Справа № 523/3532/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої одноособово судді -
Середи І.В.,

при секретарі - Максименко В.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання рівними
часток у спільній частковій власності
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом, зустрічним
позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа - реєстраційна служба
Одеського міського управління юстиції,
про визнання рівними часток у спільній
частковій власності та визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та просила визнати
рівними по 1/5 частині квартири АДРЕСА_1,
кожному: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5. Також позивачка просила
визнати за нею право власності на 3/5
частин вищевказаної квартири в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_5 та померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2. чоловіка ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачка є дружиною померлого ОСОБА_4.
та матір'ю померлого ОСОБА_5, проживала
з ними однією сім'єю по день смерті в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми
померлого ОСОБА_4. та відповідно
рідними братом та сестрою померлого
ОСОБА_5 Після смерті чоловіка позивачка
зайнялась вирішенням питання про
прийняття спадщини та з'ясувала, що
свідоцтво про право власності на житло,
видане УЖКГ ОМР 12.01.1994 р. не
зареєстровано в БТІ, а також відсутній
витяг про реєстрацію права власності
за всіма членами сім'ї, тому видача
свідоцтва про право на спадщину за
законом без документів, що
підтверджують державну реєстрацію
права власності на зазначену частку
квартири не є можливим. Після смерті
сина - ОСОБА_5 а ні вона, а ні чоловік не
звертались до нотаріальної контори з
приводу прийняття спадщини, вважаючи,
що прийняли її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК
України в рівних частках, так як
проживали в одній квартирі зі
спадкодавцем. Відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відмовились від належної їм
після смерті батька частини спадкового
майна, про що написали відповідні заяви
до Четвертої одеської держнотконтори.
Оскільки іншого шляху для захисту
свого права на отримання спадку ніж
звернутися до суду в ОСОБА_2 немає,
посилаючись на норми ст.392 ЦК України,
вона звернулась до суду з вищевказаним
позовом.

В процесі судового розгляду до
спільного провадження з первісним
позовом було прийнято зустрічну
позовну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - реєстраційна
служба Одеського міського управління
юстиції про визнання рівними часток у
спільній частковій власності та
визнання права власності по 1/5 частині
квартири АДРЕСА_1, за позивачами
кожному. Позовні вимоги зустрічного
позову обґрунтовані тим, що
оформленням та отриманням всіх
необхідних документів по приватизації
спірного майна займався батько- ОСОБА_4
Після смерті брата - ОСОБА_5 ніхто не
звертався до нотаріуса для оформлення
спадщини, тому що вважали, що прийняли
її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.
Коли після смерті батька ОСОБА_4. мати -
ОСОБА_2 звернулась до Четвертої
нотконтори з заявою про прийняття
спадщини, але їй було відмовлено у
зв'язку з відсутністю реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1. Так як
позивачі відмовились від своїх часток
на спадкове майно після смерті батька,
відсутні правовстановчі документи на
квартиру, тому вони просять визнати
рівними частки всіх колишніх
співвласників, а також визнати за
позивачами по 1/5 частині вищевказаної
квартири

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримала вказані
позовні вимоги та просила їх
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, надали заяви про визнання
позовних вимог, в яких також просили
слухати справу у їх відсутність.

Вислухавши представника позивача за
первісним позовом, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як видно з представлених матеріалів, 27
квітня 1974 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб у Красносельській
сільраді Комінтернівського району
Одеської області, актовий запис № 21
(а.с.100). Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2.
змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3
народилися син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.97)син - ОСОБА_4(а.с.99), ІНФОРМАЦІЯ_5
народилася донька - ОСОБА_3 (а.с.98).

21 липня 2006 року р. ОСОБА_6 одружився з
ОСОБА_3, про що Першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси зроблено запис за №526.
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила
прізвище на «ОСОБА_3» (а.с.101).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, видане Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів 12 січня 1994 р. за
№32442, яке зареєстровано і записано у
реєстрову книгу за №12-3342, квартира, яка
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, дійсно
належить на правах спільної сумісної
власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. Загальна площа квартири
становить 81.8 кв.м.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Отже, оскільки домовленостей про
частки свідоцтво не містить, тому суд
приходить до висновку, що вони стали
власниками в рівних частинах, тобто по
1/5 частині кожний.

Судом було встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що в
Книзі реєстрації смертей 08.01.2009 р.
зроблено відповідний актовий запис
№240, і підтверджується копією
свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від
08 січня 2009 року, складеного Першим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції (а.с.95).

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із 1/5 частини
чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 81,8 кв.м. в тому числі
житловою 51,8 кв.м., яка належала ОСОБА_5
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів 12
січня 1994 р. за №32442, яке зареєстровано і
записано у реєстрову книгу за №12-3342
(а.с.8). Відповідно до даного свідоцтва
інші частини даної квартири належать
позивачці ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
відповідачам - ОСОБА_3, ОСОБА_4, по 1/5
частині кожному.

Згідно з Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації права власності та
інших речових прав на нерухоме майно,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 п.1.4.,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають право власності та інші
речові права на нерухоме майно,
розміщене на території України, що
належить фізичним та юридичним особам.

Згідно відповіді від Четвертої
Одеської держнотконтори, щодо майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5
держнотконторою не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, про що 19
серпня 2013р. зроблено відповідний
актовий запис №8115, і підтверджується
копією свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 від 19.08.2013 року, складеного
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у м. Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції (а.с.14).

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із 1/5 частини
чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 81,8 кв.м. в тому числі
житловою 51,8 кв.м., яка належала ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів 12
січня 1994 р. за №32442, яке зареєстровано і
записано у реєстрову книгу за №12-3342
(а.с.8).

Із копії спадкової справи №1109/2013,
відкритої щодо майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 видно, що КП «БТІ»
ОМР своїм листом від 17 березня 2013 року
повідомило про відсутність реєстрації
квартири АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 р.
(а.с.144).

Згідно положень ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець
за законом чи заповітом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який пережив, та батьки.

Інших спадкоємців після померлого
ОСОБА_4, крім ОСОБА_2 судом не
встановлено. Дочка спадкодавця ОСОБА_3
та син ОСОБА_4 відмовились від
прийняття спадщини, відповідно їх заяв
р. (а.с.130,130-зворот). ОСОБА_2 своєчасно
звернулася до нотаріальної контори і є
спадкоємцем першої черги відповідно до
вимог ст.1261 ЦК України, але їй було
відмовлено у видачі свідоцтво про
право на спадщину у вигляді 1/5 частини
квартири в зв'язку з тим, що витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно на вказану частину зазначеної
квартири за спадкодавцем не надавався
позивачкою до нотаріальної контори.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли та
за своє життя не встигли отримати
документи, тому це не може бути
перешкодою її спадкоємцю в оформленні
права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як видно з довідки дільниці №6 КП «ЖКС
«Північний» ОСОБА_2 зареєстрована в
квартирі АДРЕСА_1 з 1992 р., тому,
являючись спадкоємцем першої черги
прийняла спадщину в рівних частинах як
після сина ОСОБА_5 так і після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2. чоловіка ОСОБА_4., який в
свою чергу проживаючи та будучи
зареєстрованим в цій квартирі також
прийняв спадщину після смерті сина
ОСОБА_5

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема
визнання права.

Пленум Верховного Суду України в
пункті 23 постанови «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30 травня 2008 року роз'яснив, що у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10
розділу II Положення про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, видача свідоцтва про право на
спадщину на майно або видача свідоцтва
про право власності на частку у
спільному сумісному майні подружжя,
яке підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.
Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II
Положення, якщо до складу спадкового
майна входить нерухоме майно, що
підлягає реєстрації (за винятком
земельної ділянки), нотаріус
виготовляє витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Згідно листа державної реєстраційної
служби України від 03.01.2013 р. №397-06-15-13
щодо питань, пов'язаних з проведенням
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини, права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої
законом, за умов якщо реєстрація прав
та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень

Як було судом встановлено, витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно на вказану частину зазначеної
квартири за спадкодавцем у позивача
відсутній.

Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України
регламентовано вирішення справ
відповідно до Конституції України,
законів України та міжнародних
договорів. Якщо спірні відносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини, а за відсутності такого - суд
виходить із загальних засад
(цивільного) законодавства.
Забороняється відмова у розгляді
справи з мотивів відсутності,
неповноти, нечіткості, суперечності
законодавства, що регулює спірні
відносини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Однією з таких підстав є
спадкування майна відповідно до ст.1217
ЦК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що до
спірних правовідносин слід
застосовувати Книгу третю ЦК України,
зокрема Главу 24 «Набуття права
власності» ст.328, оскільки Книга шоста
«Спадкове право» ЦК України, не
передбачає набуття права власності на
спадкове майно за рішенням суду, а у
нотаріуса, як особи, чия діяльність
направлена на захист цивільних прав,
відсутні правові підстави для видачі
спадкоємцеві свідоцтва про право на
спадщину за законом.

На підставі викладеного, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
пред'явлений позов є обґрунтованим,
тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України
необхідно визнати право власності за
позивачкою на 3/5 частин квартири
АДРЕСА_1, із яких 1/5 частини особиста
власність, а 2/5 частини в порядку
спадкування за законом, а за
відповідачами по 1/5 частині.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,64,212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати рівними по 1 /5 частки
кожного: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,ОСОБА_4
та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1, яка
складається з кімнати № 4 площею 18.1
кв.м, кімнати № 5 площею 9.3 кв.м, кімнати
№10 площею 12 кв.м, кімнати № 11 площею
12.4 кв.м, коридору № 1 площею 13.3 кв.м,
кухні № 3 площею 7.0 кв.м, ванної № 6
площею 2.9 кв.м, туалету № 7 площею 1.4
кв.м, стінової шафи № 8 площею 0.3 кв. м
та стінової шафи № 9 площею 0, 3 кв.м,
балкону № 12 площею 0.9 кв.м та лоджії №
13 площею 2.8 кв.м, загальною площею - 81.8
кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 3/5 частин квартири
АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 81,8
кв.м, в тому числі житлова 51,8 кв.м, з
яких 2/5 частини в порядку спадкування
за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1, загальна
площа якої складає 81,8 кв.м, в тому числі
житлова 51,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на
1 /5 частину квартири АДРЕСА_1 загальна
площа якої складає 81,8 кв.м, в тому числі
житлова 51,8 кв.м.

Дане рішення є підставою для
реєстрації права власності
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: