Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/3476/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Коломієць О.С.

суддів:
Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання:
Камінної М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом Кредитної
спілки «Оберіг» в особі представника
ТОВ «Юридична компанія «Юріс-Консалт»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про розірвання договору
споживчого кредиту та стягнення
заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року Кредитна Спілка
«Оберіг» (далі - КС «Оберіг»)
звернулась до суду із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 11 січня
2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено
договір споживчого кредиту, на
підставі якого КС «Оберіг» надала
боржнику кредит у сумі 20 тис. грн.
строком до 11 липня 2013 року. Для
забезпечення виконання зобов'язання за
вказаним кредитним договором 11 січня
2012 року між КС «Оберіг» та ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 був
укладений договір поруки. Строк
повернення грошових коштів по
кредитному договору закінчився 11 липня
2013 року, але ні позичальник, ні
поручителі позичальника не виконали
своїх зобов'язань перед кредитодавцем,
тобто не сплатили повністю кредит та
відсотки за користування кредитними
коштами. Враховуючи наведене, позивач
просив розірвати договір споживчого
кредиту та стягнути з відповідачів в
солідарному порядку заборгованість по
кредиту в сумі 27384,32 грн., а також судові
витрати.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2013
року позов задоволено повністю.
Розірвано договір споживчого кредиту
№ 11 від 11.01.2012 та стягнуто з
відповідачів на користь позивача в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором в розмірі 27384,32 грн.
Також стягнуто з відповідачів в
дольовому порядку судові витрати в
розмірі 273,84 грн. по 45,64 грн. з кожного та
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача судові витрати в розмірі 229,40
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
просить скасувати зазначене рішення
суду в частині стягнення з нього в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором в розмірі 27384,32 грн.
та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог у цій
частині. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції належним чином не повідомив
його про час та місце розгляду справи, в
зв'язку з чим він не мав змоги подати
свої заперечення та обґрунтування щодо
заявленого позову в частині змін
зобов'язання за спірним договором, а
саме: збільшення процентної ставки за
кредитом.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд виходив із того, що
відповідач ОСОБА_2 не виконувала
належним чином умови кредитного
договору, в зв'язку з чим утворилася
заборгованість на вказану суму. Факт
невиконання умов Договору визнано
повністю відповідачами ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 Крім того, відповідно до ст. 553 ЦК
України поручителями не виконано перед
кредитором свого обов'язку, в зв'язку з
чим вимоги позивача, як такі, що
доведені, суд задовольнив в повному
обсязі.

Такий висновок суду є вірним виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11.01.2012 між КС
«Оберіг» та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено Договір споживчого кредиту №
11 від 11.01.2012 р. про отримання коштів в
сумі 20000,00 грн. на умовах, з якими вона
ознайомлена та погоджується строком на
18 місяців із кінцевим терміном
повернення 11.07.2013 р. (а.с.11). Зазначені
платежі повинні вноситись
позичальником не пізніше 11-го числа
кожного місяця.

Крім того, на виконання зобов'язання
позичальника ОСОБА_2 щодо повернення
кредиту за даним договором укладено
договір поруки № 11 від 11.01.2012 між КС
«Оберіг» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконала, заборгованість на момент
звернення позивача до суду за
підрахунками банку становить 27384,32 грн.,
яка складається з заборгованості: за
кредитом в сумі 16248,88 грн. та відсоткам -
11135,44 грн.

Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. За
нормами ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

У зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором, КС «Оберіг» направила
позичальнику і поручителям, зокрема
ОСОБА_4, лист-повідомлення про наявну
заборгованість, яким повідомило
позичальника і поручителів про
наявність простроченої заборгованості
позичальника ОСОБА_2 за кредитним
договором № 11 від 11.01.2012 р. та обов'язок
позичальника і поручителів протягом 10
робочих днів погасити вказаний розмір
заборгованості, що включає в себе
заборгованість по кредиту та
нараховані проценти за користування
кредитом.

Вказаний лист був направлений
кредитною спілкою боржнику і
поручителям 9 серпня 2013 року.
Відповідач ОСОБА_4 згідно
Рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
отримав даний лист 13.08.2013 р. за адресою:
АДРЕСА_1, тобто за адресою, яка була
вказана ним в Договорі поруки № 11 від
11.01.2012 р. та анкеті поручителя від 11.01.2012
р. (а.с. 14, 27).

З урахуванням викладеного, вирішуючи
спір, суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо розірвання договору
споживчого кредиту та стягнення з
відповідачів суми заборгованості за
вищевказаним договором.

Доводи апеляційної скарги в частині
неналежного повідомлення його судом
про час та місце розгляду справи є
безпідставними, оскільки в матеріалах
справи міститься поштове повідомлення
про вручення 26.11.2013 року особисто
відповідачу ОСОБА_4 по місцю його
проживання за адресою : АДРЕСА_1,
судової повістки, ухвали про відкриття
провадження у справі та позовної заяви
разом з додатками до неї (а.с.49). Заяву
про зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) під час
провадження справи, відповідно до
вимог ст. 77 ЦПК України, ОСОБА_4 суду
надано не було. Наведене свідчить про
належне повідомлення відповідача про
час та місце розгляду справи (ст.ст. 74, 76
ЦПК України).

Твердження апелянта про односторонню
зміну зобов'язання в частині
збільшення процентної ставки за
кредитом є також безпідставними
виходячи з наступного.

Згідно умов Договору споживчого
кредиту № 11 від 11.01.2012 р. процента
ставка є фіксована та чітко визначена з
урахуванням виконання Позичальником
зобов'язань відповідно до Графіку
розрахунків. Відповідно до п.п. 1.6.1 ч. 1
умов Договору процентна ставка при
дотриманні позичальником Графіку
розрахунків становить 0,1315% за один
календарний день. Згідно п.п. 1.6.2 ч. 1
Договору процентна ставка при
порушенні позичальником Графіку
розрахунків від 15 календарних днів
становить 0,2630 % за один календарний
день.

У відповідності до п. 1.2 Договору поруки
№ 11 від 11.01.2012 р. сторони договору
встановили, що поручитель на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання перед кредитором
відповідати за зобов'язанням
позичальника - ОСОБА_2, які виникають з
умов кредитного договору № 11 від 11.01.2012
р. та додаткових договорів до нього, в
повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки
підставою виникнення зобов'язання
поручителя перед кредитором щодо
виконання зобов'язань позичальника,
вважається порушення останнім умов
кредитного договору, а у відповідності
до п 1.3 цього Договору сторони
встановлюють, що зобов'язання
поручителя перед кредитором є
безумовними і ніяких інших умов, крім
передбачених цим договором, не
потребують. Вказані умови договору
поруки та споживчого кредиту, а також
представлені позивачем на
підтвердження своїх вимог докази,
спростовують твердження відповідача
щодо зміни зобов'язання без згоди
поручителя та збільшення обсягу його
відповідальності.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
дослідив обставини справи, права і
обов'язки сторін у даних
правовідносинах, з'ясував характер та
суть заявлених позивачем вимог, дав
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам - підстави скасування
рішення суду відсутні, а доводи
апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді