Якщо
виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. При неможливості
виділу частки будинку в натурі або
встановлення порядку користування ним,
власнику, що виділяється, за його
згодою присуджується грошова
компенсація. Розмір грошової
компенсації визначається за угодою
сторін, а при відсутності такої угоди -
судом по дійсній вартості будинку на
час розгляду справи. В спорах про поділ
будинку в натурі учасникам спільної
часткової власності на будинок може
бути виділено відокремлену частину
будинку, яка відповідає розміру їх
часток у праві власності. Якщо виділ
технічно можливий, але з відхиленням
від розміру часток кожного власника,
суд з врахуванням конкретних обставин
може провести його зі зміною у зв'язку з
цим ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації учаснику
спільної власності, частка якого
зменшилась.

В п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
роз'яснено, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як
окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Аналогічні роз'яснення надано в п.
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року, за якими
оскільки згідно з чинним
законодавством суд вирішує спори
співвласників щодо розпорядження чи
користування майном, то не слід
розглядати як неправомірне
позбавлення права власності
присудження грошової або іншої
матеріальної компенсації за частку у
спільній власності за наявності умов,
передбачених пунктами 1- 4 частини
першої та частини другої статті 365 ЦК,
якщо її неможливо виділити або
поділити майно в натурі чи спільно
користуватися ним.

Як встановлено судом з висновків
вказаної вище експертизи, надати
кожному із співласників у володіння та
користування частину Квартири, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності, що
дорівнює 1/4 частка у кожного, не
видається можливим. Визначення порядку
користування Квартирою можливе лише за
умови перерозподілу ідеальних часток
співвласників.

Як вбачається з пояснень сторін,
подальше спільне користування
Квартирою є неможливим

Суд приходить до висновку, що
перерозподіл ідеальних часток у праві
спільної часткової власності на
Квартиру, за наслідком якого частка
ОСОБА_4 зменшиться з 1/4 (250/1000), до 244/1000,
тобто на 6/1000, не завдасть істотної
шкоди інтересам ОСОБА_4, оскільки
вказана частка є незначною. Вартість
вказаної частки попередньо внесена
позивачами на депозитний рахунок суду.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна
сумісна власність виникає у випадках,
передбачених законом або договором.

В судовому засіданні судом під
час уточнення позовних вимог було
встановлено, що позивачі фактично
просять визнати за ними право спільної
сумісної, тобто без визначення часток,
власності на 756/1000 частин Квартири.

Чинним законодавством України не
встановлено заборону щодо набуття
права спільної сумісної власності в
такий спосіб. З пояснень позивачів та
заявлених позовних вимог вбачається
наявність між позивачами домовленості
щодо набуття вказаної частки саме у
спільну сумісну власність.

За таких обставин суд вважає за
можливе задовольнити вимоги позивачів
щодо перерозподілу ідеальних часток
співвласників та визначення порядку
користування Квартирою відповідно до
перерозподілених часток.

Доводи відповідача та її
представника відносно того, що станом
на час розгляду справи висновки
вказаної вище експертизи щодо вартості
6/1000 частки Квартири втратили
актуальність, оскільки вартість
Квартири змінилась, не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України
належних та допустимих доказів на
підтвердження вказаних обставин
відповідачами суду не надано,
клопотання про призначення експертизи
для визначення вартості вказаної
частки станом на час розгляду справи не
заявлено.

Посилання відповідача на
порушення прав її малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, також не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
вказана особа не є співвласником
Квартири, а порядок користування
Квартирою визначається саме між її
співвласниками.

Доводи відповідача та її
представника відносно незаконності та
необґрунтованості висновку вказаної
вище експертизи, викладені в окремій
заяві та поясненнях, що надавались в
ході розгляду справи, також не
приймаються судом до уваги з наступних
підстав. В даній цивільній справі не
вирішується питання щодо поділу
Квартири в натурі, в зв'язку з чим
посилання відповідача на неможливість
такого поділу не має правового
значення для вирішення даної справи.
Посилання на рішення Московського
районного суду м. Харкова у цивільній
справі № 2-7183/2011, в якому зазначено, що
задоволення позову може порушити право
відповідача користуватись тією
частиною спільного майна в натурі, яке
відповідає в його частці, суд також не
може визнати обґрунтованим, оскільки,
як вбачається вказаного рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 14.02.2012 року, при розгляді вказаної
справи вимоги про перерозподіл
ідеальних часток не заявлялись та
зазначений висновок суду ґрунтувався
на розмірі часток кожного із
співвласників, який дорівнював 1/4.

Як вбачається з квитанції № 1363_45.1,
судовий збір в розмірі 229,40 грн. був
сплачений ОСОБА_1 Враховуючи наведене
та керуючись ст. 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача на користь ОСОБА_1
понесені останньою судові витрати по
сплаті судового збору.

При цьому суд відмовляє в вимогах
позивачів щодо стягнення з відповідача
судових витрат на проведення вказаної
вище експертизи з розмірі 2942,00 грн.,
оскільки вказані витрати понесені в
іншій цивільній справі, а відтак, не
можуть вважатись витратами,
пов'язаними з розглядом даної
цивільної справи.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 208-209, 212-215
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити.

Перерозподілити частки
співвласників квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з перерозподілом часток
припинити право власності ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на 1/4
(одну четверту) частину квартири
АДРЕСА_1, кожного.

У зв'язку з перерозподілом часток
визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, право спільної сумісної
власності на 756/1000 (сімсот п'ятдесят
шість тисячних) частин квартири
АДРЕСА_1.

У зв'язку з перерозподілом часток
визнати за ОСОБА_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4, право власності на 244/1000
(двісті сорок чотири тисячних) частин
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на
користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_4, грошові кошти в розмірі 2528,00
грн. (дві тисячі п'ятсот двадцять вісім
гривень) в якості компенсації вартості
6/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

Визначити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
спільне користування в квартирі
АДРЕСА_1, житлову кімнату № "8" площею 18,7
кв.м., житлову кімнату № "9" площею 7,5
кв.м., житлову кімнату № "10" площею 9,5
кв.м., балкон площею 1,3 кв.м., вбудовану
шафу № "2" площею 1,0 кв.м.

Визначити ОСОБА_4 у користування в
квартирі АДРЕСА_1, житлову кімнату № "6"
площею 11,5 кв.м., вбудовану шафу № "7"
площею 0,8 кв.м.

Залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1, коридор № "1"
площею 10,0 кв.м., вбиральню № "3" площею 1,1
кв.м., ванну № "4" площею 2,0 кв.м., кухню №
"5" площею 6,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, понесені останньою
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
розгляді справи, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Крівцов Д.А.