Єдиний унікальний номер 205/4976/14-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 червня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д.В.,
розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення
позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно із зверненням до суду з
вищевказаним позовом позивач
звернувся до суду з належно оформленою
заявою, в якій просить суд у порядку
забезпечення позову вжити заходи
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
належить на праві власності ОСОБА_2
(і.п.н. НОМЕР_1).

Розглянувши вказану заяву та матеріали
справи, суд доходить висновку, що
зазначена заява про забезпечення
позову підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь - якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується, у тому
числі, накладанням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб .

Пленум Верховного Суду України у п. 4
своєї постанови від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
яка звернулась з такою заявою, позовним
вимогам.

З матеріалів даної цивільної справи
вбачається наявність реальних спірних
правовідносин між вказаними сторонами
по даній цивільній справі, що
підтверджується відповідною борговою
розпискою відповідача щодо отримання
грошових коштів, обставиною щодо не
повернення, у строк погоджений
сторонами, суми такого боргу. Також з
матеріалів справи вбачається
наявність реальної загрози щодо
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду, адже
відповідач, з огляду на надані
позивачем докази, вчасно не виконав
грошове зобов'язання за вказаним
договором, від сплати заборгованості
ухиляється, та намагається уникнути
цивільно-правової відповідальності за
невиконання таких зобов'язань. З огляду
на вищевикладене, суд доходить до
висновку, що невжиття заходів
забезпечення позову в разі задоволення
позовних вимог, може значно утруднити
або зробити взагалі неможливим
виконання можливого рішення суду.

З огляду на суть заявлених вимог,
забезпечення позову повинно полягати,
у тому числі, в забезпеченні виконання
рішення, процес виконання якого
регламентований Законом України «Про
виконавче провадження». Згідно
вказаного Закону порядок виконання
рішення суду про стягнення коштів
полягає у зверненні стягнення на майно
та грошові кошти відповідача. Тому і
забезпечення позову повинно полягати у
обмеженні відповідачів позбутися
належного їм майна у межах заявленого
позову. З доказів наданих позивачем
вбачається, що відповідачеві на праві
приватної власності належить у тому
числі домоволодіння АДРЕСА_1. З огляду
на суть заявлених вимог та предмету
спору, суд вважає, що в даному випадку
забезпечення позову повинно полягати у
накладені арешту на таке майно,
оскільки відчуження такого
транспортного засобу відповідачем
може значно утруднити, чи взагалі
зробити неможливим майбутнє рішення
суду.

Суд також вважає, що у даному випадку
такий вид забезпечення позову є
співмірним із заявленими позивачем
вимогами.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
- задовольнити.

2. Накласти арешт на домоволодіння
АДРЕСА_1, яке належить на праві
власності ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1).

3. Копію ухвали після її постановлення
надіслати заявникові та зацікавленим
особам - негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню
компетентним органом державної
виконавчої служби України,
уповноваженими органами та установами
реєстрації речових прав та їх обмежень
в порядку, що встановлений для
виконання судових рішень.

Заходи забезпечення позову можуть
бути скасовані або змінені судом, який
розглядає справу.

Ухвала суду про забезпечення позу
також може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі в
5-ти денний строк з дня проголошення
(винесення) ухвали апеляційної скарги.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а
також не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Суддя:
Мовчан Д.В.