Справа № 511/844/14-ц
Номер провадження: 2/511/451/14
Роздільнянський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу
Держкомземагенства у Роздільнянському
районі про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2, відділу
Держкомземагенства у Роздільнянському
районі, в якому просила визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом на земельну ділянку площею
0,120 га по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд, яка належала при
житті її батькові ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Відповідач - відділ Держкомземагенства
у Роздільнянському районі про час та
місце слухання справи були повідомлені
належним чином, надали суду заяву про
слухання справи без їх участі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в
обґрунтування уточненої позовної
заяви посилалась на те, що її батько
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вона є
єдиним спадкоємцем першої черги по
закону після його смерті, так як мати у
нотаріуса від прийняття спадщини
відмовилась на її користь. Батько
заповів будинок по АДРЕСА_1 своїй
матері - ОСОБА_4, однак вона від
прийняття спадщини по заповіту і по
закону відмовилась, подавши заяву в
нотаріальну контору. Вона своєчасно
звернулась в нотаріальну контору з
заявою про прийняття спадщини. На
частину спадкового майна вона отримала
свідоцтво про право на спадщину,
зокрема на будинок по АДРЕСА_1. Однак на
земельну ділянку під будинком
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, так як
батько при житті не здійснив державну
реєстрацію земельної ділянки. Однак
вважає, що дана земельна ділянка є
спадковим майном, яке їй залишилось
після смерті батька, так як належала
батькові на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування. Тому
просила позов задовольнити та визнати
за нею право власності на вищевказану
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом.

ОСОБА_2 позов визнала, в суді
підтвердила, що вона не бажає приймати
спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3,
а тому просила задовольнити позовні
вимоги доньки.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
оглянувши копію спадкової справи,
прийшов до висновку, що заявлений позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданим 28.01.2013 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у м. Одесі реєстраційної служби
Одеського міського управління
юстиції, актовий запис №1032 (а.с.21).

Померлому ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченого договору
дарування земельної ділянки від 04.02.2005
року при житті на праві власності
належала земельна ділянка площею 0,120 га
га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд. (а.с. 15)

При житті ОСОБА_3 виготовив Державний
акт про право власності на вищевказану
земельну ділянку серії ЯА №277018,
виданий Роздільнянським районним
відділом земельних ресурсів Одеської
області 01.09.2005 року .(а.с.19)

Однак згідно інформації відділу
Держкомземагенства в Роздільнянському
районі було встановлено, що згідно
наявних книг реєстрації Державних
актів на право власності на земельну
ділянку та на право постійного
користування земельною ділянкою,
земельні ділянки за ОСОБА_3 не
зареєстровані.

Таким чином, при житті ОСОБА_3 не встиг
зареєструвати своє право власності на
земельну ділянку.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди виникають з моменту держаної
реєстрації цих прав. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, а також право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж
посвідчується зокрема
цивільно-правовою угодою щодо
відчуженні земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом.

Відповідно до ст.125 ЗК України в
редакції, яка діяла на момент отримання
ОСОБА_3 в дар земельної ділянки в 2005
році, право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи
право постійного користування
земельною ділянкою, та його
державної реєстрації. Тобто відповідно
до редакції вказаної статті право
власності на той час на земельну
ділянку набувалось з моменту державної
реєстрації правовстановлюючого
документу, що посвідчував право
власності на землю.

Тому суд вважає, що в порядку
встановленому чинним земельним
законодавством в 2005 році, ОСОБА_3 набув
право власності на вищевказану
земельну ділянку, так як його
правовстановлюючий документ - договір
дарування пройшов відповідну
реєстрацію, крім цього було
виготовлено технічну документацію та
Державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку, а тому
відповідно до ст.1216 ЦК України право на
неї переходить до його спадкоємців у
порядку спадкування.

Таким чином після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина, зокрема, і на
вищевказану земельну ділянку площею
0,120 га по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлої.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від
03.02.2006 року(а.с.59), яким заповів будинок
по АДРЕСА_1 своїй матері - ОСОБА_5.
Стосовно іншого майна будь-яких
розпоряджень не складав, а тому інше
належне йому майно, не охоплене
заповітом, успадковувалось
спадкоємцями по закону.

В порядку ст.1261 ЦК України до
спадкоємців першої черги за законом
входять діти померлого, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 є його дружина
ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_5.
Факт родинних зв'язків підтверджується
свідоцтвом про шлюб з ОСОБА_2 (а.с.14),
свідоцтвом про народження (а.с.9) та
одруженням ОСОБА_1,(а.с.9) наявними в
матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має особисто подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину,
своєчасно звернулася до Четвертої
Одеської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини від 08.05.2013 року №849 та на
підставі якої була заведена спадкова
справа №414/2013. (а.с.57)

Інші спадкоємці - дружина ОСОБА_2, мати
ОСОБА_5 від прийняття спадщини
відмовились, надавши в нотаріальну
контору заяви про відмову від
прийняття спадщини в 6-ти місячний
строк з дня відкриття спадщини. При
цьому ОСОБА_5 відмовилась від прийняття
спадщини і за заповітом. Дані обставини
підтверджуються матеріалами спадкової
справи і наявними в спадковій справі
заявами ОСОБА_5 від 23.04.2013 року, ОСОБА_2
від 23.04.2013 року .(а.с.56,57)

Позивачці нотаріусом видано свідоцтво
про право на спадщину за законом, на
інше спадкове майно (а.с.28), належне
померлому. Однак позивачці відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах без зміни її цільового
призначення.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5 видача свідоцтва про права
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4
Порядку якщо до складу спадкового
майна входить нерухоме майно, що
підлягає реєстрації (за винятком
земельної ділянки), нотаріус вимагає,
крім правовстановлюючого документа,
витяг з Реєстру прав власності. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Позивач отримала відмову нотаріуса
(а.с.23) у видачі свідоцтва про право на
спадщину, в зв'язку з чим ОСОБА_1
звернулась для вирішення даного
питання до суду.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, вона е єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, в
установленому законом порядку
прийняла спадщину і за нею належить
визнати право власності по праву
спадкування за законом на земельну
ділянку площею 0,120 га по АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд, яка належала при житті її
батькові ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Судові витрати позивачем сплачено при
зверненні з позовом до суду у повному
обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1225, 1268-1270
ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права
власності по праву спадкування за
законом на земельну ділянку, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по
праву спадкування за законом на
земельну ділянку загальною площею 0,120
га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
будівель, розташовану по АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
року на підставі договору дарування .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Роздільнянський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ж. В.
Теренчук