Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Справа № 274/7288/13-ц
Провадження №2/0274/340/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р. Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі: головуючого -судді
Хавронюк О. Л. , з участю секретаря -
Лободи В.Л.,представника позивача -
Савченко І.Ю., представника
відповідачів- ОСОБА_10, , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Бердичеві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства „Укрсоцсоцбанк" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач, згідно позову та уточнень до
нього просить стягнути з відповідачів
по 20467,89 грн. з кожного боргу за
кредитним договором від 24.10.2005
року,укладеним між позивачем та
ОСОБА_8.Останній отримав від позивача
кредит в сумі 9000 доларів США на строк до
23.10.2015 року , в забезпечення виконання
вказаного зобов"язання уклав договір
іпотеки - квартири АДРЕСА_1.За рішенням
Бердичівського міськрайонного суду
від 10.02.2010 року та рішення апеляційного
суду Житомирської області від 20.04.2010
року відповідач ОСОБА_2 успадкувала 1/2
частину квартири,що є предметом
іпотеки ,інші відповідачі подали заяви
про видачу їм свідоцтв про право
власності на 1/6 частину квартири ,що є
предметом іпотеки .Відповідно до ст.1282
ЦК України відповідачі зобов"язані
задовільнити вимоги кредитора
повністю,але своїх зобов"язань перед
банком не виконали, станом на 5.09.2013 року
борг по кредитному договору становить
122807,34 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала
повністю. Зазначила, що їй невідомо,
коли банк(головний офіс) дізнався про
відкриття спадщини, вона представляє
інтереси банку в конкретній справі.Не
виключає , що представник банку приймав
участь в іншій справі в 2010 році . Щодо
рівності розміру часток, вказаних в
позові,які підлягають стягненню з
відповідачів, то припускає,що можливо
було допущено помилку при підготовці
позову.

Представник відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в позові просить відмовити
.Позивачем пропущено строк для
пред"явлення вимоги, про відкриття
спадщини банку було відомо ще в 2010 році
.Крім того, позивачем не доведено
вартість майна, одержаного у спадщину
кожним із спадкоємців , та чи не
перевищує пред"явлена вимога
розміру,який відповідає розміру частки
у спадщині кожного із спадкоємців.
Представником подано заяву про
застосування строків позовоної
давності згідно з ч.4 ст.267 ЦК України.

Інші відповідачі в судове засідання не
з"явились.Представник відповідача
ОСОБА_2, яка є і законним представником
ОСОБА_3 , подав заяву про розгляд справи
у їх відсутність. В письмовому
запереченні вказав наступне. Про
смерть позичальника та про наявність
спадкоємців позивачу було відомо вже
10.08.2010 року, про що свідчить позов до
суду від 10.08.2010 року.Банку з 17.07.2010 року
було відомо про останню виплату за
кредитним договором, отже про
порушення прав банку відомо з 2007 року.
В позові слід відмовити за
безпідставністю вимог, втратою права
вимоги та спливом строку позовної
давності .

Суд, розглянувши справу в межах
заявлених вимог та на засадах
змагальності сторін , прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.05.2005 року
між позивачем та ОСОБА_8 було укладено
кредитний договір на суму 9000 доларів
США з терміном повернення до 23.10.2015 року
, а також іпотечний договірв іпотеку
було передано квартиру
АДРЕСА_1(а.с.4-13,147-155).

Позичальник -іпотекодавець
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно до ст.. 1282 ЦК України
сподкоємці зобов»язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов»язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Таким чином,
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
в межах вартості майна, одержаного в
спадщину.

Спадкоємці несуть зобов'язання
погасити нараховані проценти, штрафи
тільки в тому випадку, якщо вони
вчинені позичальникові (спадкоємцеві)
за життя. Інші нараховані зобов'язання
фактично не пов'язані з особою
позичальника і не можуть
присуджуватися для сплати
спадкоємцям.Така ж позиція викладена у
п.32 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України №5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин».З моменту смерті
позичальника ,як свідчить розрахунок
вимог банку(а.с.19) нарахування
процентів,пені банком не було
припинено.

Відповідно до ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою
особою.Крім цього, також, потрібно
враховувати, що за ст. 607 ЦК України
зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає.

У зв'язку з цим, враховуючи, що
спадкоємці відповідають за борги
спадкодавця в межах вартості майна,
одержаного в спадщину, то за
відсутності чи недостатності
спадкового майна кредитне зобов'язання
припиняється неможливістю виконання
чи недостатністю спадкового майна.

За змістом ст. 1218, ч. 1 ст. 1231 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 1281 ЦК встановлено, що
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами 2 і 3 цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Позивачем, всупереч вимогам
ст.ст.10,60 ЦПК України не доведено
вартість майна,яке кожен із
відповідачів одержав у спадщину
відповідно до їх часток.

Як вбачається з рішення
Бердичівського міськрайонного суду
від 10.02.2010 року, рішення апеляційного
суду Житомирської області від 20.04.2010
року за ОСОБА_2 визнано право власності
на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1(а.с.15-18,180-183).Зі змісту рішення
Бердичівського міськрайонного суду
від 10.02.2010 року вбачається, що
представник "Укрсоцбанк" залучався до
участі в справі як третя особа, ним суду
надавалась довідка про наявну суму
боргу станом на 30.01.2010 року
,відповідачка ОСОБА_2 представила банку
свідоцтво про смерть чоловіка.Такі
обставини,відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України, не підлягають доказуванню.

Зі змісту рішення суду від
10.02.2010 року вбачається, що кредитор
спадкодавця знав про відкриття
спадщини на день постановлення рішення
суду , зі змісту позову до суду від
10.08.2010 року (а.с.75-78)також вбачається ,що
позивач знав про смерть позичальника,
про його спадкоємців, про подання ними
заяв про прийняття спадщини, про
рішення судів , кредитор також
вказує,що 6.08.2010 року ним було надіслано
спадкоємцям листи-вимоги погасити
заборгованість за договором
кредиту(а.с.82-83,157). Позов залишено без
розгляду через повторну неявку
позивача в судове засідання
(а.с.78).Отже,судом встановлено,що
позивач дізнався про відкриття
спадщини в період з лютого по серпень
2010 року, однак з вимогами про стягнення
боргу із спадкоємців звернувся до суду
25.11.2013 року, а тому в силу ч.2,ч.4 ст.1281 ЦК
України, позбавляється права вимоги.

Згідно зі ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
В матеріалах справи є заяви
відповідачів про застосування
позовної давності. В п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у
цивільній справі", зазначено,що суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.Суд відмовляє в задоволенні
позову за безпідставністю вимог,що є
самостійною підставою для відмови в
позові.

Витрати позивача по сплаті судового
збору відшкодуванню, відповідно до ст.88
ЦПК України, не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК
України, ч.2,ч.4 ст.1281 ЦК України,суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства
„Укрсоцсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості відмовити
повністю за безпідставністю вимог.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги в
апеляційний суд Житомирської області
через Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів після його
проголошення .

Суддя :