Справа №: 398/4278/13-цРІШЕННЯ
"18" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: головуючого
судді Тимченко Л.М
за участю секретаря
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрії
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, як треті особи вказані ОСОБА_5
та ОСОБА_6, про відшкодування збитків,-
ОСОБА_3 (надалі Позивач) 18 травня 2013
року звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_4 (надалі відповідач) як треті
особи вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 91 336 грн.00 коп., завданої внаслідок
неякісного виконання робіт з посіву
насіння кукурудзи навесні 2011 року,
мотивуючи свої вимоги тим, що він та
треті особи є власниками земельних
ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3
відповідно до Державних актів на право
приватної власності на землю загальною
площею 18,6 га. на території
Куколівської сільської ради
Олександрійського району,
Кіровоградської області. Між
власниками земельних ділянок в грудні
2010 року з метою спільного обробітку
земельних ділянок було укладено
договір про спільну діяльність без
створення юридичної особи. За спільною
згодою за умовами договору саме йому
було доручено здійснювати усі
необхідні дії по обробітку землі та
укладати договори та розпоряджатись
майном. Навесні 2011 року він домовився
із відповідачем щодо посіву кукурудзи
на цій землі. На виконання усної
домовленості 10 травня 2011 року
тракторист ОСОБА_7 трактором МТЗ - 920 та
сівалки посіяв кукурудзу на земельних
ділянках площею 18,6 га. 11 травня 2011 року
він розрахувався із ОСОБА_4, сплативши
йому 3 100 грн. за посів кукурудзи та
повідомив його, що залишилось не
посіяним 5 мішків кукурудзи та
домовились зустрітись на полі.
Наступного ж дня ОСОБА_4 визнав
недоліки посіву кукурудзи та
запропонував досіяти решту, на що він
погодився. 24 травня 2011 року було
досіяно частину кукурудзи, однак
залишилось недосіяними 4,5 мішків
посівного матеріалу. 24 травня 2011 року,
після сходів рослин, комісією у складі
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було
проведено обстеження поля та складено
акт, в якому вказано, що насіння посіяно
нерівномірно, не дотримана густота
посіву, тобто під час посіву не була
витримана рекомендована швидкість
висіву, що призвело до порушення
технології вирощування кукурудзи. В
червні 2011 року відповідач сам оглядав
посіви та за власний рахунок виконував
роботи з просапки посіяної кукурудзи.
24 травня 2011 року відповідач написав
розписку, в якій зобов'язувався
повернути йому в рахунок боргу 40 (сорок)
тонн кукурудзи при зборі свого урожаю.
Згодом, 06 жовтня 2011 року та 03 листопада
2011 року при збиранні урожаю кукурудзи
були складені акти, які зафіксували
неякісне виконання робіт щодо висіву
кукурудзи та недоотримання близько
46,6 тонн зерна кукурудзи. За його
підрахунком, з урахуванням середньої
закупівельної ціни 1 960 грн., розмір
збитків складає 91 336 грн. (1 960 грн. х 46, 6
тонн = 91 336 грн.). Вважає, що його
відносини з відповідачем підпадають
під дію ст.ст. 837-838, 1209, 1210 ЦК України,
тому ОСОБА_4 має відшкодувати
незалежно від того, чи перебували
сторони в договірних відносинах.
Оскільки відповідач відмовився
добровільно відшкодувати завдані
збитки, просить суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач та його
представник на заявлених вимогах
наполягають, посилаючись на викладені
Інтереси позивача в суді
представляла адвокат ОСОБА_2
Відповідач та його представник
в судовому засіданні проти позову
заперечує, вказує, що дійсно навесні
2011 року ОСОБА_3 попросив посіяти
кукурудзу, він дозволив, дав трактор,
і як він там сіяв - це не його справа.
Вважає, що він надав трактора та
тракториста, щоб ОСОБА_3 посіяв собі
кукурудзу, оскільки ніяких договорів
не було укладено, а як він там уже сіяв -
то його проблеми. Він сіяв, як сіяв і у
себе. У нього в господарстві працює три
чоловіка, які є взаємозаміняємі.
