Справа № 500/2267/14-ц
Провадження № 2/500/1563/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі - Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом комунального підприємства
«Ізмаїльське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року КП «Ізмаїльське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» звернулось до суду із
вказаним позовом до ОСОБА_1,
посилаючись на те, що відповідно до
Правил користування системами
комунального водопостачання і
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
27.06.2008 р. (далі-Правил), відповідача
ОСОБА_2 зареєстровано як абонента, на її
ім'я оформлено спеціальний особовий
рахунок НОМЕР_2 і видано абонентську
книжку. Послуги по водопостачанню та
водовідведенню відповідачу надавались
належним чином, заяви про відключення
її будинку від системи центрального
водопостачання не надходило, отже
відповідач повинна сплачувати
прийняті послуги згідно Закону України
«Про питну воду та питне
водопостачання» та Правил. Проте
відповідачка порушила свої обов'язки
щодо проведення щомісячних
розрахунків за водопостачання та
водовідведення, в результаті чого
станом на 01.01.2014 року за нею
обліковується заборгованість за
водопостачання та водовідведення в
розмірі 836,89 грн.

В судовому засіданні 17.06.2014 року
представник позивача змінила позовні
вимоги, просила стягнути з
відповідачки заборгованість за
послуги з водопостачання та
водовідведення у розмірі 670,61 грн. і
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229,40 грн., пояснивши, що 19.06.2013
року представниками КП «Ізмаїльське
ВУВКГ» було зафіксовано зняття засобу
обліку води, встановленого за адресою:
с. Броска, вул. Болградська, 166. У зв'язку
з відсутністю засобу обліку води
нарахування плати з 19.06.2013 року
проводилось згідно норм споживання,
затверджених рішенням виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради від
14.05.2009 року №621. Не виконання
відповідачем покладених на нього
законодавством обов'язків своєчасно,
щомісячно вносити плату за послуги з
централізованого водопостачання,
призвело до утворення заборгованості.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив відмовити в задоволенні
позову та пояснив суду, що за послуги
комунального підприємства відповідач
сплачувала вчасно, на даний час вона не
ходить та послугами з централізованого
водопостачання не користується.
Пояснив, що сплатив борг, який
обліковувався за абонентом в сумі 269,40
грн., які були нараховані згідно
показів лічильника. Іншу нараховану
заборгованість відповідач сплачувати
не згодна, оскільки будинок
відключений від водопостачання та у
зв'язку з тим, що полив огороду не
здійснювався.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно ст. 129 Конституції України, ст.ст.
10,60 ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ст. ст. 59, 60 цього ж
Кодексу доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

П.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно з законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України
обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Пунктами 1,2,4 ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено, що житлово-комунальні
послуги поділяються на комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, вивезення побутових
відходів тощо).

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30
Правил надання послуг по
централізованому опаленню, наданню
холодної та гарячої води та
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630, відповідач
зобов'язаний своєчасно, щомісячно
вносити плату не лише за квартиру, але й
за комунальні послуги, а саме:
водопостачання та водовідведення за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає в
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 було зареєстровано як
абонента та на її ім'я відкрито
особовий рахунок НОМЕР_2 і видано
абонентську книжку, що з огляду на
вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є
обставинами, які не підлягають
доказуванню.

Як вбачається з акту НОМЕР_2 від 19.06.2013
року при контрольній перевірці за
адресою АДРЕСА_1 водолічильник
самовільно знятий, зі слів абонентів
взимку був витік води. (а.с. 21).

Згідно п. 5.18 Правил користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства №190
від 27.06.2008 року, споживач відповідає за
цілісність та збереження засобів
обліку, пломб і деталей пломбування,
встановлених представниками
територіальних органів
Держспоживстандарту та виробником в
місцях з'єднань засобів обліку,
запірної арматури, манометра та іншого
обладнання вузла обліку незалежно від
місця його розташування. Знімати
засоби обліку, здійснювати будь-які
заміни їх частин або зміни положення на
водомірному вузлі, де їх встановлено,
знімати пломби, накладені органами
Держспоживстандарту або виробником,
має право лише виробник або споживач за
дозволом виробника. У разі самовільних
дій споживач сплачує витрату води
згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Таким чином, згідно вищезазначених
пунктів Правил ОСОБА_1, як споживач
послуг водопостачання та
водовідведення повинна відповідати за
цілісність та збереження засобів
обліку, пломб і деталей пломбування.
Належних та допустимих доказів в
підтвердження того, що дані порушення
Правил виникли не з її вини ОСОБА_1 суду
не надала.

Пунктами 3.3., 3.4, 3.5 Правил передбачено,
що у разі безоблікового
водокористування виробник виконує
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби вводу при швидкості
руху води в ній 2,0 м/сек та дією її
повним перерізом протягом 24 годин за
добу. Розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць. В
окремих випадках (сезонне
водоспоживання, недоцільність
установки засобів обліку тощо)
розрахунок витрат води споживачами,
що не мають засобів обліку, за
розрахунковий період за погодженням з
виробником здійснюється за
нормативами питного водоспоживання,
затвердженими у встановленому порядку.

Згідно п.20 Правил надання послуг з
централізованого опалення,
вопостачання холодної та гарячої води
і водовідведення затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630 плата за надані
послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів
обліку води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку.

Розрахунок оплати за надані послуги з
водопостачання та водовідведення
проводиться згідно тарифам,
затвердженим рішеннями виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради
№1662 від 25.11.2010 року та №621 від 14.05.2009
року.

Згідно ст. 22 Закону України «Про питну
воду і питне водопостачання», ст. ст. 67,
68 Житлового Кодексу України, ч.3 ст.20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" та п. 30 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ №630 від 21.07.05 року,
споживачі зобов'язані оплачувати
послуги у строки, установлені
договором або законом.

Згідно особового рахунку НОМЕР_2 за
адресою відповідача станом на січень
2014 року значиться заборгованість за
водопостачання в розмірі 670,61 грн., яка
на день розгляду справи в суді не
виплачена. Лише 10.12.2013 року від ОСОБА_1
надійшла заява про відключення від
системи центрального водопостачання
та проведення опломбування
водопостачальної труби.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позов КП «Ізмаїльське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про стягнення
заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення
підлягає задоволенню та необхідно
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість за послуги з
водопостачання та водовідведення у
розмірі 670,61 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд
також стягує з відповідача судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212, 214, 215,
218, 219 ЦПК, ст. 526 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК
України, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», -

ВИРІШИВ :

Позов комунального підприємства
«Ізмаїльське виробниче управління
водопровідно - каналізаційного
господарства» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь комунального підприємства
«Ізмаїльське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» заборгованість за
послуги з централізованого
водопостачання у розмірі 670,61 (шістсот
сімдесят гривень шістдесят одна
копійка) грн., та судовий збір в розмірі
243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят
копійок) грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко