Справа № 372/3873/13-ц Головуючий у І
інстанції Проць Т.В.Провадження №
22-ц/780/3219/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 33
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 04 лютого 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ,-

встановила:

У серпні 2013 року позивач звернулась до
суду із даним позовом, посилаючись на
те, що 02 вересня 2012 року близько 16
години на 29 км. автодороги
Київ-Знам'янка з вини ОСОБА_1 була
скоєна дорожньо-транспортна пригода. В
результаті дорожньо-транспортної
пригоди пошкоджено належний позивачу
автомобіль «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_3, чим
заподіяно майнових збитків на суму 49676
грн. 17 коп.

Оскільки вина відповідача у скоєнні
ДТП підтверджується постановою
Обухівського районного суду від 18
вересня 2012 року, страховою компанією в
якій була застрахована цивільна
відповідальність останньої
відшкодовано шкоду не в повному обсязі,
просила стягнути з відповідача 7696 грн.
18 коп. матеріальної шкоди, 10000 грн.
моральної шкоди та понесені судові
витрати.

Заочним рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 04
лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
відшкодування матеріальної шкоди 7485
грн. 19 коп., в відшкодування моральної
шкоди 3000 грн., сплачені судові витрати в
розмірі 229 грн. 40 коп., а всього стягнути
10714 грн. 59 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
ОСОБА_1 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
і ухвалити нове рішення про відмову в
позові, посилаючись на його
необґрунтованість та порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, неповноту
встановлених судом обставин справи та
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_1 вказала, що судом
необґрунтовано не прийнято до уваги
звіт №48/09/12 від 12 жовтня 2012 року, який
визначав у меншому розмірі шкоду,
спричинену внаслідок ДТП, та критичну
рецензію на звіт №143/10/13 від 13 травня 2013
року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2012 року
близько 16 год. на 29 км автодороги
Київ-Знам'янка, ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Опель Астра», державний
номерний знак НОМЕР_2,не врахувала
дорожню обстановку, стан дорожнього
покриття та стан транспортного засобу,
щоб мати змогу постійно контролювати
його рух та безпечно керувати ним, не
обрала безпечної дистанції, внаслідок
чого допустила зіткнення з автомобілем
«Сітроен», державний номерний знак
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, в
результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження, власникам
завдано матеріальні збитки.

Постановою Обухівського районного
суду від 18 вересня 2012 року за даним
фактом відповідач ОСОБА_1 визнана
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Розмір збитків з урахуванням розцінок
ТОВ «АІС-Сітроен-Центр», нанесених
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_2, власниці пошкодженого
автомобіля «Сітроен» становить 49264 грн.
17 коп., з якого 42700 грн. 98 коп. вартість
відновлювального ремонту, а 6563 грн. 19
коп. розмір втрати товарної вартості
автомобіля, що підтверджується звітом
ТОВ «Сател Груп» № 3119/10/12 від 20 грудня
2012 року ( а.с.18).

Відповідно до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», цивільна відповідальність
ОСОБА_1 станом на 02.09.2012 р. була
застрахована у НАСК «Оранта» на
підставі полісу № АВ/5623483 від 15.03.2012
року. Ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілого становить 50000 грн. розмір
франшизи становить 510 грн.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до договору та п.12.1 Закону
України «Про страхування» страхове
відшкодування за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, завжди зменшується
на суму франшизи.

Відповідно ч.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відпові дальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі, якщо цивільно-правова
відповідальність цієї особи за
страхована, шкода, пов'язана з
пошкодженням транспортного засобу, в
межах ліміту відповідальності
відшкодову ється страховиком.

Згідно статті 32 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою товарного
вигляду транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами НАСК «Оранта»
визнала суму страхового відшкодування
у розмірі 38995 грн. 71 коп. та 2984 грн.28 коп.
Зазначена кошти в розмірі 41979 грн. 99 коп.
та пеня за прострочення виплати
страхового відшкодування в розмірі 3123
грн. 76 коп. на час позивачу виплачені в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи, що страхової виплати у
розмірі 41979 грн. 99 коп. недостатньо для
повного відшкодування вартості
відновлювального ремонту у розмірі 49264
грн. 17 коп., суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про необхідність
стягнення з відповідача різниці між
фактичним розміром шкоди і фактичною
виплатою, стягнувши з відповідача
компенсацію втрати товарного виду
автомобіля у розмірі 6563 грн. та
франшизи у розмірі 510 грн. та
документально підтвердженні понесені
позивачем витрати за оплату вартості
оцінки матеріального збитку у розмірі
412 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції безпідставно не
узяв до уваги дані звіту №48/09/12 від 12
жовтня 2012 року, виконаний ФОП ОСОБА_3
згідно з яким вартість
відновлювального ремонту автомобіля
позивача становить 40 386 грн. 25 коп.,
колегія суддів їх вважає
безпідставними (а.с.78-83), оскільки у
судовому рішення вказано, що цей звіт
не береться до уваги, оскільки у ньому
не враховано втрату товарної вартості
пошкодженого автомобіля позивача.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Тобто, втрата товарного вигляду
автомобіля у зв'язку з його
пошкодженням є збитками, які
підлягають відновленню, тобто є
реальними збитками, а тому підлягають
відшкодуванню й повному обсязі . При
цьому якщо цивільна відповідальність
заподіювача шкоди була застрахована,
але розміру страхового відшкодування
не вистачає для повного відшкодування
завданої майнової шкоди, зокрема й у
разі встановлення законодавчих
обмежень щодо відшкодування шкоди
страховиком, то майнова шкода у вигляді
втрати товарної вартості
транспортного засобу повинна бути
відшкодована особою, яка завдала цю
шкоду, у загальному порядку.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не надала
докази про іншу вартість втрати
товарного виду позивача, ніж зазначено
у звіті ТОВ «Сател Груп» № 3119/10/12 від 20
грудня 2012 року у розмірі 6563 грн. 19 коп.,
суд першої інстанції обґрунтовано
стягнув саме зазначену суму з
відповідача.

До того ж, критичні зауваження на цей
звіт, викладені в рецензії на №143/10/13
від 13 травня 2013 року, виконана ФОП
ОСОБА_3 містять загальні оцінки і не
надає будь-яких інших сум (а а.с.150-156).

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального
права.Не може бути скасовано правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах вимог,
заявлених в суді першої інстанції та
доводів апеляційної скарги, в якій
ставиться питання про ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову, колегія суддів вважає, що
висновки суду відповідають
установленим обставинам справи та
нормам матеріального права, рішення є
законним і обґрунтованим, а підстави
для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Обухівського районного
суду Київської області від 04 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: