Справа №345/1476/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 р.
м. Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Онушканича В.В.

секретаря судового засідання
Танчук М.С.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуші справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням,
квартирою АДРЕСА_1 та просить
зобов'язати відповідачів не чинити
йому перешкод у користуванні жилим та
допоміжними приміщеннями квартири,
шляхом безперешкодного допуску його та
осіб, які перебуватимуть разом з ним в
житло, а, також, не перешкоджати йому
користуватися комунальними послугами
у даній квартирі.

Позовна заява мотивована тим, що він є
власником 1/4 частини зазначеної
квартири і відповідно має право
користуватись житлом, оскільки до
розлучення разом з дружиною, ОСОБА_3 та
дочкою ОСОБА_4 в ньому раніше проживав і
там зареєстрований.

Відповідачі чинять перешкоди в
користуванні житловим приміщенням,
змінили замки в дверях до квартири та
не допускають в житло. Тому він
змушений проживати у чужих людей.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, зазначених в самому позові і
просять його задоволити. Позивач
додатково суду пояснив, що він має
ключі від квартири. Однак, відповідачі
не дозволяють йому користуватися
житлом, а він не має можливості разом з
другою дружиною проживати в нормальних
умовах. Зокрема 01 квітня 2014 року, маючи
намір потрапити до квартири, не зміг
відкрити ключем двері, а, саме, верхній
замок він відкрив без проблем, а нижній
замок йому відкрити не вдалось,
оскільки, ймовірно з середини він був
заблокований. Свідком цього був ОСОБА_6
Потім він звернувся до сусідки з
квартири НОМЕР_1 ОСОБА_7 Через деякий
час його колишня дружина, ОСОБА_3,
відкрила йому двері і він зайшов до
помешкання. Незабаром прийшла його
дочка ОСОБА_4 і відповідачі почали
ображати його та говорити, що він в
подальшому не буде там проживати. Він
покинув квартиру і з того часу туди
більше не навідувався. За комунальні
послуги він не оплачує, оскільки
фактично ними і не користується.

Відповідачі позов не визнали та
пояснили, що квартира АДРЕСА_1 є
спільною частковою власністю їх,
позивача та дочки позивача ОСОБА_9, яка
на даний час проживає за межами країни.
Після розлучення позивач ОСОБА_1
залишив сім'ю та покинув житлове
приміщення і, з метою створення нової
сім'ї, перейшов проживати з іншою
жінкою в інше житлове приміщення. Час
від часу ОСОБА_1 приходив в квартиру,
але тільки з наміром забрати спільно
нажиті побутові речі. Замки у дверях
квартири ніхто не замінював. Під час
розгляду цивільної справи за
попереднім аналогічним позовом ОСОБА_1,
вони надали останньому повний комплект
ключів від квартири, оскільки він свої
ключі загубив. Позивач за комунальні
послуги оплату не проводить і не
приймає участь в утриманні даної
квартири. Перешкод у користуванні
житлом позивачеві ніхто не чинить. Їхня
квартира не має дзвінка.

Щодо подій 01.04.2014 р. то ОСОБА_4 додатково
суду пояснила, що того дня їй
зателефонував чоловік, який знаходився
у квартирі без ключів, і повідомив, що
хтось стукає у двері. Вона одразу
повідомила про це по телефону мамі.
Коли вона особисто під час обідньої
перерви прийшла додому, то батько і
мама були в квартирі. Батько ображав її
і маму. В подальшому позивач
добровільно покинув квартиру. Також,
того дня в присутності відповідачів
позивач не хотів перевірити чи
підходить його ключі до замків у
вхідних дверях.

ОСОБА_3 додатково пояснила, що 01.04.2014 р.
вона зачинила у квартирі свого зятя і
разом із ОСОБА_11 пішла на базар. Зять
ключів від квартири не має, оскільки
більшість часу працює за межами м.
Калуша. Після дзвінка доньки ОСОБА_4
вона терміново повернулась додому,
проте, колишнього чоловіка на сходах не
застала. Коли позивач вийшов з квартири
сусідки, то вона відкрила двері і він
безперешкодно зайшов до квартири. В
подальшому позивач ображав її і дочку
ОСОБА_4, а через деякий час добровільно
покинув квартиру.

Представник відповідачів наголосив, що
позов є цілком безпідставним і, тому,
просить в його задоволенні відмовити.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 01.04.2014
р. вона разом з ОСОБА_3 пішли на базар.
Через деякий час до ОСОБА_3 подзвонив
зять, а потім і дочка. Після цього вони
швидко повернулись додому. Біля
будинку стояла машина ОСОБА_1 Вони
зайшли в під'їзд. Позивача там не було,
але вони чули його голос. Потім вони
зайшли до квартири ОСОБА_3 Згодом,
почули стук у двері, ОСОБА_3 відкрила
двері і впустила у квартиру свого
колишнього чоловіка. Незабаром прийшла
ОСОБА_4. Позивач сварився з
відповідачами, а через деякий час пішов
з квартири.

Свідок ОСОБА_7, яка живе в сусідній із
сім'єю ОСОБА_4 квартирі, суду пояснила,
що 01.04.2014 р. ОСОБА_1 жалівся їй, що не може
потрапити до своєї квартири, він
підносив ключ до замка дверей своєї
квартири, але свідок не бачила, чи пхав
він ключ у замкову щілину. Далі позивач
приблизно на 5-7 хвилин зайшов до її
квартири. Після того як він вийшов з її
квартири, то копнув двері своєї
квартири. Після цього двері відкрила
ОСОБА_3 і впустила його у квартиру.
Зазначила, що квартира ОСОБА_3 не має
дзвінка.

Свідок ОСОБА_6, який являється знайомим
позивача, пояснив що одного разу, але
точно не пам'ятає коли, він разом з
позивачем поїхав до квартири
останнього. В його присутності позивач
ключем відімкнув верхній замок дверей
своєї квартири, а от нижній замок
ключем не відмикався. Позивач дзвонив і
стукав у двері, але йому ніхто не
відкривав. Після цього свідок
спустився вниз і чув, що відкрились
двері сусідньої квартири. Далі свідок
вийшов на вулицю і сидів неподалік
під'їзду. ОСОБА_2 як додому йшла ОСОБА_4.
Чув, що з квартири позивача лунали
крики. Через декілька хвилин з під'їзду
вийшов позивач.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
суд приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 області належить на
праві приватної власності в рівних
частина сторонам по справі і ОСОБА_9,
тобто кожному по 1/4 частині, про що
свідчить копія Свідоцтва про право
власності на житло від 25.12.2000 року (а.с.
8).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
надання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Позивачем не представлено суду
доказів, які б достовірно свідчили про
вчинення відповідачами дій, що
перешкоджають йому користуватись
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

На переконання суду, представлена
позивачем копія заяви представника
позивача ОСОБА_2, на ім'я ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 від 31.10.2013 року про те, що
відповідачі незаконно заволоділи
ключами позивачами від квартири та
своїми діями завдають останньому
збитків (а.с. 6)., не є доказом чинення
ними перешкод у користуванні житлом.

Також допитані у судовому засіданні
свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не підтвердили
факту чинення зі сторони відповідачів
перешкод позивачу у користуванні
квартирою, а, навпаки, ствердили, що
відповідачі безперешкодно допустили
до помешкання позивача.

Покази свідка ОСОБА_6 суд не бере до
уваги, оскільки вони є суперечливими.
Він точно не пам'ятає коли відбувались
події, відповідачі своїми поясненнями
і інші свідки своїми показами
спростували наявність у квартирі
дверного дзвінка.

Пояснення відповідачів, щодо
відсутності з їхньої сторони перешкод
позивачу у користуванні квартирою
об'єктивно підтверджуються даними,
викладеними у висновку дільничного
інспектора міліції Калуського МВ УМВС
(а.с. 55)

Суд бере до уваги той факт, що 01.04.2014 р.
позивач потрапив до квартири за
адресою АДРЕСА_1 і добровільно покинув
її, а після цього більше не приходив, що
не заперечується самим позивачем.

Таким чином, в судовому засіданні не
встановлено обставин, які б свідчили
про чинення відповідачами перешкод
позивачу у користуванні квартирою за
адресою АДРЕСА_1.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову відсутні підстави для стягнення
з відповідачів на користь позивача
судових витрат.

На підставі ст.ст. 9, 156 ЖК України,
керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні жилим і допоміжними
приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1 -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Калуський міськрайонний
суд Івано-Франківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, у
цей же строк з дня отримання копії
рішення.

Головуючий: