УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» в особі
Полтавського центрального відділення
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь», подану
представником за довіреністю Кіндяком
Олександром Ігоровичем, на ухвалу
Ленінського районного суду м. Полтави
від 14 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 26 травня 2014 року у справі за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» в особі
Полтавського центрального відділення
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк
«Київська Русь») про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання та
видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 14 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні заяви ПАТ
«Банк «Київська Русь» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання та
видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 26 травня 2014 року апеляційну
скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь»
відхилено, ухвалу Ленінського
районного суду м. Полтави від 14 квітня
2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Банк «Київська Русь» - Кіндяк
О.І., посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвали судів першої
та апеляційної інстанцій і постановити
нову ухвалу про задоволення заяви.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій,
постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні заяви, керувалися
положеннями ст. ст. 370, 371 ЦПК України та
дійшли обґрунтованого висновку, що
стягувач не скористався своїм правом
подати до органів виконавчої служби
виконавчий документ з моменту його
отримання (лютий 2011 року) до моменту
його втрати (2014 рік), при цьому не надав
доказів щодо обставин його втрати, а
також не довів поважності причин
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» в особі Полтавського
центрального відділення Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь», подану представником
за довіреністю Кіндяком Олександром
Ігоровичем, на ухвалу Ленінського
районного суду м. Полтави від 14 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 26 травня
2014 року у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» в особі Полтавського
центрального відділення Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання та
видачу дубліката виконавчого листа,
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур