Справа 206/1534/14-ц
Провадження 2/206/566/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із зазначеним
позовом.

Свої позовні вимоги, з урахуванням
уточнень, позивач обґрунтувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3.
Відповідач по справі ОСОБА_2 (до
одруження ОСОБА_2) є її рідною донькою
та померлого ОСОБА_3. Вона та ОСОБА_2
прийняли спадщину фактично, відповідно
до вимог ст. 549 ЦК УССР (в редакції 1963
року), так як на час смерті проживали та
були зареєстровані за однією адресою з
померлим ОСОБА_3 Окрім того відповідач
ОСОБА_2 на час смерті батька була
неповнолітньою. До спадкового майна
належать 45/200 частки житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 які належали
померлому ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 12 травня 1987 року.
На період придбання 45/100 часток
домоволодіння вона перебувала з
померлим ОСОБА_3 в зареєстрованому
шлюбі. Таким чином 45/200 часток
домоволодіння належать їй на підставі
ст. 22 КпШС 9 (в редакції 1969 року)
відповідно до якої кожен з подружжя має
рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Коли
відповідач ОСОБА_2 досягла 18 - річного
віку на її вимогу я сплатила їй за її
частку спадкового майна, а саме за 45/400
часток житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
(п'ятдесят одну) тисячу гривень.
Оформити свої спадкові права, ані вона,
ані її донька ОСОБА_2 не мають
можливості в звязку з втратою
правовстановлювальних документів на
житловий будинок. В лютому 2014 року вона
мала намір оформити свої спадкові
права, але 13.02.2014 року нотаріус Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовив їй у
вчиненні нотаріальної дії - видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відсутні
правовстановлювальні документи.

На підставі викладеного, просить суд
визнати за нею право власності на 45/200
часток житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями
АДРЕСА_1 як на частку в спільному майні
подружжя. Визнати за нею право
власності на 45/200 часток житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.35-37).

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила суд
задовольнити позов з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву,
в якій позовні вимоги позивача визнала
у повному обсязі, просила суд
розглядати справу за її відсутності
(а.с. 40).

Третя особа, Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора надала до
суду письмові пояснення, які
обґрунтовує тим, що дійсно позивачу
ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій, оскільки у неї
відсутні правовстановлюючі документи
на частину житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на
ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка.
Згодні з будь-яким рішенням суду та
просили розглядати справу без їх
участі (а.с.44).

Представники третіх осіб: Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», в судове засідання на
слухання по справі не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлялися
належним чином.

Вислухавши доводи та пояснення
представника позивача, дослідивши
докази справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав, встановлених в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
перебували в зареєстрованому шлюбі з 04
серпня 1984 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04
серпня 1984 року, актовий запис 13
Миколаївської сільської ради
Васильківського району
Дніпропетровської області (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 20.08.1999 року, актовий
запис 898 відділу РАГС Самарської
районної ради м.Дніпропетровська (а.с.6).

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 від 08 серпня 1985 року, актовий
запис 476 відділу ЗАГС Самарського
району м.Дніпропетровська (а.с.8).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4
06 червня 2009 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (до
шлюбу ОСОБА_2) уклали шлюб, актовий
запис 150 (а.с.9).

13.02.2014 року постановою державного
нотаріуса Хорошманенко Н.С. Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на частину
житлового будинку, оскільки у неї
відсутні правовстановлюючі документи
на ім'я спадкодавця (а.с.10).

Із довідки № 36 голови квартального
комітету № 31 від 14.02.2014 року
вбачається, що у домоволодінні АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (а.с.11).

З технічного паспорту на житловий
будинок по АДРЕСА_1 від 18.08.1986р.
вбачається, що він складається в цілому
в житловому будинку літ.А-1 з приміщень:
1-1 - коридор, площею 9,4 кв.м., 1-2 -житлова
кімната, площею 8,7 кв.м., 1-3 -житлова
кімната, площею 12,5 кв.м., 1-4 -житлова
кімната площею 7,0 кв.м., 1-5-житлова
кімната площею 11,3 кв.м 2-1 - кухня площею
16,0 кв.м., 2-2 - коридор площею 3,1 кв.м., 2-3
комора площею 2,5 кв.м., 2-4 житлова
кімната площею 4, 5 кв.м., 2-5 - житлова
кімната площею 9,5 кв.м., 2-6 - коридор
площею 5,9 кв. м., загальна площа будинку -
90,9 кв.м., житлова площа - 53,5 кв.м., Г -
сарай, к - колодязь, Б - вбиральня, 1-3
забори, І - мощення (а.с.12-15).

З домової книги вбачається, що позивач
зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1 з
24.07.1987 року разом з ОСОБА_3 (а.с.16-20).

Згідно розписки від 22 вересня 2008 року
ОСОБА_2 отримала від своєї матері
ОСОБА_1 51 тисячу гривень за ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.21).

Відповідно до звіту про незалежну
оцінку ринокової вартості житлового
будинку А-1 загальною площею - 132,0 кв.м,
сарая літ. Г, вбиральні літ. Б, колодязя
літ. К, паркану 1-4, мощення І,
розташованих за адресою АДРЕСА_1
риночка вартість на 18.02.2014р. становить
200288,00грн. (а.с.22-27).

На виконання ухвали суду про
витребування доказів Восьма
дніпропетровська нотаріальна контора
повідомила, що до майна ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкові справи не
відкривалась, що підтверджується
інформаційною довідкою зі спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 37061266 від 03.04.2014 року (а.с.41-42).

На виконання ухвали суду про
витребування доказів комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» повідомило, що станом
на 31.12.2012 року в інвентаризаційній
справі містяться відомості про
реєстрацію права власності за адресою
АДРЕСА_1: 55/100 частини за ОСОБА_8 на
підставі свідоцтва про право власності
від 16.02.1987 року, виданого відділом
комунального господарства Самарського
району згідно рішення виконкому
Самарської районної Ради народних
депутатів від 12.09.1986 року № 542/2; 45/100
частини за ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 12.05.1987 року (а.с.62-63)
посвідченого Восьмою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, реєстр № 1-645
(а.с.52).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5 від 28 травня 2009 року,
актовий запис № 536 (а.с.56).

Аналізуючи спірні правовідносини,
співвідношуючи їх із встановленими в
судовому засіданні доказами та нормами
матеріального і процесуального права,
що регулюють дані правовідносини, суд
приходить до наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України, в судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 529 ЦПК України при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти,
дружина і батьки померлого.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року)
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 525 ЦК
України (1963 року) часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця.

Згідно ст. 526 ЦК України (1963 року) місцем
відкриття спадщини визнається останнє
постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 22 КпШС (1969 року) кожен
з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №16 «Про
застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України» від
12.09.1998 року, вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час придбання
зазначеного майна. При цьому належить
виходити з того, що відповідно до
статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною,
зокрема, можуть бути: квартири, жилі й
садові будинки.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивач ОСОБА_1 та померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 були чоловіком та
дружиною, мешкали разом, вели спільне
господарство. Після смерті ОСОБА_3
позивач ОСОБА_1 продовжує проживати по
АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність
задовольнити позов в цій частині,
визнати за нею право власності на 45/200
часток житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями
АДРЕСА_1 як на частку в спільному майні
подружжя.

За змістом ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Оскільки померлий ОСОБА_3 по собі
заповітів на залишив, спадкування
належного йому майна має відбуватися
за законом, відповідно до черговості
спадкоємців.

Спадкоємцем першої черги спадкового
майна померлого ОСОБА_3 є його дружина,
відповідач ОСОБА_2, яка жодних майнових
претензій не висуває, проти позову не
заперечує (а.с. 21), та позивач ОСОБА_1 яка
за вищеприведеними висновками суду
прийняла спадщину.

Положеннями ст. 1259 ЦК України
визначено, що спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Так як позивач є дружиною померлого
ОСОБА_3 вона віднесена до кола осіб, що
належать до першої черги спадкоємців.

При цьому, із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори
позивач не зверталася, мотивуючи це
тим, що не було правовстановлюючих
документів, спадщину вона прийняла
фактично.

За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Суд вважає, що в судовому засіданні
знайшли своє підтвердження доводи
позивача в обґрунтуванні цієї частини
позовних вимог, позивач в дійсності
проживала разом із померлим ОСОБА_3 на
момент його смерті, а тому вимоги про
спадкування є обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22 КпШС УССР (в редакції 1969 року),
182, 210,346, ЦК України (в редакції 2004 року)
529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.
1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1268, 1270 Цивільного
кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 174,
208, 209, 212-215, 218, 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
45/200 часток житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями
АДРЕСА_1, який складається в цілому в
житловому будинку літ. А-1 з приміщень:
1-1 - коридор площею 9,4 кв.м., 1-2 -житлова
кімната площею 8,7 кв.м., 1-3 -житлова
кімната площею 12,5 кв.м., 1-4 -житлова
кімната площею 7,0 кв.м., 1-5-житлова
кімната площею 11,3 кв.м, 2-1 - кухня площею
16,0 кв.м., 2-2 - коридор площею 3,1 кв.м., 2-3
комора площею 2,5 кв.м., 2-4 житлова
кімната площею 4, 5 кв.м., 2-5 - житлова
кімната площею 9,5 кв.м., 2-6 - коридор
площею 5,9 кв. м., загальна площа будинку -
90,9 кв.м., житлова площа - 53,5 кв.м., Г -
сарай, к - колодязь, Б - вбиральня 1-3
забори, І - мощення, як на частку в
спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
45/200 часток житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями
АДРЕСА_1, який складається в цілому в
житловому будинку літ. А-1 з приміщень:
1-1 - коридор площею 9,4 кв.м., 1-2 -житлова
кімната площею 8,7 кв.м., 1-3 -житлова
кімната площею 12,5 кв.м., 1-4 -житлова
кімната площею 7,0 кв.м., 1-5-житлова
кімната площею 11,3 кв.м, 2-1 - кухня площею
16,0 кв.м., 2-2 - коридор площею 3,1 кв.м., 2-3
комора площею 2,5 кв.м., 2-4 житлова
кімната площею 4, 5 кв.м., 2-5 - житлова
кімната площею 9,5 кв.м., 2-6 - коридор
площею 5,9 кв. м., загальна площа будинку -
90,9 кв.м., житлова площа - 53,5 кв.м., Г -
сарай, к - колодязь, Б - вбиральня 1-3
забори, І - мощення, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя А.О.
Сухоруков