Справа № 761/6151/14-ц
Провадження №2/761/3046/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві, треті
особи: реєстраційна служюа Головного
управління юстиції у місті Києві,
ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві про зняття арешту
з майна, в якому просив зняти арешти з
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, накладені 03 листопада 2004 року
та 04 листопада 2004 року Першою київською
державною нотаріальною конторою за
постановами ВДВС у Радянському районі
м. Києва № б/н від 07 липня 2000 року та 05
серпня 2000 року. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що листом від 27 грудня
2013 року за №11818/02-14 позивачеві було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті її
чоловіка - ОСОБА_3, з тих підстав, що на
квартиру, яка входить до складу
спадкового майна, накладено арешт. У
єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна значиться, що
постанови ВДВС у Радянському районі м.
Києва № б/н від 07 липня 2000 року та 05
серпня 2000 року були винесені стосовно
її сусіда - ОСОБА_2, саме він зазначений
власником квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали в повному
обсязі та просили його задовольнити, з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача про час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, на адресу суду направив
клопотання, у якому просив справу
розглядати за його відсутності, при
прийнятті рішення у справі покладався
на розсуд суду.

Представник третьої особи-1 та третя
особа-2 у судове засідання не з`явилися,
про час та місце слухання справи
повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
його представника, повно та всебічно
дослідивши письмові докази по справі
та обставини справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і це вбачається із
матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
є власниками квартири АДРЕСА_1.
Вказаний факт підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло, виданого Радянської районною
державною адміністрацією від 10 грудня
1998 року. Як вбачається з вказаного
свідоцтва, право власності на житло
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних
долях, тобто по ? кожному.

Свідоцтвом про смерть від 17 червня 2013
року серія НОМЕР_1 зафіксовано факт
смерті ОСОБА_3, про що зроблено
відповідний актовий запис № 10366.

Після смерті ОСОБА_3 Першою Київської
державною нотаріальною конторою була
відкрита спадщина на належне йому
майно, до складу якого входить ? частини
квартири АДРЕСА_1.

Листом від 27 грудня 2013 року № 11818/02-14
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом через наявність в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна арештів,
зареєстрованих 03 листопада 2004 року за
№1433552 Першою Київською державною
нотаріальною конторою згідно
постанови б/н від 07 липня 2000 року ВДВС
Радянського району м. Києва та 04
листопада 2004 року за № 1437951 Першою
Київською державною нотаріальною
конторою відповідно до постанови б/н
від 05 серпня 2000 року ВДВС Радянського
району м. Києва.

Як вбачається з витягів з відомостей
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна власником
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, є ОСОБА_2.

Позивач у судовому засіданні зазначив,
що згоду на оформлення права власності
на квартиру за ОСОБА_2, який є її
сусідом, вона ніколи не надавала, на
підставі чого він значиться власником
її квартири, не знає.

10 січня 2014 року позивач звернулася до
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві із
заявою про зняття з квартири арештів.
Листом від 13 січня 2013 року №1/26 1148
роз`яснено, що виконавче провадження
знищене за терміном зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 24 Постанови №6 від 07 лютого 2014
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» вимоги
інших осіб щодо належності їм, а не
боржникові майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення
ними відповідно до правил судової
юрисдикції позову до боржника та особи,
в інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на це майно і
зняття з нього арешту. У такому ж
порядку розглядаються вимоги осіб, які
не є власниками майна, але володіють
ним на законних підставах. Орган
державної виконавчої служби у
відповідних випадках може бути
залученим судом до участі у справі як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору.

Тобто, своє порушене право ОСОБА_1 може
захистити шляхом пред'явлення
відповідно позову до боржника - ОСОБА_2

Заміна неналежного відповідача,
залучення співвідповідача
здійснюється судом лише за клопотанням
позивача, що передбачено ст. 33 ЦПК
України, а ОСОБА_1 з відповідним
клопотанням до суду не зверталася.

Таким чином, позов пред'явлено до
неналежного відповідача, ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві не є
відповідачем по вказаній справі, а
тому суд приходить до висновку, що у
позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 33, 60, 61, 169, 212, 213, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві, треті особи:
реєстраційна служюа Головного
управління юстиції у місті Києві,
ОСОБА_2 про зняття арешту з майна -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: