Номер провадження № 22-ц/785/3226/14
Головуючий у першій інстанції Нікітін
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів:Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі - Орловій С.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності представника ОСОБА_4, по
довіреності,

розглянула апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4, по довіреності,

на ухвалу Приморського районного суду
м. Одеси від 25.01.2012р. про забезпечення
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

в грудні 2011р. позивач ОСОБА_5 звернулася
до відповідача ОСОБА_4 з позовом про
стягнення грошової суми за договором
позики. В обгрунтування позовних вимог
позивач посилалася на те, що 18.05.2007р. між
позивачем і відповідачем була
досягнута домовленість за умовами якої
відповідач отримала від позивача
грошову суму. Відповідачем була
складена розписка, за якою позивач їй
позичила 237000,00доларів США, відповідач
ОСОБА_4 взяла на себе зобов'язання
погасити боргові зобов'язання позивача
по кредитному договору №2007/13-2.06/314 від
18.05.2007р. на суму 237000,00доларів США та
погасити відсотки за користування
кредитом в розмірі 12,5 відсотків річних.

Ухвалою суду 1 інстанції від 12.12.2011р.
провадження по справі за вказаним
позовом було відкрито.

Ухвалою суду 1 інстанції від 12.12.2011р. з
метою забезпечення позову накладено
арешт до завершення розгляду справи
по суті на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності
ОСОБА_4(а.с.25).

Ухвалою суду 1 інстанції від 12.12.2011р. з
метою забезпечення позову обмежено у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4,
суд зобов'язав відділ ВПР УМВС України
в Одеській області не видавати
документи на виїзд ОСОБА_4(а.с.27).

Ухвалою суду 1 інстанції від 25.01.2012р. з
метою забезпечення позову до
завершення розгляду справи накладено
арешт на автомобіль NISSAN MICRA Д/Н НОМЕР_1,
2006р.в., що належить на праві власності
ОСОБА_4(а.с.40).

Ухвалою суду 1 інстанції від 25.01.2012р. з
метою забезпечення позову обмежено у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4,
суд зобов'язав відділ ВПР УМВС України
в Одеській області не видавати
документи на виїзд ОСОБА_4(а.с.41).

Заочним рішенням суду 1 інстанції від
12.03.2012р. позов ОСОБА_5 задоволено(а.с.60-61).

В липні 2012р. представник ПАТ
«РайффайзенБанк Аваль» звернувся до
суду 1 інстанції з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, а саме, зняття арешту з
квартири АДРЕСА_1.

В обгрунтування своєї заяви Банк
посилався на те, що 16.02.2007р. між Банком і
ОСОБА_6 укладено кредитний договір
№014/0028/85/70505 про надання ОСОБА_6 кредиту
в сумі 151500,00доларів США. В забезпечення
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 16.02.2007р. між Банком і ОСОБА_6
укладено Іпотечний договір, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1. Позичальник
ОСОБА_6 не виконує своїх зобов'язань за
кредитним договором, між тим, на
підставі ухвали Приморського
районного суду м. Одеси від 12.12.2011р. на
вказане нерухоме майно накладено
арешт, суд не прийняв до уваги, що це
нерухоме майно належить ОСОБА_6, а не
ОСОБА_4(а.с.66-67).

Ухвалою суду 1 інстанції від 10.09.2012р.
заява представника Банку задоволена.
Скасовано заходи забезпечення позову,
у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1, які
були застосовані на підставі ухвали
суду 1 інстанції від 12.12.2011р.(а.с.75).

В апеляційній скарзі апелянт,
представник відповідача ОСОБА_4 по
довіреності, просить скасувати заходи
забезпечення позову, які були
застосовані на підставі ухвали суду 1
інстанції від 25.01.2012р. у вигляді
заборони щодо виїзду за межі України
ОСОБА_4, а також щодо зобов'язання
відділу ВПР УМВС України в Одеській
області не видавати ОСОБА_4 документи
на виїзд, посилаючись на те, що ухвала
постановлена з грубим порушенням вимог
діючого законодавства(а.с.80-83).

В апеляційному суді представник
відповідача ОСОБА_4 підтримала доводи
апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилася, про день і час розгляду
справи повідомлялася.

У відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи, не
перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, колегія дійшла висновку
апеляційну скаргу задовольнити з
наступних підстав.

Ухвалою суду 1 інстанції від 25.01.2012р. з
метою забезпечення позову обмежено у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4,
суд зобов'язав відділ ВПР УМВС України
в Одеській області не видавати
документи на виїзд ОСОБА_4(а.с.41).

Задовольнивши заяву позивача про
забезпечення позову в такий спосіб, суд
1 інстанції виходив з того, що на
підставі ст.. 6 Закону України « Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України» громадянину
України може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон і тимчасово
відмовлено у видачі паспорта.

Колегія не погоджується з вказаним
висновком місцевого суду. Перелік
видів забезпечення позову визначений у
ст.152ч1ЦПК України, проте цей перелік не
є вичерпним і за наявності
відповідного клопотання можуть бути
застосовані і інші його види.

Закон України « Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України, в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.п.2,8 ч.1 ст.6 вказаного
Закону, громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України та якщо щодо нього
подано цивільний позов до суду - до
закінчення провадження у справі.

Громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Аналіз
змісту зазначеної норми закону
свідчить, що обмеження у праві виїзду
за кордон є мірою
адміністративно-правового впливу на
громадян України, які мають
невиконанні зобов'язання на її
території та не може кваліфікуватися
як вид забезпечення позову, що
вживається судом для забезпечення
реального виконання майбутнього
рішення суду.

Стаття 19 Закону України « Про державну
прикордонну службу України»
передбачає, що обмеження права
громадян на виїзд з України належить до
виключної компетенції Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
а пункт 8 цієї статті покладає на
державну прикордонну службу України
обов'язок запобігання і недопущення
в'їзду в Україну або виїзду з України
осіб, яким згідно з законодавством не
дозволено в'їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено в праві виїзду з
України.

З урахуванням вказаних вище Законів,
колегія вважає, що суд, неправильно
застосував норми вказаних вище
Законів, тим саме порушив права
відповідача на вільне пересування.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

З урахуванням зазначеного, колегія
дійшла висновку, ухвалу суду 1
інстанції про забезпечення позову
скасувати, постановити нову ухвалу про
відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову в спосіб, який
обрав позивач.

Ухвала апеляційного суду не
перешкоджає подальшому провадженню по
справі, тому у відповідності з вимогами
ст.324ч1п2 ЦПК України в касаційному
порядку не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 303,307ч2п2,312ч1п.2,315,317,319
ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4,
по довіреності, задовольнити, ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.01.2012р. про забезпечення позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів, у вигляді заборони
щодо виїзду ОСОБА_4 за межі України,
зобов'язання відділу ВПР УМВС України
в Одеській області не видавати ОСОБА_4
документи на виїзд за межі України
скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про
забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про стягнення грошових коштів, у
вигляді заборони щодо виїзду ОСОБА_4 за
межі України, а також зобов'язання
відділу ВПР УМВС України в Одеській
області не видавати ОСОБА_4 документи
на виїзд за межі України відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення.

Ухвала в касаційному порядку не
оскаржується.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.