Справа № 666/1718/14-ц
Провадження № 2/666/1117/14
25.04.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:
Головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що 07.09.2012
року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було
згідно якого позивач надав відповідачу
кредит у розмірі 45 000,00 грн., а останній
прийняв на себе зобов'язання
сплачувати проценти у розмірі 34,5%
річних за користування кредитом та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно умов
договору. Строк повернення кредиту
07.09.2015 року. Позивач виконав свої
зобов'язання за договором належним
чином, перерахувавши кошти на поточний
рахунок відповідача. ОСОБА_1 належним
чином свої зобов'язання за договором не
виконує і не сплачує проценти за
користування кредитом та не здійснює
повернення кредиту щомісячними
платежами відповідно до умов договору.
Сума заборгованості за договором
станом на 20.02.2014 року становить 104 025,88
грн. На підставі викладеного, просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.
Представник позивача у судове
засідання з'явився, підтримав заявлені
вимоги, просив суд їх задовольнити з
підстав, викладених у позові та не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином,
причину неявки суду не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов є
обґрунтованим, законним та таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Судом встановлено, що 07.09.2012 року між
ПАТ «ВТБ БАНК», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №R0В згідно
якого позивач надав відповідачу кредит
у розмірі 45 000,00 грн., а остання прийняла
на себе зобов'язання сплачувати
проценти у розмірі 34,5% річних за
користування кредитом та здійснювати
повернення кредиту щомісячними
платежами відповідно умов договору.

В силу ст.204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що банк
перерахував на рахунок відповідача
кошти, передбачені кредитним
договором.

Згідно ст.1050 ч.2 якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до договору
позики.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Кредитним договором передбачено, що
позичальник повинен належним чином
виконувати взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором та повернути
кредит в сумі передбаченого договором,
своєчасно сплачувати проценти за
користування кредитом, своєчасно
сплачувати комісійні винагороди,
встановлені договором, а у випадку
невиконання або неналежного виконання
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору сплатити штрафні
санкції у строки та на умовах, що
визначені у ньому.

ОСОБА_1 свої зобов'язання по договору
належним чином не виконує внаслідок
чого згідно розрахунків наданих суду,
станом на 20.02.2014 року загальна сума її
заборгованості за кредитним договором
становить 104 025,88 грн.

До теперішнього часу сума боргу за
договором в повному обсязі не
повернута, у зв'язку з чим підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача основна сума боргу за
кредитами та інші обов'язкові платежі.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджено
судові витрати, які в даному випадку
складаються з 1040,26грн. сплаченого
судового збору.

Враховуючи викладене, суд на основі
повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.526, 530, 533, 534, 629, 1050 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226, 295
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер-НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ БАНК» заборгованість
по кредитному договору № R0В від
07.09.2012 року у розмірі 104 025,88 грн. та
судові витрати у розмірі 1040,26 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
а позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Повторне
заочне рішення позивач та відповідач
можуть оскаржити в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до суду
апеляційної інстанції через
Дніпровський районний суд м. Херсона
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя
Стамбула
М.І.