АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3373/2014
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів - Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 25 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
треті особи: Служба у справах дітей
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виготовлення проїзного
докумета дитини та дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року представник ОСОБА_2, в
інтересах останньої звернувся до суду
з зазначеним позовом, в якому просив
суд надади дозвіл на виїзд за межі
України неповнолітньої ОСОБА_5 у
будь-який час без обмежень по кількості
поїздок та їх тривалості у часі без
згоди і супроводу батька ОСОБА_4, в
супроводі її матері ОСОБА_2 до
досягнення ОСОБА_5 повноліття та
вказував на те, що ОСОБА_4 є батьком
неповнолітньої ОСОБА_5, шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_4 не склався, жодних зв'язків з
дитиною та ОСОБА_2 останній не
підтримує, місце перебування його не
відоме.

Рішенням солом'янського районного суду
м. Києва від 25.12.2013 року в задоволені
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник ОСОБА_2, в інтересах
останньої, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального та не правильне
застосування матеріального права
просить рішення суду скасувати та
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_2 зазначає, зокрема що суд
першої інстанції не взяв до уваги
обставини справи та висновок, наданий
органом опіки та піклування
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації про
доцільність надання дозволу на
тимчасові виїзди малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України в
супроводі матері ОСОБА_2 без згоди
батька, ОСОБА_4, до досягнення дитиною
16-річного віку. Вважає висновки суду
про те, що в позовних вимогах немає
посилань на виїзд дитини до конкретної
країни, проміжок часу та мету виїзду
помилковими, оскільки чинним
законодавством передбачено, що
зазначення держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у відповідній країні
вимагається лише при перетинанні
державного кордону за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску, а тому таких вимог до
судового рішення, вважає, законодавець
не ставить.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної
скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_4 та представник органу опіки та
піклування Солом'янської РДА у м.
Києві в судове засідання не з'явилися
про день і час розгляду заяви
повідомлені належним чином. Причини
неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі
особи, які уповноважені ними.

Згідно вимог ст. 141 СК України мати,
батько дитини мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
країни за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Згідно п. 4 «Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення», затверджених ІПостановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р.
№ 231, оформлення громадянам країни, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
на підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або їх законних
представників у разі потреби
самостійного виїзду таких осіб за
кордон.

Згідно ч. 18 зазначених правил
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків, а у разі коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, іатвердженого
Постановою Катінету Міністрів України
від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України
ромадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, вповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у пункт
пропуску.

Діючим законодавством передбачено
можливість ухвалення судом рішення на
виїзд, а не на постійні виїзди без згоди
батька, не позбавленого батьківських
прав, такі поїздки можуть мати разовий
характер з певним часовим проміжком
перебування у відповідній державі.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
свідоцтва про народження, батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Органом опіки та піклування
Соломянської районної у м. Києві
державної адміністрації надано
висновок про доцільність надання
дозволу на тимчасові виїзди
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України в супроводі матері ОСОБА_2
без згоди батька ОСОБА_4, до досягнення
дитиною 16-річного віку.

Відмовляючи в задовленні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що нею не наведені
правові підстави надання дозволу на
виїзд дитини без згоди батька до
досягнення дитиною 16-річного віку, крім
визначеною ст. 4 Закону можливість
ухвалення судом рішення на виїзд, а не
на виїзд без згоди батька до досягнення
дитиною певного віку, не позбавленого
батьківських прав, позивачем не надано
докази звернення до батька дитини з
шмогою надати дозвіл на виїзд дитини та
докази відмови відповідача надати
дозвіл на виїзд. Окрім того, ОСОБА_2
звертаючись до суду з вимогами про
дозвіл на виїзд за межі України доньки
без супроводу та згоди ОСОБА_4, не
зазначила країни до яких вона має намір
здійснити виїзд, не зазначено
конкретний проміжок часу таких
виїздів, не обумовлено мету виїзду, що
вказує на необгрунтованість заявлених
вимог. Чиним законодавством
передбачено можливість вирішувати
питання про надання дозволу саме на
конкретний виїзд дитини за кордон без
згоди батька (одноразовий), з
визначенням його початку і закінчення.

Такі висновки суду зроблено щодо всіх
заявлених позивачем вимог та на
підставі поданих сторонами доказів,
яким дана правильна оцінка. У рішенні
наведені мотиви, з яких суд надає
перевагу одним доказам над іншими і
його висновки в цій частині є
обґрунтованими.

Судом повно та всебічного з'ясовані
обставини справи, перевірені доводи і
заперечення сторін та застосовані
правові норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

У зв'язку з наведеним, неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи, ці
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді