Провадження 2/712/821/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в
складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Снігурській Т.В.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, треті особи
ОСОБА_6, ОСОБА_7, орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Черкаської міської ради про припинення
права особи на частку у спільному
майні,

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9,
орган опіки і піклування виконавчого
комітету Черкаської міської ради про
припинення права особи на частку у
спільному майні, посилаючись на те, що
неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
власником 1/10 частини домоволодіння по
АДРЕСА_4, іншими співвласниками даного
домоволодіння є ОСОБА_3 - 3/10 частини,
ОСОБА_8 - 37/100 частини, ОСОБА_9 - 1/10
частина, ОСОБА_5 - 1/10 частина, ОСОБА_10
-13/100. Вказує, що частка неповнолітньої
ОСОБА_5 є незначною, не може бути
виділена в натурі, тому на підставі
ст.365 ЦК України просить припинити
право власності неповнолітньої ОСОБА_5
на 1/10 частину домоволодіння по АДРЕСА_4,
стягнувши з позивачки ринкову вартість
вказаної частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд
та визнати за позивачкою право
власності на 1/10 частину спільного
будинковолодіння.

В ході розгляду справи позивачка, її
представник адвокат ОСОБА_1, позовні
вимоги підтримали, просили задоволити.
Вказували, що припинення права
власності ОСОБА_5 на 1/10 частину
домоволодіння не порушить її прав,
оскільки вказана частина не може бути
виділена в натурі, також ОСОБА_5
забезпечена іншим житлом, оскільки має
у власність 31/150 квартири АДРЕСА_1 де
зареєстрована та фактично проживає з
2001 року. Присуджена сума грошової
компенсації може бути використана на
навчання ОСОБА_5 чи розвитку інших
здібностей. Сторони в досудовому
порядку неодноразово обговорювали
питання виплати грошової компенсації
за частку ОСОБА_5, однак не дійшли згоди
щодо розміру компенсації. Уточнившись
з позовними вимогами, просила
стягнути з неї грошову компенсацію 1/10
частини домоволодіння по АДРЕСА_4 в
сумі 59 950 грн. згідно висновку
експертизи, припинити право власності
неповнолітньої ОСОБА_5 на 1/10 частини
домоволодіння по АДРЕСА_4 та визнати на
вказану частку право власності ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_4, яка діяла в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її представник
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнали. Вказували, що
внаслідок припинення права власності
ОСОБА_5 на 1/10 частину спільного
домоволодіння будуть порушені її права
як співвласника, оскільки після
досягнення повнолітття вона можливо
могла би зробити прибудову чи добудову.
Судова експертиза проводилась без
участі відповідачки, тому з сумою
грошової компенсації не погодились.
Також вказували, що в даний час в
судовому провадженні розглядається
спір між сторонами щодо рішень про
передачу увласність ділянки по
АДРЕСА_4, за наслідками якого можливе
поновлення права власності ОСОБА_5 на
частину земельної ділянки. Просили
відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_8 в судовому
засіданні підтримав позов, ОСОБА_9 в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Представник органу опіки і піклування
ОСОБА_11 пропонувала вирішити позов на
розсуд суду.

Заслухавши сторони, представників
сторін, третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Судом встановлено, що 3/5 частина
домоволодіння по АДРЕСА_4 площею 64,7
кв.м, м.Черкаси, що фактично являє собою
відокремлену квартиру, на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого органом приватизації
Соснівського райвиконкому 26.02.1998р. була
передана у власність членам сім'ї
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_9, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 у рівних частках по 3/5 : 6 = 3/30
або 1/10 кожному.

На підставі договору дарування від
10.10.2001р. батьки неповнолітньої ОСОБА_5
ОСОБА_4 та ОСОБА_9 подарували належні їм
2/10 частини домоволодіння ОСОБА_3

Рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 13.10.2005р. та ухвали
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 10.02.2005р. визнано право власності
ОСОБА_8 на підсобне приміщення № 2 в
будинку по АДРЕСА_4, яке було надане для
поліпшення житлових умов сім'ї в
зв'язку з визнанням житлового будинку
ветхим рішенням міськвиконкому від
25.02.1992р. Згідно довідки КП ЧООБТІ від
18.11.2013р. за розрахунком частка ОСОБА_8
складає 27/100, але юридично не оформлена.

В 2001 році на склад сім'ї ОСОБА_4 та
ОСОБА_9 та їх неповнолітніх дітей
ОСОБА_5, ОСОБА_12 було надано трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до
свідоцтва про право власності від
27.04.2006р. органу приватизації
Придніпровського райвиконкому 31/50
вказаної квартири передана у власність
ОСОБА_4 та її неповнолітніх дітей
ОСОБА_5 та ОСОБА_12 в рівних частках по
31/150 частини кожному.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. При
цьому позов може бути пред'явлено з
підстав п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за
умови, що це не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї (п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України).Суд
постановляє рішення при припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду ( ч.2 ст.365 ЦК
України).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної та
оціночно-будівельної експертизи №
4/СЕ-14 від 22.04.2014 року виділити в натурі
належну ОСОБА_5 1/10 частину житлового
будинку що становить площу 10,8 м2 при
нижній межі площі однокімнатної
квартири 30,0 м2 технічно не можливо.

Розмір площі 10,8 кв.м експертом
обґрунтовано обраховано, виходячи з
наступного розрахунку. Відповідно до
свідоцтва органу приватизації від
26.02.1998р. сім'ї ОСОБА_5 була передана у
власність частина житлового будинку
площею 64,7 кв.м, що становило 3/5 частку
від цілого будинку, таким чином
загальна площа цілого житлового
будинку складала 64,7/3*5 = 107,8 кв.м, 1/10
частина від загальної площі 107,8кв.м
становить 10,78 кв.м, що було набуто у
власність в порядку приватизації
ОСОБА_5

Під дійсною ринковою вартістю будинку
розуміється грошова сума, за яку він
може бути проданий в даному населеному
пункті. При відчуженні житлового
будинку з надвірними спорудами
домоволодіння до набувача переходить
право власності чи користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної та
оціночно-будівельної експертизи №
4/СЕ-14 від 22.04.2014 року домоволодіння по
АДРЕСА_4 складається з житлового
будинку А-1 з прибудовами а, а1, а2,
верандою а3, погреби З,И; гаражі Б,В,
сараї Г,Д, вбиральні Е,Ж, огорожа №1-4.
Ринкова вартість домоволодіння 599 500
грн., що включає згідно висновку
експрета вартість земельної ділянки та
житлового будинку з господарськими
спорудами. Вартість 3/5 частини
домоволодіння - 363200 грн. Ринкова
вартість 1/10 частини будинковолодіння
по АДРЕСА_4, що 1/10 частину житлового
будинку та відповідну частину
надвірних споруд складає 59950 грн.

В судовому засіданні відповідачкою не
надано об'єктивних переконливих
доказів на спростування визначеної
висновком експертизи від 22.04.2014р.
ринкової вартості 1/10 частини спільного
домоволодіння, доводи про те, що дана
експертиза проводилась без її
залучення спростовані повідомленнями
експерта особам, які брали участь в
справі, про час та місце проведення
обстеження об'єкта експертного
дослідження. Судом також
роз'яснювалось ОСОБА_4 право заявляти
клопотання про проведення повторної
чи додаткової експертизи, однак
відповідач не виявила наміру
ініціювати такі клопотання., не
обгрунтувала, в чому неправильність
висновку експерта.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку про те, що позов
про припинення права власності ОСОБА_5
на 1/10 частину будинку підлягає до
задоволення за наявністю для цього
підстав, передбачених ст.365 ЦК України,
оскільки дана частка домоволодіння не
може бути виділена в натурі, є
незначною, крім того припиненням права
власності ОСОБА_5 на 1/10 частку
спірного будинку не будуть істотно
порушені права останньою на
забезпечення житлом, так як ОСОБА_5 на
праві власності належить 37/150 частина
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, що є
місцем її постійного проживання. В
ході розгляду даної справи відповідач
ОСОБА_3 виконав встановлену ст.365 ЦК
України вимогу про попереднє внесення
на депозитний рахунок суду вартості
частки в спільному майні в розмірі 59950
грн. згідно висновку експертизи, що
підтверджено квитанцією від 14.06.2014р.

Доводи відповідачки про те, що після
досягнення повнолітття ОСОБА_5 можливо
могла би зробити прибудову чи добудову
суд вважає такими, що не обґрунтовують
заперечення проти позову, оскільки
дані доводи носять імовірнісний
характер, рішення суду не може
грунтуватись на припущеннях, зокрема
вирішуючи спір по суті, суд повинен
встановити наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або законного
інтересу, на захист якого подано позов,
а також з'ясувати наявність чи
відсутність факту їх порушення або
оспорювання, доводи щодо обставин в
підтвердження заперечень проти позову
- здійснення добудов чи прибудов, які
можуть бути зроблені у майбутньому і
щодо яких невідомо, чи будуть вони
зроблені, не можуть бути визнані судом
такими, що обґрунтовують наявність
підстав для відмови у позові.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.03.2014р. скасовані судові
рішенні першої та апеляційної
інстанції в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_9 про скасування
рішення міськвиконкому від 18.07.2000р. про
передачу у власність ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 земельної
ділянки та в ході нового розгляду
справи ухвалою Соснівського районного
суду м.Черкаси від 27.03.2014р.
адміністративний позов ОСОБА_9
залишений без розгляду.

16.06.2014р. ОСОБА_4 звернулась до суду з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Соснівського
районного суду м.Черкаси від 19.10.2011р.,
яким визнаний недійсним Державний акт
про право власності ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 на земельну ділянку по
АДРЕСА_4, також визнаний недійсним
договір дарування від 10.10.2001р., за яким
батьки неповнолітньої ОСОБА_5
подарували належну їм частину
земельної ділянки по АДРЕСА_4 ,м.Черкаси
ОСОБА_3 Відповідачка вказує, що за
наслідками якого можливе поновлення
права власності ОСОБА_5 на земельну
ділянку, однак цьому перешкодить
припинення права власності на її
частку в житловому будинку з
відповідною частиною надвірних споруд
в порядку ст.365 ЦК України.

Суд виходить з того, що рішення у справі
стосується припинення права власності
ОСОБА_13 на 1/10 частину житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
споруд з підстав, передбачених ст.365 ЦК
України, та не стосується права
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку,
яке на час постановлення даного
рішення не зареєстроване у
встановленому законом порядку та
відповідний спір вирішується в
судовому порядку в самостійному
провадженні. Ухвалою суду від 12.12.2013р.
провадження у даній справі зупинялось
до розгляду спору щодо власності
ОСОБА_5 на частину ділянки, вказана
ухвала скасована ухвалою апеляційного
суду Черкаської області від 16.01.2014р. з
мотивів помилковості висновку про
неможливість вирішення даної справи до
вирішення інших справ про право ОСОБА_5
на частину земельної ділянки.

Стосовно посилання ОСОБА_4 на захист
майнових прав неповнолітньої особи,
відповідальність за захист житлових та
майнових прав неповнолітніх дітей в
першу чергу лежить на їх батьках.
ОСОБА_4, а також батько дитини ОСОБА_9 в
2001 році розпорядились на свій розсуд
належною їм на праві власності 2/10
частиною домоволодіння по АДРЕСА_4,
подарувавши кожний по 1/10 частці ОСОБА_3,
в подальшому забезпечивши доньці
ОСОБА_5 проживання та частку у
власності в іншій квартирі, відповідно
з цим пов'язано те, що неповнолітня в
даний час має у власності 1/10 частину
домоволодіння, яку не можливо виділити
в натурі. Таким чином за участю матері
фактично визначений спосіб
забезпечення майнових прав дитини
шляхом забезпечення житлом у квартирі
АДРЕСА_1, тому присудження грошової
компенсації ринкової вартості 1/10
частини домоволодіння не порушить
права та законні інтереси ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.10,11, 214-215 ЦПК України,
ст.15, 30, 317, 319, 356, 364, 365 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_5 на 1/10
частину домоволодіння по АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/10
частину домоволодіння по АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію за 1/10 частину
домоволодіння по АДРЕСА_4 в сумі 59 950,00
грн. з перерахуванням з депозитного
рахунку суду - 2339 МФО 854018 ГУДКС
України у Черкаській області код 26261092
коштів, внесених ОСОБА_3 відповідно до
квитанції № 4553.461.3 від 14 червня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області в 10-денний
строк з моменту проголошення.

Головуючий