РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області у
складі: головуючого - судді - Зємцова
В.В.

при секретарі - Бойко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у спілкуванні з
малолітніми онуками та участі у їх
вихованні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2014 року звернулась до
суду з вказаним вище позовом.

В позові зазначала, що вона з дня
народження її онуків: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
займалась їх вихованням та утриманням.
З народження, онуки майже постійно
проживали із бабусею, не враховуючи
того часу, коли її дочка-відповідач по
справі, забирала їх до себе.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 01.08.2011 року
відповідач-ОСОБА_2 була позбавлена
батьківських прав відносно малолітніх
дітей, у зв'язку з ухиленням протягом
тривалого часу від виконання
батьківських обов'язків.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 22.11.2011 року вищезазначене
рішення було скасовано та малолітні
діти з Кременчуцького
спеціалізованого будинку були
повернуті матері.

З часом донька разом із онуками
повернулись жити до бабусі. Але ОСОБА_2
знову їх покинула, після чого ОСОБА_1
звернулась до служби у справах дітей ВК
Крюківської районної ради.

Протягом сумісного проживання ОСОБА_1 з
малолітніми онуками, останні постійно
відвідували дитячий садок, вона
постійно піклувалась про їх здоров'я та
виховання.

На даний час діти проживають з ОСОБА_2,
яка не дає позивачу можливості
бачитись с ОСОБА_3 та ОСОБА_4, незважаючи
на те що ОСОБА_1 дуже бажає зустрічатись
із ними та мати можливість піклуватись
про них.

Декілька разів (22.11.2013 року та 26.11.2013
року) позивач зверталась до
Кременчуцького міського управління
Крюківського РВ із заявами щодо
перешкоджання ОСОБА_2 у спілкуванні з
онуками, але безрезультатно.

Просила суд визначити спосіб та
порядок спілкування з малолітніми
онуками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного місяця за
наступним графіком: І, III тиждень - з 12.00
суботи до 12.00 неділі; II, IV тиждень - з 12.00
неділі до 12.00 понеділка. Також протягом
тижня один день.

Зобов'язати орган опіки та піклування
Краківської районної ради М.Кременчука
надати рішення щодо доцільності мого
спілкування малолітніми онуками.

У судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали та
просили задовольнити його з підстав
наведених в позові.

Відповідач проти позову
заперечувала, просила відмовити в його
задоволенні. Пояснила, що заперечує
проти спілкування бабусі з онуками.

Представник третьої особи Органу
опіки та піклування виконкому
Крюківської районної ради - проти
позову не заперечував, надав суду
рішення від 13.02.2014 року про доцільність
встановлення способу участі ОСОБА_1 у
вихованні ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Пояснив, що
встановлюючи в рішенні можливість
спілкування позивача з онуками один
день протягом тижня обумовлювалося
«плаваючим» графіком роботи позивача,
який вона не надала.

Суд вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши докази встановив наступне.

Судом достовірно встановлено, що
відповідач по справі ОСОБА_2 має двох
неповнолітніх синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
бабусею яких є позивач по справі-
ОСОБА_1.

Діти проживають із матір'ю, яка не
надає позивачці можливості
спілкуватися з онуками та перешкоджає
ї зустрічам.

Відповідно до ст. 257 СК України, баба,
дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає
дитина, не мають права перешкоджати у
здійсненні бабою, дідом, прабабою,
прадідом своїх прав щодо виховання
онуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід,
прабаба, прадід мають право на
звернення до суду з позовом про їх
усунення.

З народження, онуки майже постійно
проживали із бабусею, не враховуючи
того часу, коли ОСОБА_2 забирала їх до
себе.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 01.08.2011 року
відповідач-ОСОБА_2 була позбавлена
батьківських прав відносно малолітніх
дітей, у зв'язку з ухиленням протягом
тривалого часу від виконання
батьківських обов'язків.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 22.11.2011 року вищезазначене
рішення було скасовано та малолітні
діти з Кременчуцького
спеціалізованого будинку були
повернуті матері.

Між сторонами виник спір щодо способу і
порядку здійснення позивачкою -
бабусею малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, свого права на
спілкування з онуками і участі у їх
вихованні.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з
основних засад охорони прав та
інтересів дитини, закріплених в
Декларації прав дитини, проголошеної
Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року у
Конвенції про права дитини , яка
набрала чинності для України 27.09.1991
року, у Законі України «Про охорону
дитинства», відповідно до яких «дитина
повинна за всіх обставин бути серед
тих, хто першим одержує захист і
допомогу», та охорона дитинства в
Україні має стратегічний
загальнонаціональний пріоритет з
метою забезпечення реалізації прав
дитини на життя, охорону здоров'я,
освіту, соціальний захист та всебічний
розвиток .

Суд вважає за необхідне захистити
порушене право позивача, як бабусі
малолітніх онуків, на спілкування з
ними і участі у їх вихованні.

Беручи до уваги, рішення від
13.02.2014 року про доцільність
встановлення способу участі ОСОБА_1 у
вихованні ОСОБА_4 та ОСОБА_3, суд
приходить д висновку, що перешкод для
спілкування бабусі з онуками, немає.

Відповідач не надала суду жодних
доказів про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином, аналізуючи
всі докази у їх сукупності, виходячи з
інтересів малолітніх дітей, та
охоронюваних законом інтересів
батьків малолітньої дитини, захищаючи
порушене право позивачки, як бабусі цих
дітей, на спілкування з дітьми і участь
у їх вихованні, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 частковому
задоволенню та визначенню порядку її
спілкування з малолітніми онуками
шляхом періодичних побачень за
наступним графіком: І та ІІІ тиждень - з
12-00 год. суботи до 12-00 год. неділі та ІІ
та ІV тиждень - з 12-00 год. неділі до 12-00
год. понеділка, що на час розгляду
справи цілком відповідає інтересам
дитини і не порушує прав її батьків і
прав самої бабусі.

В задоволенні позову в частині
визначення часу побачень протягом
тижня один день, суд вважає за
необхідне відмовити, оскільки вимога
не конкретизована, а рішення суду не
може допускати його неоднозначне
тлумачення.

Необхідно відповідно до ст. 88 ЦПК
України стягнути з відповідача судові
витрати.

Керуючись ст. ст. 257, 263, 159 СК України, ст.
291 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215,
233 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у
вихованні та спілкуванні з малолітніми
онуками: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом періодичних
побачень за наступним графіком:

- І та ІІІ тиждень - з 12-00 год. суботи
до 12-00 год. неділі,

- ІІ та ІV тиждень - з 12-00 год. неділі
до 12-00 год. понеділка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати в сумі 243, 60
грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: