печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2801/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12.06.2014 року
м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді -
Підпалого В.В.,

при секретарі - Дідик
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «РАДА 7»
() до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 7» ()
(далі - позивач, ТОВ «Рада 7») звернулось
до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1
(далі - відповідач, ОСОБА_1), в якому
просить стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі 3
295, 86 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1. Квартира
має усі комунальні зручності, якими
користується відповідач, проте, не
сплачує за них. Так, заборгованість
відповідача за житлово-комунальні
послуги станом на 01.01.2014 року становить
3 295, 86 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 25.02.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ТОВ «Рада 7» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги та справу
призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи в порядку ст.ст.
74, 76 ЦПК України повідомлений належним
чином, надіслав суду заяву, в який
просив суд розглядати справу в його
відсутності та не заперечував проти
постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК
України повідомлений належним чином,
причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, враховуючи згоду
представника позивача на заочний
розгляд справи, й його заяву про
розгляд справи у його відсутність, суд,
відповідно до ст. ст. 169, 224 ч. 1 ЦПК
України, визнав можливим провести
заочний розгляд справи у відсутність
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що відповідач є
власником житлової площі 38, 10 кв.м. у
АДРЕСА_1, про що свідчить довідка
форми 3.

Згідно ст. 10 Житлового кодексу
Української РСР (далі - ЖК УРСР),
громадяни зобов'язані дбайливо
ставитися до будинку, в якому вони
проживають, використовувати жиле
приміщення відповідно до його
призначення, додержувати правил
користування жилими приміщеннями,
економно витрачати воду, газ,
електричну і теплову енергію. Жилі
будинки і жилі приміщення не можуть
використовуватися громадянами на
шкоду інтересам суспільства.

Ст. 24 ЖК УРСР визначає, що
житлово-експлуатаційні організації
забезпечують схоронність житлового
фонду і належне його використання,
високий рівень обслуговування
громадян, а також контролюють
додержання громадянами правил
користування жилими приміщеннями,
утримання жилого будинку і придомової
території.

Згідно ст. 67 ЖК УРСР, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ст. 66 ЖК УРСР, плата за
користування житлом (квартирна плата)
обчислюється виходячи із загальної
площі квартири (одноквартирного
будинку). Норма загальної площі
встановлюється у розмірі 21 квадратного
метра на одну особу. Розмір плати за
користування житлом (квартирної плати)
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. В одинарному розмірі
оплачується загальна площа, що має
належати наймачеві та членам його сім'ї
за встановленими нормами, а також зайва
площа, якщо розміри її на всю сім'ю не
перевищують половини норми загальної
площі, яку належить мати одній особі.
Плата за користування рештою зайвої
загальної площі береться в підвищеному
розмірі, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Загальна площа,
право користування якою зберігається
за тимчасово відсутнім наймачем або
членом його сім'ї, не вважається зайвою.

Так, позивач нараховує плату за
користування житлом та плату за
комунальні послуги, виходячи з
загальної площі квартири та відповідно
до затверджених розпорядженнями
Київської міської державної
адміністрації тарифами.

Як визначено у ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ст. 179 ЖК УРСР,
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 7 Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року
№ 592, власник та наймач (орендар)
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку зобов'язаний, зокрема,
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом; дотримуватися
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг,
пожежної і газової безпеки, санітарних
норм і правил; використовувати
приміщення житлового будинку і
гуртожитку за призначенням,
забезпечувати збереження житлових і
підсобних приміщень та технічного
обладнання.

Отже, відповідач є власником АДРЕСА_1, й
відповідно до угоди від 22.02.2010 року
взяла на себе зобов'язання своєчасно
сплачувати позивачу комунальні
послуги та послуги з утримання будинку
та прибудинкової території, отже несе
відповідальність за зобов'язаннями.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України передбачає, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Так, відповідач є власником АДРЕСА_1,
користується комунальними послугами,
однак, належним чином за надані
житлово-комунальні послуги не сплачує.

За період з жовтня 2009 року по грудень 2013
року заборгованість відповідача перед
позивачем становить 3 295, 86 грн., про що
свідчить надана позивачем довідка (а. с.
а. с. 7-8).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження сплати заборгованості
відповідач не надав.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Рада 7» про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
житлово-комунальні послуги в розмірі 3
295, 86 грн. є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Як визначено у ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Так, позивачем при зверненні до суду з
позовом було сплачено 243,60 грн. судового
збору, що підтверджується платіжними
дорученнями № 896 від 23.01.2014 року, № 60 від
07.03.2013 року, 25.09.2013 року № 667.

Оскільки суд задовольняє позов, то з
відповідача на користь позивача
підлягають 243,60 грн. у відшкодування
судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33
Конституції України, ст.ст. 10, 24, 64, 66, 67,
68, 179 Житлового кодексу Української РСР,
ст.ст. 3, 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», п. 7 Правил
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинковими територіями,
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст.
3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 223, 224-228 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 7» ()
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за житлово-комунальні послуги, -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 7» ()
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в розмірі 3 295, 86 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 7» ()
243, 60 грн. у відшкодування судового
збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії до
Печерського районного суду міста
Києва.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В. Підпалий