Справа № 369/4443/14-ц
провадження 2/369/2235/14
17.06.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Сохань Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
У травні 2014 року позивач звернувсь до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивував тим, що їй на праві власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1. У 2011
році відповідач по справі виїхав з
будинку, будинком не цікавитися,
комунальні послуги не сплачує.
Оскільки відповідач не проживає без
поважних причин тривалий час, причини
відсутності є не поважними, тому
просила суд визнати ОСОБА_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
У судове позивачка не з'явилась. Про час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином. Подала суду заяву про
розгляд справи у його відсутність.
У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився.
Про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Причини
неявки суду не повідомив. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило. За таких обставин та за
відсутності заперечень позивачів, суд
ухвали провести заочний розгляд
справи.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних
За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено,
що власником житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є
ОСОБА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
23 вересня 1976 року.
З довідки форми 3 № 9 від 08 січня 2014 року
та будинкової книги встановлено, що за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64
Житлового кодексу України, до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать дружина, діти і батьки.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового
кодексу України припинення сімейних
відносин з власником будинку не
позбавляє колишніх членів сім'ї права
користування займаним приміщенням.
При розгляді справи суду не подано
доказів родинних відносин між
позивачами та відповідачем.
За правилом ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.
З матеріалів справи встановлено, що з
2011 року ОСОБА_2 добровільно виїхав з
помешкання, своїх речей там не залишив.
З того часу він не намагавсь вселитись
до спірного житла та не проживав у
Ст.ст. 47, 48 Конституції України
гарантоване кожному право на житло,
ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного житлового
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як на підставі і в порядку,
передбаченому законом.
За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» визначає,
що у справах про визнання наймача або
членів його сім'ї такими, що втратила
право користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.
Факт не проживання ОСОБА_2 також
підтверджується актами депутата
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 16 квітня, 10 лютого, 23 січня,
30 травня 2014 року. З поданого актів
вбачається, що факт не проживання
відповідача за вказаною адресою
підтвердили сусіди ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 не прожиє у житловому
приміщенні з 2011 року за адресою:
АДРЕСА_1, не мав перешкод в користуванні
і спірним житловим будинком, своїх
речей там не зберігає, житловою площею
не цікавиться, витрати по його
утриманню не несе, дій які б свідчили
про намір та бажання зберегти за собою
право користування жилим приміщенням,
не вчинив, з заявами про вселення на
спірну житлову площу не зверталась.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив
право користування спірним жилим
приміщенням, добровільно не проживаючи
в жилому приміщення і без поважних
причин в ньому не проживав понад один
рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405
ЦК України дає підстави суду визнати
відповідача таким, що втратив право
користуватись житловим приміщенням, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому
позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
Копію заочного рішення негайно
направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто
Києво - Святошинським судом Київської
області за письмовою заявою
відповідачів протягом 10 днів з моменту
отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич