Єдиний унікальний номер 249/4717/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3928/2014
Головуючий у 1 інстанції Вірченко
Доповідач Солодовник О.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

16 червня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Солодовник О.Ф.,
суддів Груіцької Л.О., Могутової Н.Г.,

при секретарі Папоян К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 березня 2014 року позов товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» задоволений:
стягнуто з ОСОБА_1 на його користь
заборгованість за кредитним договором
№ 1к-07-255 від 04 травня 2007 року в сумі
159527,49 грн, судовий збір в сумі 1595,27 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог, з тих
підстав, що суд першої інстанції
неповно встановив обставини, що мають
значення для справи, вважав
встановленими обставини, що не були
доведені, судом порушено вимоги
матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Судом першої інстанції
встановлено наступне. 04 травня 2007 року
між року ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 1к-07-255, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит в розмірі 25000
доларів США зі сплатою відсотків
розмірі 14 % річних за користування
кредитом з кінцевим терміном погашення
до 03 травня 2027 року (а.с.26-27).

17 грудня 2012 року між ТОВ
«Кредитні ініціативи» та ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» було
укладено договір відступлення прав
вимоги, у тому числі і вищевказаного
кредитного договору. Відповідно до п.п.
2.1, 2.2 договору на умовах, встановленим
цим договором, первісний кредитор
передає (відступає), а новий кредитор
приймає кредитний портфель та
зобов'язується сплатити за нього
первісному кредиторові грошову
винагороду (ціну продажу) на умовах,
визначних цим договором. Внаслідок
передачі (відступлення) кредитного
портфеля за цим договором, новий
кредитор набуває усіх прав вимоги
первісного кредитора за кредитними
договорами та договорами забезпечення
включно з правом вимагати від
позичальників належного виконання
всіх грошових та інших зобов'язань,
правом на звернення стягнення за
зобов'язаннями позичальників на
заставлене майно та іншими правами
вимоги за кредитними договорами та
договорами забезпечення. При цьому
передача прав вимоги за
забезпеченнями, що випливають з
договорів застави поруки (якщо вони
укладені у письмовій формі з
нотаріальним посвідченням) та
іпотечних договорів, укладених
первісним кредитором з позичальниками,
оформлюються окремим договорами про
передачу прав вимоги за
забезпеченнями, що випливають з
договорів застав поруки (якщо вони
укладені у письмовій формі з
нотаріальним посвідченням) та
іпотечних договорів, які укладаються
сторонами одночасно з підписанням
реєстру позичальників (а.с. 9-19, 101, 154).

Заборгованість за кредитним
договором, укладеним з відповідачем,
станом на 28 лютого 2013 року становить
18233,34 доларів США, що складає 145 739,09 грн,
по відсотках - 1725,06 доларів США, що
складає 13788,40 грн, а всього - 19 958,40
доларів США, що складає 159527,49 грн.(а.с.
76-81).

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача ОСОБА_2, який
просив апеляційну скаргу задовольнити,
представника позивача Лавренову О.В.,
яка просила апеляційну скаргу
відхилити, дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом
або іншим актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

На підставі п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно з ч.1 ст.516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитним договором № 1к-07-255 від 04
травня 2007 року, укладеним між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1, або законом не встановлено, що
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється лише за згодою боржника.
Тому апеляційним судом не приймаються
до уваги доводи апеляційної скарги в
цій частині.

На підставі ч 2 ст.516 ЦК України,
якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідачем не надано доказів
виконання свого обов'язку первісному
кредиторові, тому апеляційним судом не
приймаються посилання апелянта на
норми ч 2 ст.516 ЦК України, як на підставу
для відмови у задоволені позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.518 ЦК України
боржник має право висувати проти
вимоги нового кредитора у зобов'язанні
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора. Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, він має право
висунути проти вимоги нового кредитора
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
його виконання.

З матеріалів справи вбачається,
що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» було укладено договір
відступлення прав вимоги, у тому числі
і вищевказаного кредитного договору.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору на
умовах, встановленим цим договором,
первісний кредитор передає (відступає),
а новий кредитор приймає кредитний
портфель та зобов'язується сплатити за
нього первісному кредиторові грошову
винагороду (ціну продажу) на умовах,
визначних цим договором. Внаслідок
передачі (відступлення) кредитного
портфеля за цим договором, новий
кредитор набуває усіх прав вимоги
первісного кредитора за кредитними
договорами та договорами забезпечення
включно з правом вимагати від
позичальників належного виконання
всіх грошових та інших зобов'язань,
правом на звернення стягнення за
зобов'язаннями позичальників на
заставлене майно, та іншими правами
вимоги за кредитними договорами та
договорами забезпечення. При цьому
передача прав вимоги за
забезпеченнями, що випливають з
договорів застави поруки (якщо вони
укладені у письмовій формі з
нотаріальним посвідченням) та
іпотечних договорів, укладених
первісним кредитором з позичальниками,
оформлюються окремим договорами про
передачу прав вимоги за
забезпеченнями, що випливають з
договорів застав поруки (якщо вони
укладені у письмовій формі з
нотаріальним посвідченням) та
іпотечних договорів, які укладаються
сторонами одночасно з підписанням
реєстру позичальників (а.с. 9-19, 101, 154).

Тому суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог та
задовольнив їх.

При встановленні зазначених
фактів і ухваленні рішення судом не
було допущено порушень норм
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи, та
правильно застосовано норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги
необґрунтовані та не спростовують
висновків суду першої інстанції .

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий :

Судді: