Справа № 157/567/14-ц
Провадження №2/157/164/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гончарука О.Н.,

за участю секретаря -
Раковець Р.М.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Камені-Каширському цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини

установив:

У поданій до суду позовній заяві
позивачка зазначає, що вона і
відповідач з 1989 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який на даний
час розірвано.

Від цього шлюбу у них народилось
двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_5.

Так як відповідач матеріальної
допомоги на утримання неповнолітньої
дочки не надає та у добровільному
порядку надавати її відмовляється,
ніде офіційно не працює просить суд
постановити рішення, котрим стягувати
з нього в її користь на утримання
неповнолітньої дочки аліменти у
розмірі 1000 грн. щомісячно, до
досягнення нею повноліття, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю з
підстав, які зазначені в позовній
заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково та пояснив суду, що так як він
непрацевлаштований, у нього відсутній
сталий дохід (заробіток), він не має
можливості сплачувати аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі,
визначеному позивачкою. Просить його
зменшити до передбаченого
законодавством мінімального розміру.

Позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони 18 лютого
1989 року уклали шлюб за час якого у них
народилось двоє дітей: син ОСОБА_4, який
на даний час досяг повноліття, та дочка
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дані обставини стверджено
свідоцтвами про укладення сторонами
шлюбу та про народження їхньої дочки
(а.с.4, 5).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідач, про що сам визнав суду,
цього свого батьківського обов'язку
щодо неповнолітньої дочки не виконує.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 згаданого
Кодексу розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 цього Кодексу.

Зважаючи на відсутність у
відповідача систематичного офіційного
доходу, що не дає змоги відстежити та
проконтролювати його розмір, суд на
підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до
висновку про необхідність визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі, як це просить позивачка.

Враховуючи відсутність даних про
незадовільний стан здоров'я
відповідача, відсутність у нього інших
утриманців, суд з врахуванням розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
від 6 до 18 років, який становить 1286 грн.,
визначає аліменти в розмірі 600 грн.
щомісячно, вважаючи, що відповідач
спроможний їх сплачувати та що такий
розмір буде достатнім для задоволення
розумних матеріальних потреб дитини.

На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд
допускає рішення в частині стягнення
аліментів в розмірі суми платежу за
один місяць до негайного виконання.

Позовні вимоги в частині стягнення
аліментів у розмірі не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку задоволенню не
підлягають, оскільки такого, у разі
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі, чинним законодавством не
передбачено.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача в користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 88, 209, 212,
214-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 141, 180,
182, 184, 191 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Камінь-Каширський, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600
(шістсот) гривень щомісячно, до
досягнення нею повноліття, починаючи з
16 квітня 2014 року.

У задоволенні решти частини позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
держави 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць в розмірі 600 (шістсот)
гривень підлягає до негайного
виконання і може бути оскаржено до
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційних скарг через
Камінь-Каширський районний суд в 10-ти
денний строк з дня його проголошення.

Головуючий: О. Н. Гончарук