Справа № 2-9647/2009
У Х В А Л А

23 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
–          Дмитренко А. М. ,

при секретарі
–                    Ільницька І. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві подання
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного
виконавця міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,
без вилучення паспортного документа,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України, оскільки на
примусовому виконанні у міському
відділі ДВС перебуває виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку /доходу/, 27.01.2010
року державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, боржник аліменти не
сплачує, станом на 01.06.2014 року виникла
заборгованість в сумі 24 758 грн.

В судове засідання державний
виконавець не з’явився, в поданні
викладено клопотання щодо його
розгляду без участі державного
виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього
документи, суд приходить до висновку,
що подання не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 25.12.2009 року по справі № 2-9647 з ОСОБА_2
стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти
на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3
в розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку /доходу/, починаючи з 23.11.2009
року до досягнення дитиною повноліття,
18.01.2010 року стягувачу було видано
виконавчий лист по даній справі для
подання його до примусового виконання.

27.01.2010 року державним виконавцем
міського відділу ДВС Білоцерківського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вказаного виконавчого документу.

З довідки про нарахування аліментів
вбачається, що боржником аліменти не
сплачуються, останній раз сплачувалися
аліменти в жовтні 2010 року,
заборгованість по аліментах станом на
01.06.2014 року становить 24758 грн.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про
виконавче провадження” підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, судові накази,
накази господарських судів, рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов’язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України
“Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні”,
свобода пересування може бути обмежена
у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/.

В обгрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
боржник ухиляється від виконання
боргових зобов’язань.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об’єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов’язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини.

У зв’язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов’язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов’язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Так, до суду не надано доказів того, що
боржник викликався до державного
виконавця та ухилявся від явки до
державного виконавця на ці виклики, про
те, які дії вчинені державним
виконавцем з примусового виконання
вказаного вище виконавчого документу,
який видано в 2010 році, крім направлення
запитів у 2013 році до відповідних
установ для перевірки майнового стану
боржника, хоча з моменту видачі
виконавчого листа пройшов тривалий
час.

Оскільки задоволення подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов’язання, а
таких доказів суду не надано, то суд
вважає подання необґрунтованим.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України “Про виконавче
провадження”, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
суду через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом п’яти днів
з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя ОСОБА_5