Номер провадження 22-ц/775/3424/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 14 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернулась ОСОБА_1
з апеляційною скаргою на рішення суду,
яким між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
розподілений автомобіль ВАЗ-210994-20: суд
визнав за кожною із сторін право
власності на ? частину цього автомобіля
та вирішив питання щодо судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що
сторони у справі перебувають у
фактичних шлюбних відносинах з вересня
2006 року.

Оскільки спірний автомобіль, 2007 року
випуску, вони придбали за спільні
кошти, суд визнав це майно спільною
сумісною власністю подружжя та поділив
між позивачкою та відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка раніше
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
спірний автомобіль передати у
власність відповідачеві ОСОБА_1, а на
користь позивачки ОСОБА_2 стягнути з
нього вартість ? частини цього
автомобіля, оскільки рішення суду є
незаконним та необґрунтованим.

Так, відповідач з 2003 року є платником
аліментів на утримання їхньої
неповнолітньої дитини. Для
забезпечення виконання рішення суду
про стягнення аліментів, державний
виконавець поклав арешт на спірний
автомобіль, оскільки той оформлений на
ОСОБА_1.

Апелянтка вважає, що позивачка, знаючи
про те, що цей автомобіль знаходиться
під арештом, звернувшись до суду зі
своїм позовом, мала на увазі, що як
власниця ? частини автомобіля, у
подальшому буде мати право на
скасування постанови державного
виконавця про арешт автомобіля.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
рішення суду залишити без змін, з таких
підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивачки є підставними та
обґрунтованими.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких він його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_1 з вересня 2006 року
проживають однією сім»єю без
реєстрації шлюбу, при цьому, вказані
особи у будь-якому іншому шлюбі також
не перебувають.

Вказана обставина не оспорюється ані
відповідачем, ані апелянткою ОСОБА_1.

Судом також було встановлено, що
спірний автомобіль ВАЗ-210994-20, 2007 року
випуску, був придбаний сторонами за
спільні кошти у травні 2007 року, тому є
їхньою спільною сумісною власністю.

Проти такого висновку суду апелянтка
також не заперечує.

У відповідності до вимог ч.1 ст.74 СК
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім»єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Оскільки будь-якого договору між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно вказаного
автомобіля укладено не було, суд першої
інстанції зробив обґрунтований
висновок про те, що цей автомобіль є
спільною сумісною власністю сторін.

При цьому, кожний із учасників такої
власності має право на розподіл цього
майна, а право вибору способу такого
розподілу при зверненні до суду має
позивач у відповідності до вимог
закону.

Відповідач у справі рішення суду не
оспорив.

Апеляційний суд вважає, що, оскільки
правовідносини у даній справі виникли
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як учасниками
права спільної сумісної власності,
апелянтка ОСОБА_1 за законом не має
права на звернення до суду з вимогами
про розподіл такого майна між іншими
співвласниками.

Апеляційний суд не може прийняти
доводи апеляційної скарги про те,
оскаржуване рішення суду є незаконним
з тих підстав, що на спірний автомобіль
державним виконавцем покладений арешт
у справі про виконання рішення суду по
сплаті аліментів на утримання дитини
відповідача від першого шлюбу,
оскільки правовідносини, що існують
між відповідачем та його колишньою
дружиною ОСОБА_1, апелянткою у справі,
не впливають на ті правовідносини, що
виникли між сторонами у даній справі з
приводу розподілу спільного сумісного
майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають та зроблених судом
висновків не спростовують, тому
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити як безпідставну,
рішення суду як таке, що відповідає
вимогам закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки від 14 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий: Судді: