Справа № 581/190/14-ц
Провадження № 2/581/92/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2014 року
смт. Липова Долина

Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі: головуючого
- судді Бутенка Д.В, при секретарі
судового засідання Якименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП-2004», приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія», третя
особа без права заявлення самостійних
вимог на предмет спору: ОСОБА_2, про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою -

В С Т А Н
О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, який мотивував тим, що 29
червня 2012 року близько 09 год. 20 хв. він
рухався на велосипеді по вул. Горького
в смт. Липова Долина по правій стороні
дороги. Автомобіль КАМАЗ із причепом
САЗП НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_2, зачепив його заднім лівим
колесом причепа, внаслідок чого він
потрапив під нього, механічно
пошкодивши належний йому велосипед
чорного кольору і, отримавши від цього,
середньої тяжкості тілесні ушкодження
та легкі тілесні ушкодження, що
зафіксовані в ході його огляду
судмедекспертом. Зазначав, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, він тривалий час перебував на
лікуванні у лікувальних закладах смт.
Липова Долина та м. Суми і витрачав
власні кошти на придбання ліків на суму
3281 грн. 98 коп., а також пошкоджений
внаслідок ДТП велосипед прийшов у
повну непридатність, вартість
пошкоджень позивач оцінював в 1000 грн.
Також ним перенесені великі моральні
страждання, внаслідок отриманих травм
він тривалий час лікувався та був
обмежений у рухах, що перешкоджало
звичайній його життєдіяльності, а
після закінчення лікування його стан
здоров'я не покращився. Уважаючи те, що
оскільки шкоду потерпілому повинен
відшкодувати володілець джерела
підвищеної небезпеки, яким є ТОВ
«Полтаваавтотранссервіс» (вказаний
автомобіль з причепом належить на
праві власності зазначеному
підприємству) просив стягнути з ТОВ
«Полтаваавтотранссервіс» 4281 грн. 98 коп.
майнової шкоди та грошовий еквівалент
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 15000 гривень.

У судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримав, судом за його
клопотанням замінено первісного
відповідача на належного - ТОВ «АТП-2004»,
а також він суду пояснив, що 29 червня 2012
року біля 09 год. 00 хв. він рухався на
велосипеді в смт. Липова Долина по вул.
Горького по правій стороні дороги на
невеликій швидкості. На закругленні
дороги поряд із громадським туалетом
(ліворуч по вул. Горького в смт. Липова
Долина при русі зі сторони м.Гадяч)
приблизно на швидкості від 10 км./год.
йому на зустріч виїхав автомобіль
КАМАЗ із причіпом. Проїхавши вказаний
автомобіль, і під'їжджаючи до причепу,
він помітив як колеса задньої осі та
кузов цього причепу зачепили керований
ним велосипед, зваливши його з нього на
асфальт, здійснивши наїзд на велосипед
і його ліву ногу, травмувавши рулем
черевневу порожнину, завдавши синців
на руках та на інших частинах тіла.
Водій зупинився не відразу і повільно
продовжував рух, майже наїхавши на
нього, але очевидці цієї події
повідомили водію про необхідність
припинити рух вперед та здати декілька
метрів назад, щоб уникнути подальшого
травмування потерпілого. Після зупинки
вказаного автомобіля йому було надано
першу медичну допомогу і в наступному
він протягом трьох тижнів лікувався в
Липоводолинській ЦРЛ через
ускладнення з ногою (втрата рухомості
ноги та постійного накопичення в ній
великої кількості речовини), і в
наступному в КП «СОКЛ» (у
неврологічному відділенні), де в
стаціонарних умовах йому було вдруге
проведено операційне втручання по
встановленню дренажу у травмовану
ногу. Моральні страждання у зв'язку з
наслідками перенесеної травми
тривають і на день розгляду даної
справи, які полягають у тому, що зв'язки
на лівій нозі передавлено, нога
повноцінно не згибається, є постійно
пухлою. Щодо обставин ДТП уточнив: ще до
наїзду на нього причепом, він не
зупинявся і не торкався кузова причепа,
частково перешкоджали його звичайному
руху пішоходи, які придбавали різні
речі з палаток та торгових місць, які
встановлювалися на проїзній частині по
вул. Горького в смт. Липова Долина
(вказаний вище день був «ринковим днем»
в смт. Липова Долина, знаків,
забороняючих рух по цій вулиці,
встановлено не було), тому він був
вимушений рухатися, об'їжджаючи
вказаних осіб та торгові місця,
постійно тримаючись праворуч. Після
контакту велосипеда з причепом із
лівої сторони на відстані біля 1,5 м. від
осьової лінії він упав разом із ним на
асфальт та на нього наїхала задня ось
причепу двома колесами, праву ногу йому
не травмувало; ліву ногу, яка
перебувала під велосипедом, йому
транспортним засобом не переїжджало,
частина тулупу також була під
велосипедом. Внаслідок наїзду на
велосипед у велосипеда зігнулася рама,
руль, переднє колесо повністю стало
непридатним для використання.

Представник відповідача ТОВ «АТП-2004»
Ущапівський Р.В. (даного відповідача
заміненого за клопотанням позивача в
порядку ч.1 ст.33 ЦПК України), проти
задоволення позову заперечував в
повному обсязі та суду пояснив про те,
що в діях водія ОСОБА_2, який на час ДТП
перебував в трудових відносинах з ТОВ
«АТП-2004», відсутні порушення Правил
дорожнього руху, а в діях велосипедиста
ОСОБА_1 була наявна груба
необережність, оскільки позивач
рухався посередині дороги, що
вбачається з матеріалів кримінального
провадження, де зафіксовано виявлення
велосипеда потерпілого під лівим
заднім колесом причепа на осьовій
лінії. Крім цього, цивільно-правова
відповідальність володільця
автомобіля КАМАЗ із причепом
застрахована в АТ «Українська
транспортна страхова компанія» (далі -
АТ «УТСК»).

Представник АТ «УТСК» Пішакова Г.В.
подала заяву про розгляд даної справи у
її відсутність та подала суду письмові
пояснення, з яких вбачається, що 30
червня 2012 року ПрАТ «УТСК» представник
відповідача Корж М.С. повідомив про
страховий випадок, що мав місце 29
червня 2012 року в смт. Липова Долина;
потерпілий ОСОБА_1 із заявою про
відшкодування шкоди до цієї страхової
компанії не звертався; відомостями про
притягнення до адміністративної
відповідальності по ст.124 КУпАП гр.
ОСОБА_2 даний відповідач не володіє, а
поліс № АА/6146234 є чинним і його дія
поширюється на експлуатацію
застрахованого транспортного засобу
будь-якою особою, яка на законних
підставах ним володіє (даного
співвідповідача залучено судом у
справі за заявою представника ТОВ
«Полтаваавтотранссервіс» в порядку ч. 1
ст.33 ЦПК України).

Третя особа без права заявлення
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2 проти задоволення позову
заперечував та, виступивши на стороні
відповідача ТОВ «АТП-2004», підтримав
заперечення представника даного
відповідача. Допитаний в якості свідка
щодо обставин ДТП ОСОБА_2 суду показав
про те, що 29 червня 2012 року біля 09 год. 00
хв. він рухався в смт. Липова Долина по
вул. Горького на автомобілі марки
КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1,
із причепом марки СЗАП, номерний знак
НОМЕР_2, на невеликій швидкості (біля 5-7
км/год.), оскільки як праворуч, так і
ліворуч по проїзній частині були
встановлені торговельні палатки по
1-1,5м. від кожної сторони дороги і люди,
які біля них стояли, здійснювали якість
покупки і постійно рухались. Руху
автомобіля також перешкоджали інші
особи, які пересувалися про проїзній
частині в період функціонування
виїзного ринку в смт. Липова Долина.
Під'їхавши до заокруглення дороги і
повертаючи праворуч в сторону м. Суми,
він почув вигуки сторонніх осіб, які
просили здати назад декілька метрів,
щоб з'їхати з велосипедиста, що він і
зробив, від'їхавши на 1,5-2 метри назад
(при цьому, він керма, яке перебувало в
поворотньому положенні праворуч, не
вивертав, по тій траєкторії, що
повертав, він і від'їхав назад). Уточнив,
що він рухаючись до ДТП, керованим ним
транспортним засобом, максимально
прижимався до осьової лінії, яка
розділяла дві частини дороги, щоб не
зачепити пішоходів та розміщених по
обидві сторони торгові палатки. При
цьому він рухався по правій стороні
дороги, не заїжджаючи на зустрічну
смугу. Уточнив, що він на час ДТП
перебував у трудових відносинах з ТОВ
«АТП-2004» і на нього цим підприємством
були оформлені усі необхідні шляхові
документи; причеп при повороті
праворуч головної машини КАМАЗ на
жорсткій зцепці зміщується праворуч на
8 см., на момент ДТП загальна доступна
ширина проїзної частини фактично
дорівнювала 2,30 метри, а загальна умовна
відстань від палатки до палатки
дорівнювала біля 3,50 метрів, що не
дозволяло роз'їхатися одночасно двом
машинам; для проїзду керованого ним
автомобіля пішоходи створювали так
званий «коридор». Після зупинки
транспортного засобу і виходу з кабіни,
він побачив як у ОСОБА_1 велосипед
перебував між його ніг (ліва нога під
велосипедом, права нога на велосипеді);
двома задніми колесами був здійснений
наїзд на передню частину велосипеда;
перед наїздом він у обидва дзеркала
заднього виду потерпілого не бачив, бо
основний тягач вже повертав праворуч і
у дзеркала причіпу видно вже не було;
після зупинки задні крайні ліві два
колеса причепа опинилися на полосі
зустрічного руху, майже заїхавши за
неї. Підтвердив, що за наїзд на пішохода
його не притягували ні до
адміністративної, ні до кримінальної
відповідальності; жодних відшкодувань
потерпілому він добровільно не
проводив.

Заслухавши сторони, третю особу,
дослідивши матеріали цивільної справи
та кримінального провадження №
0000003 по ст.286 ч.1 КК України,
допитавши свідків, суд вважає позов
частково обґрунтованим і таким, що
підлягає відповідно частковому
задоволенню, з огляду на нижченаведене.

З описової частини постанови старшого
слідчого СВ Липоводолинського РВ УМВС
України в Сумській області Шульги О.С.
від 12 березня 2014 року вбачається та
обставина, що 29 червня 2012 року близько 09
год. 20 хв. в смт. Липова Долина Сумської
області водій ОСОБА_2, рухався
автомобілем КАМАЗ, державний номерний
знак НОМЕР_1 з причепом по вул. Горького.
Назустріч йому в цей час рухався гр.
ОСОБА_1 на велосипеді. Після роз'їзду
відбулося зіткнення між велосипедом та
причепом автомобіля, контакт відбувся
із заднім лівим колесом (дана постанова
є чинною на день ухвалення рішення
суду) (а.с.9).

Свідок ОСОБА_7 в ході його допиту в
судовому засіданні показав суду про те,
що 29 червня 2012 року в першій половині
дня він чергував на кареті швидкої
медичної допомоги і, як водій, відвіз
лікаря на місце ДТП на ринкову площу в
смт. Липова Долина по вул. Горького. Він
особисто, прибувши на місце події,
спостерігав як ОСОБА_1 перебував на
асфальті під причепом (відразу біля
його лівих колес), автомобіль КАМАЗ був
тягачем причепа; велосипед лежав поряд
біля ОСОБА_1, осьова лінія розмітки
дороги розміщувалася між серединою
автомобіля КАМАЗ. З урахуванням його
водійського стажу роботи на автомобілі
КАМАЗ показав, що причіп при повороті
праворуч зміщується менше праворуч, на
відміну від тягача КАМАЗ, який
зміщується праворуч більше, що
спостерігалось на місці події; по
обидві сторони проїзної частини того
дня були встановлені торговельні
палатки.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду
показала про те, що 29 червня 2012 року
вранці вона перебувала в смт. Липова
Долина по вул. Горького і спостерігала
як ОСОБА_1 рухався нешвидко на
велосипеді по проїзній частині, а також
бачила як рухався вантажний автомобіль
з причепом, перед яким розходилися
пішоходи, щоб надати цьому
транспортному засобу можливість
рухатись далі. Вантажний автомобіль
переїхав за осьову лінію разом із
причепом і частково рухався не по своїй
полосі, а по зустрічній полосі руху.
Оскільки вона зайшла до палатки, то
моменту наїзду на потерпілого вона не
бачила, побачила його відразу після
цього: ОСОБА_1 лежав разом із
велосипедом ближче до переднього
лівого колеса причепа, головою до
середини причепа та автомобіля-тягача,
був живий, а велосипед був частково
пошкоджений в області рами, керма та
переднього колеса.

Свідок ОСОБА_9 суду показала про те, що 29
червня 2012 року вона перебувала на
виїзному ринку в смт. Липова Долина по
вул. Горького і цього ранку
спостерігала як по дорозі рухався
вантажний автомобіль з причепом, а на
зустріч йому рухався велосипед під
керуванням ОСОБА_1, який проїхавши за
нею 2-3 метра по правій стороні дороги
потрапив під останнє колесо причепа на
правій стороні дороги (по тій, по якій
рухався потерпілий). При цьому, обидва
учасники руху пересувалися нешвидко, а
вона почула як спочатку впав велосипед,
а потім ОСОБА_1; після цього велосипед
опинився під вказаним колесом причепу,
а потерпілий частково опинився під
велосипедом; потрапляння потерпілого
під задні колеса причіпу відбулося на
правій стороні дороги, по якій рухався
ОСОБА_1 (це була зустрічна полоса руху).
Саме вона, побачивши таку подію,
виклала швидку медичну допомогу.

Зі змісту протоколу огляду місця події
від 20 червня 2012 року та з фототаблиць і
схеми розташування транспортного
засобу після ДТП до нього вбачається,
що наїзд на велосипед чорного кольору
задніми двома лівими колесами причіпу
номерний знак НОМЕР_2, який
буксирувався автомобілем марки КАМАЗ,
державний номер НОМЕР_3, відбувся на
лівій стороні дороги по вул. Горького
смт. Липова Долина, тобто на зустрічній
полосі руху. З огляду на фото № 1-3,5,8 до
вказаного протоколу та показання
ОСОБА_2, надані ним в суді в якості
свідка, щодо того, що після наїзду на
велосипед він здав назад 1,5-2 мерти, це
сукупно, на думку суду, також
підтверджує пояснення потерпілого
ОСОБА_1 щодо того, що наїзд на велосипед
та в наступному завдання йому тілесних
ушкоджень відбувся саме на правій
стороні дороги по вул. Горького в смт.
Липова Долина (зустрічній стороні руху
для водія ОСОБА_2). Крім цього, факт
наїзду на велосипед та потерпілого, що
рухався за допомогою автомобіля марки
КАМАЗ під керуванням водія ОСОБА_2,
також послідовно підтверджувалося
ОСОБА_1 в ході його допиту в якості
потерпілого на стадії досудового
розслідування кримінального
провадження № 0000003, і достатньо
детально відтворено ним під час
проведення 10 жовтня 2013 року слідчого
експерименту.

Приймаючи до уваги вищевказані докази
як належні та допустимі, суд дійшов
висновку про порушення водієм ОСОБА_2
вимог пп. б) п. 2.3., 12.1. Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2011 року
№ 1306, оскільки він не дотримався
безпечного бокового інтервалу, не
врахував кривизни ділянки дороги
(повертання дороги праворуч по
вул.Горького в смт.Липова Долина),
здійснив наїзд на велосипед під
керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого
останньому завдано різного характеру
тілесні ушкодження. Порушення
вищевказаних норм правил дорожнього
руху, на думку суду, перебувають у
прямому причинному зв'язку з
наслідками дорожнього - транспортної
пригоди, які судом наведені нижче. При
цьому, суд вважає, що з урахуванням
розміщення з обох сторін торговельних
палаток, розміру транспортного засобу
із причепом і сторони руху ОСОБА_1,
незначну швидкість руху обох учасників
руху (швидкість дорівнювала швидкості
руху пішохода 3-6 км./год.), суд не
знаходить в діях ОСОБА_1 ознак грубої
необережності, а навпаки вважає, що
його дії до ДТП з урахуванням
досліджених вище доказів відповідали
вимогам п.11.14 Правил дорожнього руху. До
цього, в обох вищевказаних учасників
наведеної події за результатами їх
медосвідчення після ДТП, алкоголю в
крові не виявлено, обидва транспортні
засоби були справні (окрім,
зафіксованих при огляді велосипеда
«МВЗ» механічних
пошкоджень)(арк.пров.10-12,15,16).

Також з матеріалів кримінального
провадження вбачається, що
цивільно-правова відповідальність ТОВ
«Полтаваавтотранссервіс», як власника
автомобіля КАМАЗ 53202, номер кузова
НОМЕР_4, 1990 року випуску (даний номер
кузова був дійсним на час укладення
договору страхування) державний номер
НОМЕР_5, та причіпу СЗАП 8352, номер кузова
НОМЕР_6, 1990 року випуску, номерний знак
НОМЕР_2, застрахована в ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», що підтверджується полісами
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів №
АА/6146234, АА/3854908 від 01 липня 2011 року,
строк дії двох полісів - 1 рік (з 01 липня
2011 року по 30 червня 2012 року) (арк.пров. 24,
25-26, а.спр.11). Указані поліси на момент
внесення страхової премії мали статус
договору I типу згідно з п.15.1 ст.15 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і вказаним вище страховиком
підтверджена чинність вказаних двох
договорів страхування за умови
правомірної експлуатації та володіння
забезпеченим транспортним засобом із
причепом (а.с.121-123).

Указаний вище транспортний засіб із
причепом у період часу з 01 вересня 2011
року і до 30 червня 2012 року (включно) був
орендований ТОВ «АТП-2004» у його
власника, водій ОСОБА_2 на день ДТП
перебував у трудових правовідносинах з
орендарем (а.с. 82-92,137). Фактів
неправомірного використання вказаного
транспортного засобу із причіпом
водієм ОСОБА_2 в ході розгляду даної
справи судом не встановлено.

У період часу з 29 червня 2012 року по 14
серпня 2012 року ОСОБА_1 перебував на
стаціонарному лікуванні в
Липоводолинській ЦРЛ із основним
діагнозом: Забій лівого стегна і лівого
суглобу. Забійна рвана рана передньої
черевної стінки зліва. Обширна
гематома м'яких тканин лівого стегна.
Надфастальна серома лівого стегна. ДЕ II
ступеня. У вказаний період йому 29
червня та 04 липня 2012 року проводилося
операційне втручання у виді пунції
гематоми, а також були призначені та
використані для лікування
нижченаведені ліки і витратні
матеріали, а саме: розчин Рінгера 200,0 - 7
флаконів, натрій хлористий 0,9% - 200,0 - 2
флакони, вітамін С 10% 2,0 - 8 ампул,
реосорбілакт 200,0 - 1 флакон, етамзілат
12,5% - 2,0 - 52 ампули, цефазолін 1,0 - 18
флаконів, кетанов 1,0 - 20 ампул, калій
хлорид 100,0 - 2 флакони, цифран в
таблетках - 10 таблеток, орнігіл в
таблетках - 10 таблеток, фезам в
таблетках - 81 таблетка, сорбіфер в
таблетках - 68 таблеток, фолієва кислота
5 мг - 15 днів, вітамін В-12 1000 гам - 10 ампул,
ритмонорм - 37 таблеток, тайгерон - 10
таблеток, кардіомагніл в таблетках - 1
упаковка, пентоксифілін в таблетках - 1
упаковка, діклоберл 3,0 - 8 ампул,
діклоберл таблетки - 16 таблеток, діклак
гель - 3 упаковки, шприц 2,0 - 10 штук, шприц
20,0 - 1 штука, шприц 5,0 - 75 штук, системи 4
штуки, бинт 7х14 - 20 штук, марля 5 м - 1
упаковка, перекис водню - 5 флаконів,
декасан 200,0 - 2 флакони, мазь Левомеколь -
3 упаковки, рентген плівка - 1 штука. При
виписці з даного лікувального закладу
рекомендовано з ліків вживати:
діклоберн 1т. х 2 рази на день, діклак
гель (а.с. 39,40).

