Справа № 432/1297/14-ц
Провадження №2/432/944/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 р.

Стахановський
міський суд Луганської області

у складі:

головуючого: судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.

за участю:

- представника позивача ОСОБА_1,

який діє на підставі угоди про надання

правової допомоги від 02.12.2013 р.
ОСОБА_2

- відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, 3-тя
особа з боку позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
ОСОБА_4, до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на час навчання ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Стахановського
міського суду Луганської області із
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на повнолітню дитину на час
навчання.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначила, що відповідач
є батьком їх доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 В теперішній час донька
сторін досягла повноліття, але
навчається у Східноукраїнському
національному університеті ім. В.Даля
на другому курсі на денній формі
навчання. Відповідач матеріальної
допомоги на час навчання доньки не
надає. Просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку, але не менш 30%
прожиткового мінімуму щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову і
до закінчення навчання.

В судовому засіданні позивач була
відсутня, скориставшись своїм правом,
передбаченим ст. 38 ЦПК України,
приймати участь у справі через свого
представника.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позивача підтримав у
повному обсязі і надав суду пояснення,
які повністю співпадають з доводами,
викладеними в позові. Просить позовні
вимоги задовольнити.

3-тя особа з боку позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, в судовому засіданні
була відсутня, надавши суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю.
Вимоги позивача підтримує.

Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК
України заява 3-ї особи з боку позивача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, судом прийняті.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позивача не визнав повністю і суду
пояснив, що пін не згоден з позовними
вимогами, оскільки їх донька мешкає в м.
Луганську, а отже позивач не має права
зщвернення до суду із позовом. Крім
того, позивач має достаній
матеріальний рівіень життя і може
самостійно навчати дитину без його
допомоги. Він не працює, але має
працезхдатний вік і задовільний стан
здоров'я, має іншу родину де
виховуються дві неповнолітні дитини.
Просить в задоволенні вимог позивача
відмовити.

Частина1 статті11 ЦПК України визначає,
що суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів, наданих сторонами. В
судовому засіданні досліджені всі
докази, надані учасниками процесу.
Клопотання про витребування і
дослідження інших доказів не надійшли.
Суд постановляє рішення на підставі
доказів, наданих учасниками процесу і
досліджених під час судового розгляду
справи.

Дослідивши письмові докази та оцінивши
усі докази по справі в їх сукупності,
суд приходить до наступних висновків:

на підставі ст. 5 Протоколу № 7
Конвенції «Про захист прав людини та
основоположних свобод» кожен з
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу у шлюб, перебування
у шлюбі та у випадках його розірвання.
Ця стаття не перешкоджає державам
вживати таких заходів, що є необхідними
в інтересах дітей.

Частина1 статті 199 Сімейного кодексу
України визначає, що якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення 23 років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Стаханова,
актовий запис № 495 (а.с. 7), яку суд оцінює
як допустиму, і кладе її в основу
рішення в якості письмового доказу,
оскільки оригінал зазначеного
документу видано відповідною
державною установою, на яку державою
покладено обов'язок по видачі
зазначених документів, і оформлений
документ у відповідності до вимог
законодавства. Крім того, відповідач
переконливих доказів на спростування
зазначеного факту суду не надав, тому
факт батьківства відповідача відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається судом
встановленим та доведеним.

ОСОБА_4 є повнолітньою, але продовжує
навчання у Східноукраїнському
національному університеті ім. В.Даля
за денною формою навчання, на бюджеті
за спеціальністю прикладна статистика,
що підтверджено довідкою № 474 від
03.06.2014 р. (а.с.37), яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
вона видана уповноваженою посадовою
особою і оформлена у відповідності до
вимог діючого законодавства.
Відповідач також не надав суду
переконливих доказів на спростування
зазначеного факту, тому факт навчання
ОСОБА_4 на денній формі, на бюджеті за
спеціальністю прикладна статистика у
Східноукраїнському національному
університеті ім. В.Даля вважається
судом встановленим та доведеним.

Враховуючи, що ОСОБА_4 продовжує
навчання у Східноукраїнському
національному університеті ім. В.Даля
за денною формою, отримує стипендію в
сумі 730 грн., що підтверджено копією
довідки від17.07.2013 р. № 340 (а.с.9) і інших
джерел існування не має, суд приходить
до висновку, що вона потребує
матеріальної допомоги, оскільки розмір
стипендії, яку отримує ОСОБА_4 є значно
меншим, чим прожитковий мінімум на одну
особу в розрахунку на місяць, що був
визначений Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік».

Відповідач переконливих доказів на
спростування зазначених фактів суду не
надав, тому суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4, хоча і досягла повноліття,
але у зв'язку з продовженням навчання
на денній формі, потребує матеріальної
допомоги.

Враховуючи, що відповідач має
задовільний стан здоров'я, що не
спростовано відповідачем, суд, у
відповідності до ст. 182 Сімейного
кодексу України, враховуючи
працездатний вік відповідача, вважає
відповідача таким, що може надавати
матеріальну допомогу на час навчання
доньки.

Виходячи з положень ст. 200 ч.1 Сімейного
кодексу України, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
законними, обґрунтованими, доведеними
і підлягають частковому задоволенню, а
саме в розмірі ? частини з усіх видів
заробітку відповідача.

Доводи відповідача з приводу того, що
оскільки його донька навчається у м.
Луганську, отже не живе з позивачем,
остання не має законних підстав для
звернення до суду із зазначеним
позовом, бо дитина з нею не мешкає, не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4, хоча і мешкає в
м. Луганську в період навчального
процесу, але на вихідні та канікули
приїздить до позивача, де проводить
певний час, харчується тощо. При цьому
позивач оплачує проживання доньки в м.
Луганську на час навчання, оплачує її
переїзди до міста навчання, оплачує її
харчування, одяг, придбання
канцелярських товарів та потреб
навчання. На спростування зазначених
фактів відповідач переконливих
доказів суду не надав, тому вони
вважаються судом встановленими і
доведеними.

Доводи відповідача з приводу того, що
позивач має задовільний матеріальний
стан, тому повинна сама утримувати
дитину на час її навчання, також не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивач дійсно працює,
але отримує мінімальну заробітну
плату, що не спростовано відповідачем,
крім того, ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу
України обов'язок по утриманню
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, покладає на обох батьків, при
цьому суд дійшов висновку, що
відповідач за станом здоров'я та
працездатним віком, може працювати і
приймати участь як і позивач в наданні
доньці матеріальної допомоги на час її
навчання.

Доводи відповідача з приводу того, що
він має іншу родину де виховуються 2-є
неповнолітніх дітей, також не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
в судовому засіданні встановлено, що
відповідач не є батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджено копіями свідоцтва про
народження, відповідно серії НОМЕР_2
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану Стахановської
міської ради від 10.12.1999 р., актовий запис
№ 455 та серії НОМЕР_3 виданого відділом
реєстрації актів громадянського стану
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області від 08.10.2003
р., актовий запис № 476 (а.с.99), які суд
оцінює як допустимі і кладе їх в основу
рішення в якості письмових доказів,
оскільки їх оригінали видані
уповноваженою державною установою і
оформлені у відповідності до вимог
діючого законодавства. Мати зазначених
дітей, відповідно до умов діючого
законодавства, не позбавлена права
вирішити питання про стягнення
аліментів на їх утримання від батька
дітей і приймати відповідні заходи для
спонукання останнього до їх сплати.

Вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача аліментів в сумі не нижче
30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку задоволенню не
підлягають, оскільки, згідно до
положень ч.1 ст. 6 Сімейного кодексу
України, правовий статус дитини має
особа до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 досягла повноліття, що
підтверджено копією її свідоцтва про
народження, оцінка якому, як письмовому
доказу, надана судом вище.

Отже, у відповідності до положень ч.1
ст. 6 Сімейного кодексу України, вона, на
час розгляду зазначеної цивільної
справи, статусу дитини вже не має,
оскільки досягла повноліття.

У відповідності до вимог ст. 201
Сімейного кодексу України аліменти з
відповідача слід стягнути з дати
звернення позивача до суду, тобто з
14.08.2013 р. до закінчення ОСОБА_4 навчання,
але не більше ніж до досягнення нею 23
річного віку.

На підставі вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України
рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць слід допустити до негайного
виконання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України
судові витрати слід стягнути з
відповідача на користь держави,
оскільки позивач, відповідно до Закону
України «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнена.

Керуючись ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції
«Про захист прав людини і
основоположних свобод»; ст.ст. 199 ч.1, 200
ч.1, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 58 ч.1, 60, 88 ч.1, 158 ч.2, 212-215, 292, 294 ЦПК
України суд ,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце
роботи невідоме, прож. АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, прож.
АДРЕСА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з
усіх видів заробітку, щомісячно на
утримання доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
починаючи з 14.08.2013 р. до закінчення нею
Східноукраїнському національному
університеті ім. В.Даля , тобто до 30.06.2016
р.

В задоволенні вимог позивача про
стягнення аліментів в сумі не менш 30 %
прожиткового мінімуму відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежів за один місяць
допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів, з дня його проголошення, а
особами, які приймали участь у справі,
але були відсутніми під час
проголошення рішення, протягом 10 днів,
з дня отримання його копії, шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Стахановський міський суд
Луганської області.

Головуючий

Шаргаровська В.І.