Визнає, що він згодом досівав
кукурудзу, просапав її, той рік був
благополучним , кукурудза вродила, зі
слів ОСОБА_10 з того поля восени ОСОБА_3
зібрав 163 тони кукурудзи, а вказує
менше. Вважає, що позивач хоче
збагатиться за його рахунок.
В судовому засіданні відповідач та
представник відповідача просять суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки трактор та сівалка
були надані ОСОБА_3 на його прохання,
щоб він засіяв поле, ніякого договору
Інтереси відповідача в суді
представляв адвокат ОСОБА_1
Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явились їх
інтереси в суді представляв ОСОБА_3 по
Заслухавши пояснення сторін,
показання свідків та дослідивши докази
у сукупності з іншими матеріалами
справи, з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень, оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.
За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст.15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Правовідносини сторін врегульовані
ст.ст. 4-11,15, 16, 22, 857-858, 1166, 1209,1210 ЦК
Cтаттею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства. Отже,
об'єктом захисту є порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту. Такі способи захисту
передбачені відповідно статтею 16 ЦК
За змістом ст.ст. 626, 627, 629 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямовані на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Договір є обов'язковим
до виконання сторонами.
За загальним правилом відповідно до
вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода
підлягає відшкодуванню в повному
Відповідно до вимог ст. ст. 1209, 1210 ЦК
України передбачені підстави
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товарів, робіт,
послуг, зокрема внаслідок
конструктивних, технологічних,
рецептурних та інших недоліків
товарів, робіт, послуг, а також
недостовірної або недостатньої
інформації про них та про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків робіт, послуг.
Судом встановлено, що навесні 2011
року позивач та відповідач домовились
посіяти на полі кукурудзу. На
виконання усної домовленості 10 травня
2011 року тракторист ОСОБА_7 трактором
МТЗ - 920 сівалкою посіяв кукурудзу на
земельних ділянках площею 18,6 га.
Наступного дня позивач розрахувався
із ОСОБА_4, сплативши йому 3 100 грн. за
посів кукурудзи та повідомив, що
залишилось не посіяним 5 мішків
кукурудзи. Згодом ОСОБА_4 досіяв решту
кукурудзи, залишилось 4,5 мішків
посівного матеріалу. 24 травня 2011 року,
після сходів рослин, комісією у складі
ОСОБА_8, позивача, ОСОБА_9 та ОСОБА_7
було обстежено поле та складено акт, в
якому вказано, що насіння посіяно
нерівномірно, не дотримана густота
посіву, тобто під час посіву не була
витримана рекомендована швидкість
висіву, що призвело до порушення
технології вирощування кукурудзи. В
червні 2011 року відповідач сам оглядав
посіви та за власний рахунок виконував
роботи з просапки посіяної кукурудзи.
24 травня 2011 року відповідач написав
розписку, в якій зобов'язувався
повернути позивачу в рахунок боргу 40
(сорок) тонн кукурудзи при зборі свого
урожаю восени 2011 року. Пізніше, 06
жовтня 2011 року та 03 листопада 2011 року
при збиранні урожаю кукурудзи також
були складені акти, які зафіксували
неякісне виконання робіт щодо висіву
кукурудзи та недоотримання близько
46,7 тонн чи 46, 6 тонн зерна кукурудзи. За
підрахунком позивача, з урахуванням
середньої закупівельної ціни 1 960 грн.,
розмір збитків складає 91 336 грн. (1 960 грн.
х 46, 6 тонн = 91 336 грн.).
Суд вважає доведеним, що спір виник
внаслідок неналежного виконання
навесні 2011 року відповідачем своїх
зобов'язань щодо висіву насіння
кукурудзи на полі, саме з вини
відповідача. Суд погоджується із
представником відповідача, що між
сторонами не було укладено договір
підряду, судом встановлено, що між
сторонами виникли цивільно-правові
відносини за якими ФГ «Марія»
надавались послуги з обробітку землі.
Суд приймає до уваги показання
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_11, які
будучи допитаними в судовому засіданні
дали показання, що дійсно навесні 2011
року за усною домовленістю між
сторонами трактором із сівалкою ФГ
«Марія» було посіяно кукурудзу на полі
площею десь 18 га. Позивач, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_11 неодноразово
складали та підписували акти в травні
про неякісну роботу при посіві
кукурудзи та про визначений розмір
Суд не приймає до уваги та
погоджується із показаннями свідка
ОСОБА_10, який показав суду, що восени 2011
року ОСОБА_3 наймав автомобіль КАМАЗ з
причепом для вивезення урожаю
кукурудзи з поля і восени того року ним
було вивезено за 6 поїздок (28,8 +
27,82+30,5+30,9+31,94+13,30), а всього 163 тонн 340 кг
кукурудзи, (а не 143, 6 тонн), оскільки
надана ним інформація вказаного ним
обсягу вивезеної кукурудзи не
співпадає з даними позивача.
Судом встановлено, що за
розрахунками розміру збитку в актах 2011
року було визначено збитки, що завдані
в розмірі 51,7 тонн, однак за фактом
восени 2011 року було зібрано та вивезено
на зберігання всього 146,3 тонн і розмір
збитків склав відповідно 46, 6 тонн,
Суд не погоджується із позицією
відповідача, що навесні 2011 року
трактор ним був наданий позивачу в
користування, щоб той посіяв кукурудзу
і то є його проблеми як він там сіяв на
полі, та спростовує її, оскільки і
трактор і сівалка належать ФГ «Марія»,
а керував трактором і сівалкою,
висіваючи зерна, тракторист
фермерського господарства ОСОБА_7, який
сам загружав зерно та добрива та сам
обирав швидкість руху трактора,
висіваючи кукурудзу. Суд дійшов
висновку, що роботи по посіву
кукурудзи за усною домовленістю були
виконані ФГ «Марія» за певну оплату.
Суд вважає доведеним, що на час
написання розписки 24 травня 2011 року
саме 40 тонн кукурудзи було визнано
сторонами як безспірний розмір
збитків. Згодом відповідач змінив свою
позицію, посилаючись на те, що розписку
він писав під психологічним примусом,
під погрозами позивача, а згодом
переніс операцію, однак до суду не було
надано жодного доказу на підтвердження
За матеріалами справи суд дійшов
висновку, що відповідач не довів та не
спростував доводів позову про
відшкодування збитків, а тому позовні
вимоги про стягнення вартості
недоотриманої продукції (збитки) за
ринковими цінами підлягає задоволенню
частково. Доказів, що підтверджують
належне виконання робіт по
технологічному висіву насіння
кукурудзи, відповідачем до суду не
подано, тому з огляду на розписку, яку
ОСОБА_4 писав особисто в травні 2011 року,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача
правомірні в частині стягнення
вартості недоотриманої продукції
(збитків) в розмірі саме 40 тон по ціні 1
960 грн. за одну тонну, що становить 78 400
Вирішуючи позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди суд
виходить із того, що вважає доведеним
фактичний розмір збитків саме в
розмірі 40 тонн, як вказано в розписці,
написаній особисто відповідачем
Судові витрати суд відносить на
сторони пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладені обставини та
керуючись ст.ст. 4-11, 15, 16, 19, 20, 22, 614, 626 - 633,
638 - 640, 837-838, 857-858, 1166, 1209, 1210 ЦК України та
ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 84-88, 212-215 ЦПК України,
суд,-
Позовну заяву задовольнити
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму 78 400 грн. 00 коп. завданих збитків, а
також судовий збір в сумі 784 грн. 00 коп.,
а всього 79 184 (сімдесят дев'ять тисяч
сто вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних
Судові витрати в сумі 129 грн. 36 коп.
віднести на позивача
На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Тимченко Л.М.