За період лікування в Липоводолинській
ЦРЛ ОСОБА_1 понесені документально
підтверджені витрати на прописані
лікарями для лікування медикаменти
(ліки та витратні матеріали) в
стаціонарних умовах та по виписці з
лікарні для вживання у домашніх умовах
на загальну суму 180 грн. 32 коп. (а.с.14-16,39).

Згідно з висновками судово-медичних
експертиз № 578 від 01 жовтня 2012 року, № 709
ОСОБА_1 за даними оригіналу історії
хвороби № 1620 Липоводолинської ЦРЛ,
знаходився на стаціонарному лікування
в хірургічному відділенні з 29 липня 2012
року по 14 серпня 2012 року з діагнозом:
Забій лівого стегна і лівого суглобу.
Забійна рвана рана передньої черевної
стінки зліва. Обширна гематома м'яких
тканин лівого стегна. Надфастальна
серома лівого стегна ДЕ II ступеня.
Наслідки перенесення повторних
інфарктів головного мозку з
вестибуляторним синдромом. Характер
пошкоджень вказує на те, що вони могли
утворитися в результаті контакту з
тупими твердими предметами (предметом),
можливо в результаті ДТП. По часу
пошкодження можуть відповідати 29
червня 2012 року, що підтверджується
медичною документацією. Пошкодження у
виді обширної гематоми м'яких тканин
лівого стегна, надфастальної сероми
лівого стегна ДЕ II ступеня, не
являються небезпечними для життя і
відносяться до середньої тяжкості
тілесних ушкоджень, що потягли
тривалий розлад здоров'я (більше трьох
тижнів). Кожне, із вищеописаних
пошкоджень, у виді забою лівого стегна
і лівого суглобу, забою рваної рани
передньої черевної стінки зліва
відноситься до легких тілесних
пошкоджень (арк.пров.49-50, 51-34).

У період часу з 21 серпня по 03 вересня 2012
року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному
лікуванні у неврологічному відділенні
КП «Сумська обласна клінічна лікарня»
частково у зв'язку із болями у лівому
стегні, у період перебування у даному
закладі проведено операційне
втручання до закритої і деформованої
гематоми лівого стегна із
встановленням трубочного дренажу. У
вказаний період лікарями йому були
призначені та ОСОБА_1 спожиті
нижченаведені ліки та витратні
матеріали: маніт 200,0 - 3 флакони, лазікс
2,0 - 3 ампули, пентоксифілін 5,0 - 7 ампул,
пірацетам 5,0 - 10 ампул, солкосеріл 5,0 - 5
ампул, дигаксин - 13 таблеток, косарк - 26
таблеток, корвазан - 26 таблеток,
дексалгін 2,0 - 3 ампули, актовегін 5,0 - 3
ампули, NaCL 0,9% 100,0 - 3 флакони, вата 100,0 - 1
упаковка, системи одноразові - 10 штук,
шприци 5,0 - 18 штук, шприци 2,0 - 3 штуки, на
загальну суму 438 грн. 55 коп. (а.с.64). При
виписці з даного закладу рекомендовано
для амбулаторного лікування приймати
дигаксин 0,2 (1 раз на добу постійно),
корвазан (12,5х2 рази на день (постійно),
косарк (1 раз на добу), кардиомагнил 75 м (
1 таблетка в 19 год. 00 хв.), ницерицм уно 30
(1 таблетка раз на добу протягом 1
місяця).

Сторони у даній справі визнали, що
потерпілий ОСОБА_1 ні від ПрАТ «УТСК»
страхового відшкодування, ні від ТОВ
«АТП-2004» грошових виплат в рахунок
компенсації завданої шкоди не
отримував.

З огляду на вищевикладені обставини,
суд вважає, що даний спір виник між
сторонами внаслідок настання ДТП та її
цивільно - правових наслідків, є
врегульований нормами ЦК України і
спеціального Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів».

При вирішенні даного спору виходить з
нижченаведеного:

1. - щодо відшкодування шкоди, завданої
майну ОСОБА_1:

Відповідно до вимог п.22.1 ст.22, абз. 3 ч.1
ст. 28 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (в редакції
чинній на момент настання страхового
випадку) при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП майну
третьої особи і до такої шкоди
віднесені пошкодження чи фізичне
знищення майна потерпілого. У
порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України
позивач не довів суду належними та
допустимими доказами оцінену шкоду за
пошкоджений і, як зазначає ОСОБА_1,
приведений у технічну несправність
велосипед марки «МВЗ» чорного кольору
(зокрема, позивач не надавав суду
висновку спеціаліста-товарознавця або
висновку судово-товарознавчої
експертизи на стадії судового
розгляду). А тому у задоволенні цієї
вимоги суд вважає за необхідне
відмовити за її недоведеністю;

2.- щодо відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю ОСОБА_1:

Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22, абз. 1 ст. 23,
ст. 24 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (в редакції
чинній на момент настання страхового
випадку) при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті ДТП здоров'ю
третьої особи, зокрема пов'язану з
лікуванням потерпілого. Такі
обґрунтовані витрати потерпілого
пов'язуються з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням
та реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров'я,
медичним лікуванням у домашніх умовах
та купівлею лікарських препаратів, і
вони мають бути підтверджені
документально медичним закладом.
Відповідно до п.12.1, 12.2 ст. 12
вищевказаного закону розмір франшизи
при відшкодуванні шкоди, заподіяної
майну потерпілих, встановлюється при
укладенні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотків від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. При цьому,
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, франшиза
при відшкодуванні шкоди, заподіяної
життю та/або здоров'ю потерпілих, не
застосовується.

Сукупна і документально підтверджена
вартість придбаних ОСОБА_1 за власний
кошт медикаментів (ліків та витратних
матеріалів) за період стаціонарного
лікування у двох медичних закладах і
придбання ліків у домашніх умовах
складає 618 грн. 87 коп. та при вирахуванні
франшизи в розмірі 500 грн., на думку
суду, з ПрАТ «УТСК» підлягає стягненню
118 грн. 87 коп. майнової шкоди, пов'язаної
із лікуванням потерпілого. Разом з цим,
розмір франшизи в розмірі 500 грн.
повинен відшкодувати потерпілому
володілець джерела підвищеної
небезпеки, з яким ОСОБА_2 перебував в
трудових відносинах на момент ДТП,
тобто ТОВ «АТП-2004». Останній має право в
порядку регресу відшкодувати сплачені
ним кошти з винуватої в ДТП особи, тобто
з ОСОБА_2

Окремо суд зазначає про те, що для
розрахунку документальних
підтверджень майнової шкоди на
придбання ліків та витратних
матеріалів, судом в якості належних і
допустимих доказів не приймалися до
уваги чеки та квитанції, отримані в
аптеках смт.Липова Долина та м.Суми, де
не містилось записів про точне
найменування ліків та витратних
медичних матеріалів, та які не вказані
у медичних довідках двох вищевказаних
лікувальних закладів.

3. - щодо відшкодування моральної шкоди,
завданої фізичним болем та
стражданнями ОСОБА_1, через ушкодження
його здоров'я слід зазначити наступне.

Згідно з п.22.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» (в
редакції чинній на момент настання
страхового випадку) потерпілому
відшкодовується моральна шкода у виді
фізичного болю та страждань фізичної
особи, які вона зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я (п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України). При
цьому, страховик відшкодовує не більше
ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у
п.9.3 ст.9 вказаного Закону. Різницю між
сумою відшкодування визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

З урахуванням тривалості лікування
потерпілого у двох медичних закладах в
стаціонарних умовах і проведенні
операційних втручань, характер
завданих йому внаслідок ДТП тілесних
ушкоджень (це легкі тілесні ушкодження
та тілесні ушкодження середньої
тяжкості, що потягли тривалий розлад
здоров'я), глибину та тривалість
моральних страждань від ушкодження
здоров'я, положення ст. 23 ЦК України та
вимоги розумності й справедливості,
суд вважає, що факт спричинення
моральної шкоди потерпілому,
визначеної п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, є
встановленим і доведеним в ході
розгляду даної справи по суті, а тому
необхідно визначити її грошовий
еквівалент відшкодування в розмірі 5000
грн. При цьому, зі страховика в межах
ліміту відповідальності слід стягнути
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 2550 грн. (5% від 51000 грн.), а з ТОВ
«АТП-2004» в силу ст. 1172 ЦК України
необхідно стягнути іншу частину коштів
в рахунок відшкодування моральної
шкоди в розмірі 2550 грн. Останній
відповідач має право в порядку регресу
відшкодувати сплачені ним кошти з
винуватої особи (заподіювача шкоди),
тобто з ОСОБА_2

Разом з цим, суд вважає, що позивач не
довів суду ті обставини, що внаслідок
ДТП, яка мала місце 29 червня 2012 року за
його участі, він отримав такі тілесні
ушкодження, які призвели до значного
погіршення здоров'я, і встановлення в
подальшому стійкої втрати
працездатності у виді другої групи
інвалідності загального захворювання.

Довід представника заміненого
відповідача Ущапівського Р.В. про те, що
виникненню ДТП за участю водія ОСОБА_2
та ОСОБА_1 сприяла виключно груба
необережність самого потерплого
ОСОБА_1, який нехтуючи вимогами п. 11.14.
Правил дорожнього руху, виїхав на
зустрічну смугу руху та здійснив
зіткнення з причепом автомобіля КАМАЗ,
суд не приймає як вмотивований,
оскільки відсутність грубої
необережності в діях потерпілого та
навмисного порушення ним Правил
дорожнього руху вбачається з
сукупності досліджених в ході даного
судового розгляду вищенаведених
доказів, а представник відповідача
зворотнього не довів. До цього,
обґрунтування постанови про закриття
кримінального провадження від 12
березня 2014 року, прийнятої ст.слідчим
СВ Липоводолиснкього РВ УМВС України в
Сумській області Шульгою О.С. по факту
ДТП за участі водія ОСОБА_2 та
велосипедиста ОСОБА_1, не спростовують
вищевказаних висновків суду щодо
порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього
руху, оскільки вказані докази слідчим
не досліджувались і відповідно не
оцінювалися.

Довід представника заміненого
відповідача Ущапівського Р.В. про те, що
позивач не впорався з керуванням
велосипеду внаслідок встановлених
йому хвороб опорно-рухового апарату, на
думку суду, є непереконливим і
спростовується показаннями самого
ОСОБА_1, наданими ним в ході досудового
розслідування кримінального
провадження № 0000003, і додатково
підтвердженими ним в ході слідчого
експерименту. Дії по невпоранню із
керуванням велосипедом ОСОБА_1 не
спостерігали і свідки, допитані в ході
судого розгляду даної справи.

Інші доводи представників
відповідачів не спростовують
вищевикладених висновків суду щодо
наявності всіх необхідних законних
підстав для відшкодування з
відповідачів майнової та моральної
шкоди на користь позивача у даній
справі.

У даній справі слід також провести
розподіл судових витрат наступним
чином з урахуванням часткового
задоволення позову:

- з урахуванням того, що позов в частині
відшкодування майнової шкоди
задоволено на 14,45 %, то відповідно
розмір судового збору який підлягає
стягненню на користь держави з
відповідачів дорівнює 35 грн. 20 коп. (14,45%
від 243 грн. 60 коп. розміру судового збору
за вимогою майнового характеру), та
приймаючи те, що позов до страховика
задоволено на 19%, а до ТОВ «АТП-2004» на 81%,
то з цих двох юридичних осіб необхідно
стягнути 6,68 грн. та 28 грн. 52 коп.
відповідно з кожного);

- цивільний позов в частині немайнової
вимоги про стягнення моральної шкоди
задоволено судом на 33% із урахуванням
розміру судового збору за вимогою
немайнового характеру в сумі 243 грн. 60
коп., то розмір судового збору, що
підлягає стягненню з двох відповідачів
дорівнює 80 грн. 38 коп. При цьому, розмір
моральної шкоди між двома
відповідачами поділено до стягнення в
межах по 50%, то з обох відповідачів на
користь держави слід стягнути по 40 грн.
19 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,57-60,88,197,212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_1 118
грн. 87 коп. відшкодування майнової
шкоди та 2550 грн. відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП-2004» на користь
ОСОБА_1 500 грн. 00 коп. франшизи та 2550 грн.
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» в дохід держави 46
грн. 87 коп. судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП-2004» в дохід
держави 68 грн. 71 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
Сумської області протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д. В. Бутенко