Справа № 304/977/14-ц
Провадження № 6/304/46/2014 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року м. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі – Готра І.В.,
розглянувши подання головного
державного виконавця відділу ДВС
Перечинського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
Головний державний виконавець відділу
ДВС Перечинського районного
управління юстиції ОСОБА_1 звернулася в
суд із поданням про встановлення
тимчасового обмеження для виїзду за
кордон громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.
Подання мотивує тим, що на примусовому
виконанні у відділі ДВС Перечинського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
№ЄДРВП 43019258 по примусовому виконанню
виконавчого листа №304/9/14-ц від 03 квітня
2014 року, виданого Перечинським
районним судом Закарпатської області
про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
у розмірі 200 грн.00 коп. щомісячно,
починаючи з 09 січня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття. 16
квітня 2014 року було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
яку направлено сторонам виконавчого
провадження. 16 квітня 2014 року проведено
розрахунок заборгованості по
аліментам, відповідно до якого борг по
аліментам становив 600 грн.00 коп., копію
якого рекомендованою кореспонденцією
надіслано боржнику та одночасно
боржнику роз’яснено, що сторони
виконавчого провадження зобов’язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне та часткове самостійне виконання
рішення боржником. 16 квітня 2014 року
державним виконавцем було надіслано
запити щодо майнового стану боржника
до реєструючи установ. Згідно
відповідей з реєструючи установ за
боржником відсутнє зареєстроване на
праві приватної власності майно. 13
червня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, яку надіслано для
виконання до реєструючи установ та
боржнику до відома, а також до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна внесено реєстраційний запис,
параметрами якого є арешт рухомого
майна боржника. 16 червня 2014 року до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно внесено запис про
реєстрацію обтяження нерухомого майна
боржника ОСОБА_2, що підтверджується
витягом з Реєстру. Боржником не
вчиняється жодних дій спрямованих на
погашення заборгованості, а отже такий
фактично ухиляється від виконання
зобов’язання, покладеного на нього
судовим рішенням. З урахуванням
наведеного державний виконавець
вважає, що єдиним методом впливу на
виконання даного рішення є тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон.

У судове засідання державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції не
з”явилася, однак у поданому нею
поданні просить таке розглянути у її
відсутності.

Згідно ч.2ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали подання,
приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що на примусовому виконанні у відділі
ДВС Перечинського районного
управління юстиції знаходиться
зведене виконавче провадження №ЄДРВП
43019258 по примусовому виконанню
виконавчого листа №304/9/14-ц від 03 квітня
2014 року виданого Перечинським районним
судом Закарпатської області про
стягнення з ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно,
починаючи з 09 січня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Також, встановлено, що у поданні
головного державного виконавця
відображено у хронологічному порядку
перелік дій, які вчинялися державним
виконавцем, однак не зазначено фактів
та конкретних доказів, які б
підтверджували те, що боржник ОСОБА_2
дійсно ухилявся від виконання вказаних
зобов’язань. У поданні державного
виконавця не наведено будь-яких
посилань на ухилення боржника ОСОБА_2
від виконання рішення суду, не
перевірено чи є реальні можливості у
боржника виконати свої обов’язки у
виконавчому провадженні і чи не
заважають цьому будь-які незалежні від
нього об’єктивні обставини.

Так, згідно зі ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника –фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу ДВС.

Згідно ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України”
передбачено, що громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов’язань покладених на
нього за рішенням суду або Законом
України “Про виконавче провадження”.
Обов’язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на
державного виконавця, який звертається
до суду із відповідним поданням.

При цьому, під поняттям “ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням” слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

З урахуванням викладеного, та того, що у
поданні головного державного
виконавця не наведено будь - яких
посилань на ухилення боржника ОСОБА_2
від виконання рішення суду, а тому суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця є
необґрунтованим і таким що не може бути
задоволено, у зв”язку з чим у такому
слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.11
Закону України “Про виконавче
провадження”та п.2 ч.1 ст.6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
і в’їзду в Україну громадян України”,
377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу ДВС
Перечинського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_4