АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/2881/14
Категорія: - надання послуг
Доповідач -Коровін С.Г.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
Суддів : -
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 03 березня 2014 року по справі
за позовом Товарисва з обмеженою
відповідальністю «Енергоремонт» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енергоремонт» про зарахування до
квартирної плати вартості
невідкладного ремонту будинку, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересі 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Енергоремонт» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з позовом
про стягнення заборгованості за
квартирну плату та комунальні послуги.
Позивач посилався на те, що у власності
у позивача знаходився житловий за
адресою АДРЕСА_1. Під час перебування
ОСОБА_6 у трудових відносинах з ВАТ
«Харківське енергоремонтне
підприємство» відповідачу було надано
кімнату НОМЕР_1 в зазначеному будинку.
Відповідач проживала і проживає, після
припинення трудових відносин з
власником, в цій кімнаті. Після
передачі ВАТ «ХЕРП» будинку АДРЕСА_1 у
власність ТОВ «Енергоремонт» позивач
придбав право вимагати сплати
квартирної плати та комунальних
послуг з мешканців будинку.
Відповідачі своєчасно оплату не
здійснювали і на час звернення з
позовом утворилася заборгованість у
розмірі 3162 грн.59 коп. Позивач просив
стягнути зазначену суму з відповідачів
солідарно.

24 грудня 2013 року відповідачі
звернулися до суду із зустрічним
позовом і просили зарахувати до
квартирної плати вартість
невідкладного ремонту будинку у
розмірі 1455 грн. При цьому вони
посилалися на ст.176 ЖК України. ОСОБА_6
та ОСОБА_7 посилалися на те, що
мешканцями будинку були проведені
роботи по реконструкції внутрішніх
електромереж будинку з розділенням на
електроживлення кімнат мешканців,
кімнат загального користування ліфтів
згідно з проектною документацією. Ці
роботи були проведені за рахунок
мешканців будинку на підставі
договору, укладеного між ОСОБА_8 та ТОВ
«ПП Техіннпром». Сума оплати на кожного
мешканця склала 1455 грн.

В судовому засіданні сторони
підтримали позовні вимоги і
заперечували проти заявлених до них
позовів.

Рішенням суду позовні вимоги ТОВ
«Енергоремонт» задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь
позивача заборгованість за комунальні
послуги в сумі 3162 грн. 59 коп. судовий
збір в сумі 229 грн. 40 коп., а всього 3391
грн.99 коп.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову. Судові витрати покласти на
позивача ТОВ «Енергоремонт». Апелянти
посилаються на те, що суд першої
інстанції е дав належної оцінки
наданим доказам. Суд не врахував того,
що між сторонами не укладено ніякого
договору і позивач не має права
вимагати з мешканців будинку
квартирної плати і комунальних послуг.
Відносини, яки виникли між ТОВ
«Енергоремонт» та АК
«Харківобленерго» не є підставо для
стягнення плати за електричну енергію
з мешканців будинку. Крім того суд
безпідставно не врахував витрати
мешканців будинку на невідкладні
ремонтні роботи у будинку. Крім того
апелянт стверджує, що частково
сплачувала позивачу за надані послуги
в 2011 році та 2013 році, що підтверджується
копіями квитанцій про сплату, які вона
надає апеляційному суду.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду
першої інстанції зміненню, а сума
стягнення зменшенню.

Судом першої інстанції
встановлено, що згідно рішення
Харківської міської ради №1062 від 05.11.2003
року будинок АДРЕСА_1 є приватною
власністю ТОВ «Енергоремонт».
Відповідачи є мешканцями цього
житлового будинку і у відповідності до
вимог ст.68 ЖК України, ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» повинні своєчасно сплачувати
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. Згідно до ст.32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» плата
за жилого-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими у встановленому порядку.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 810 ЦК
України за договором найму (оренди)
житла одна сторона - власник житла
(наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату. Згідно
ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за житло.
Наймач зобов'язаний самостійно вносити
плату за комунальні послуги, якщо інше
не встановлено договором найму.
Статтею 820 ЦК України передбачено, що
наймач вносить плату за користування
житлом у строк, встановлений договором
найму житла. Якщо строк внесення плати
за користування житлом не встановлений
договором, наймач вносить її щомісяця.

Відповідачі за первісним
позовом не заперечують, що проживають в
квартирі будинку який належить
позивачу. Оплату за комунальні послуги
те електроенергію здійснюють, але не
своєчасно. На час звернення до суду у
відповідачів виникла заборгованість
за надані послуги і згідно ч.3 ст.816 ЦК
України їхні обов'язки за договором
найму житла є солідарними. Згідно ст. 64
ЖК України повнолітні члени сім'ї
наймача несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
договору найму житлового приміщення.

Згідно розрахунку
заборгованості за електроенергію за
період з 01.02.2011 року по 09.04.2012 року борг
відповідачів складає 1567 грн.18 коп.
заборгованість за утримання
прибудинкової території за період з
01.04.2011 року по 01.10.2012 року складає 1595 грн.
41 коп. Позивач просив стягнути
заборгованість в загальній сумі 6162
грн.59 коп.

В судовому засідання суду
першої інстанції відповідачі за
первісним позовом не заперечували про
наявність заборгованості, але вважали,
що послуги надавалися нерегулярно,
крім того мешканці будинку провели
невідкладні ремонтні роботи у будинку
і ці витрати необхідно зарахувати в
рахунок погашення заборгованості.

У відповідності до вимог ст.10, 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не доведено, що
ремонтні роботи по благоустрою
електромережі в будинку викликані
невідкладною необхідністю і підстав
застосовування до цих правовідносин
правил ч.3ст.176 ЖК України у суду першої
інстанції не було. Суд першої
інстанції обґрунтовано стягнув з
відповідачів солідарно на користь
позивача заборгованість.

В додаткових поясненнях до
апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається
на те, що позивачем не враховано усі
суми, які вона сплатила за комунальні
послуги. Апелянт надала квитанції про
сплати на користь позивача цих сум і
представник ТОВ «Енергоремонт» ці
квитанції визнав і погодився з тим, що
ці суми вони отримали і погодився з тим,
що позовні вимог можливо зменшити на
суму сплачених послуг, що складає 1567
грн. 18 коп. Представник позивача
погоджується зі зменшенням суми
стягнення з 3162 грн.59 коп. до 1595 грн.41 коп.

Враховуючи, що факт оплати цих
сум не викликає сумніву і на врахуванні
цих сум наполягають сторони, то колегія
вважає можливим частково задовольнити
позовні вимоги і зменшити розмір
стягнення на визнану позивачем суму.
Підстав до застосування правил ч.3 ст.176
ЖК України колегія не вбачає. Доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції в іншій частині не
спростовують.

Судова колегія частково
задовольняє апеляційну скаргу, змінює
рішення суду першої інстанції і
зменшує суму стягнення з 3162 грн.59 коп.
до 1595 грн.41коп. В іншій частині рішення
залишається без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 03 березня 2014 року
змінити. Зменшити суму солідарного
стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергоремонт» з 3162
грн. 59 коп. до 1595 грн. 41 коп. В іншій
частині зазначене рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили
негайно, але може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -

.