Справа № 434/2027/14-ц
Провадження № 4с/434/62/14
У Х В А Л А

22 квітня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська
в складі:

головуючого судді - Река А.С.,

при
секретарі - Козловій З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Луганській області,-

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду
із зазначеною скаргою, у якій просить
поновити строк на звернення до суду;
визнати незаконною бездіяльність
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Луганській області в особі
відділу примусового виконання рішень
щодо не направлення стягувачу
постанови від 21.08.2013 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом № 434/305/13ц, виданого
Артемівським районним судом м.
Луганська 02.08.2013 року рекомендованим
листом, у встановлений законом
триденний строк; визнати незаконною
бездіяльність Управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Луганській
області в особі Начальника відділу
примусового виконання рішень щодо не
винесення постанови про результати
розгляду скарги від 03.10.2013 року у
встановлений законом десятиденний
термін, та не направлення відповідної
постанови; зобов'язати Управління
державної виконавчої служби ГУЮ у
Луганській області в особі Начальника
відділу примусового виконання рішень
винести постанову про результати
розгляду скарги від 03.10.2013 року та
направити рекомендованою
кореспонденцією на адресу стягувача;
судові витрати у вигляді витрат на
правову допомогу в розмірі 400 грн.
покласти на оскаржувану особу. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що 30.04.2013 року Артемівський
районний суд м. Луганська було
постановлено рішення про стягнення з
Артемівської районної ради м.
Луганська на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 2500 грн.
та витрати на правову допомогу у сумі
1000 грн., а всього 3500 грн., у іншій частині
позову було відмовлено за
необґрунтованістю. 20.08.2013 року ОСОБА_1
на адресу ГУЮ у Луганській області в
особі відділу примусового виконання
рішень було направлено заяву на
примусове виконання вищевказаного
рішення суду, дане поштове
відправлення було вручено за
довіреністю 21.08.2013 року. Таким чином,
отримавши заяву державний виконавець
впродовж 3 днів (до 26 серпня) повинен був
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження або відмову у
такому відкритті та 27 серпні 2013 року
рекомендованим листом направити її на
адресу ОСОБА_1 Але на 03 жовтня 2013 року
ніяких постанов ні заявнику, ні її
представнику не надходило. 03.10.2013 року
до канцелярії ГУЮ було здано скаргу на
бездіяльність держаних виконавців, але
відповіді на скаргу у передбачений
законом десятиденний строк також не
було отримано.

В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеному у
скарзі. Просив поновити строк на
звернення до суду, посилаючись на те, що
він у жовтні 2013 року звертався до
Артемівського районного суду м.
Луганська з відповідною скаргою, але
ухвалою суду від 28.02.2014 року скаргу було
залишено без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою заявника в судове
засідання. Зазначив, що заявник раніше
не звернулася до суду зі скаргою,
оскільки чекала на постанову держаного
виконавця, а потім подала скаргу до
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області.

Управління держаної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області в судове засідання
свого уповноваженого представника не
направило, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи.

Вивчивши матеріали скарги, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для закриття провадження в
частині вимог щодо визнання незаконною
бездіяльності начальника відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області щодо не
розгляду та ненадання відповіді на
скарги з огляду на наступне.

Як зазначено в скарзі, 03.10.2013 року
ОСОБА_1 подала на ім'я начальника
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області скаргу на
бездіяльність державного виконавця
відділу ПРВ УДВС ГУЮ у Луганській
області, разом з тим відповіді на них
не отримала.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч. 8 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» скарга,
подана у виконавчому провадженні
начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку,
встановленомуЗаконом України
"Про звернення громадян".

В поданій до суду скарзі ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Луганській області,
заявник також просить визнати
незаконною бездіяльність начальника
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області щодо не
розгляду та ненадання відповіді на
скаргу, водночас, порядок розгляду
посадовою особою скарг та звернень не
стосується процесу виконання судового
рішення, як про те зазначено в ст. 383 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що бездіяльність начальника
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області щодо не
розгляду та ненадання відповіді на
скарги підлягає оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Таким чином, оскільки суд дійшов
висновку, що вимога скарги про визнання
незаконною бездіяльність начальника
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, за таких підстав, в даній
частині провадження за скаргою
підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п.
1 ч. 1 ст. 205, ст. 383 ЦПК України,-

ухвалив:

Провадження за скаргою ОСОБА_1 в
частині вимог щодо визнання незаконною
бездіяльність начальника відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ у
Луганській області щодо не винесення
та не направлення постанови про
результати розгляду скарги у
встановлений законом десятиденний
термін, та зобов'язання винести
постанову про результати розгляду
скарги - закрити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення п'ятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя

А.С. Река