АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1661/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 24 Скрипник В. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. УХВАЛА
23 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренко В. В.
суддівВишня Н. В. , Ювшин В. І. при
секретаріВолвенко А.В. представника
позивача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на
рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 06 травня 2014 року
по справі за позовом Жашківського
підприємства теплових мереж до ОСОБА_7,
ОСОБА_9 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Жашківське
підприємство теплових мереж
звернулось до суду із вказаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачка ОСОБА_7 є власником
квартири АДРЕСА_1. Позивачем надавались
послуги з централізованого опалення
вказаної квартири.

У вказаній квартирі проживає
відповідачка ОСОБА_9, яка і була
споживачем наданих позивачем послуг.

Укладати договір про надання послуг
відповідачі відмовилися, а з січня 2013
року взагалі відмовились виконувати
свої зобов'язання з оплати наданих
позивачем послуг, внаслідок чого у них
станом на 16.04.2014 року утворилась
заборгованість в сумі 2869,34 грн.

27.05.2013 року ОСОБА_9 повідомила позивача
про самовільне відключення від системи
теплопостачання. Працівниками
підприємства було проведено
обстеження вказаної квартири, після
чого нарахування за спожиті послуги з
централізованого опалення не
проводилось.

Враховуючи наведене, позивач просив
суд стягнути з відповідачів
заборгованість в сумі 2869,34 грн. та
судові витрати.

Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 06 травня 2014 року
позов Жашківсського ПТМ до ОСОБА_7
задоволено та стягнуто з неї на користь
позивача 2869,34 грн. заборгованості і 243,60
грн. судового збору, а всього 3112,94 грн.

В задоволенні позову Жашківського ПТМ
до ОСОБА_9 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_7 на підставі
договору дарування від 29.07.2000 року (а.с.
7).

Послуги з теплопостачання вказаної
квартири надавались Жашківським
підприємством теплових мереж, даний
факт сторонами не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що
02.01.2013 року, 10.01.2013 року ОСОБА_9, яка
проживає у квартирі АДРЕСА_1,
зверталась до позивача із заявами про
відключення квартири від центрального
опалення, у зв'язку із затопленням
стіни в квартирі та балкону, а також
відсутністю коштів для сплати послуг
за опалення квартири (а.с. 12, 14).

На дані заяви позивачем було надано
відповідь, в якій роз'яснено ОСОБА_9
порядок відключення квартири від
централізованого опалення,
встановлений Правилами надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водопостачання, затвердженими
Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, та
Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затвердженим наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22.11.2005 року № 4 (а.с. 16).

На звернення 28.12.2012 року ОСОБА_9 до
Жашківської міської ради з приводу
можливості відключення спірної
квартири від централізованого
теплопостачання їй було роз'яснено, що
розгляд питання про відключення від
централізованого опалення можливо
лише побудинково, та рекомендовано у
разі неналежного надання послуг з
теплопостачання квартири звернутись
до ПТМ щодо розірвання договору про
надання вказаних послуг (а.с. 22).

Відповідачами не надано відповідних
доказів, що ними було проведено
відключення квартири АДРЕСА_1, від
централізованого теплопостачання у
встановленому законом порядку, тому їх
посилання на те, що з січня 2013 року вони
не користувались послугами позивача, є
безпідставними.

Статтею 319 ЦК України визначено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власність зобов'язує.

Відповідно до п. 29 Правил надання
послуг з централізованого опалення
населенню, постачання холодної води і
водовідведення, споживач має право на
несплату вартості послуг лише в разі їх
ненадання виконавцем або припинення
надання у встановленому порядку за
письмовою заявою споживача.

При вирішенні справи, колегія суддів
бере до уваги, що нормами ЖК України, ЗУ
«Про житлово-комунальні послуги» не
передбачено, що виконавець повинен
надавати акти виконаних робіт
щомісячно щодо фактично наданих послуг
споживачу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 18 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» у разі
порушення виконавцем умов договору
споживач має право викликати його
представника для складання та
підписання акту-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо, акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що відповідач звертався до
позивача із претензіями щодо надання
послуг з теплопостачання.

Згідно з положеннями статті 13 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газопостачання та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3)послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача й
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом.
Обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживач,
яким являється відповідач,
зобов'язаний укласти договір на
житлово-комунальні послуги,
підготовлений виробником у
відповідності з типовим договором.

Відповідно до п. 18 «Правил надання
послуг з централізованого опалення
населенню, постачання холодної води і
водовідведення» плата за надані
послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 та ст. 32 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживачі
зобов'язані щомісячно сплачувати
вартість наданих комунальних послуг.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що фактично, між
сторонами виникли правовідносини, які
регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги», «Про теплопостачання»,
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року.
Позивач фактично надав відповідачу
послуги з теплопостачання, а тому
відповідач зобов'язаний такі послуги
оплатити.

Згідно виписки з особового рахунку № 361
заборгованість за теплопостачання
квартири АДРЕСА_1, станом на 16.04.2014 року
складає 2869,34 грн. (а.с. 5).

У січні 2013 року відповідачами було
сплачено 819,82 грн. заборгованості за
надані послуги з теплопостачання, яка
виникла станом на 01.01.2013 року (а.с. 5), що
дає підстави вважати, що між сторонами
були встановлені договірні
правовідносини.

Тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду про те, що між сторонами
фактично виникли договірні
правовідносини, які породили цивільні
права та обов'язки у сфері
житлово-комунальних послуг в порядку
ст. 11 ЦК України.

Колегія суддів вважає безпідставними
посилання апелянта на те, що
відсутність договору про надання
послуг з теплопостачання між сторонами
породжує відсутність зобов'язання
споживача зі сплати послуг за
теплопостачання.

Така ж правова позиція викладена у
постанові ВСУ від 10 жовтня 2012 року у
справі № 6-110 цс 12, де зазначено, що
свобода договору, закріплена у ст. ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, при виборі
контрагентів та при погодженні умов
договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторонни не вправі
відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК
України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачають обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19 - 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529 «Про
затвердження типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій»
вбачається, що умови типового договору,
що набули юридично обов'язкового
значення в силу актів цивільного
законодавства, є обов'язковими для
сторін договору, які не мають права
відступити від їх положень і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з
положень ст. ст. 3,6,12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України виконавець послуг вправі
звернутись до суду за захистом свого
права, яке підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

За таких обставин, укладення договору
про надання житлово-комунальних послуг
є обов'язком споживача і не укладення
такого договору без поважних причин не
звільняє його від цивільно-правових
обов'язків, що витікають із відносин, що
склалися між сторонами по справі.

З пояснень представника позивача
вбачається, що відповідачці ОСОБА_9
було надано договір про надання послуг
з централізованого опалення, однак
вона відмовилась від його підписання.
Водночас, до 2013 року відповідачка
щомісячно сплачувала кошти за надані
позивачем послуги з опалення квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про те, що
позивач повністю довів
обґрунтованість своїх позовних вимог
та підтвердив їх наданими по справі
доказами, та прийшов до висновку, що між
сторонами склалися цивільно-правові
відносини, які породжують обов'язок
ОСОБА_7 на виконання нею зобов'язань по
сплаті коштів за отримані послуги.

Жашківським ПТМ рішення суду першої
інстанції не оскаржується.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
доводи апелянта не впливають на
вирішення справи по суті та були
предметом розгляду у суді першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_8 відхиляє, а рішення
Жашківського районного суду
Черкаської області від 06 травня 2014 року
- залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 06 травня 2014 року
по справі за позовом Жашківського
підприємства теплових мереж до ОСОБА_7,
ОСОБА_9 про стягнення заборгованості -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :