Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1444/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

17.06.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенко О.Л., Кривохижі
В.І.

при секретарі: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 2 квітня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду с позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Позивач ОСОБА_3 зазначила, що 06.06.1998 року
між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб.
Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На протязі останнього часу вони стали
чужими один одному через відсутність
взаємопорозуміння, поваги, постійні
конфлікти, сварки. Кожен має різні
погляди на сімейне життя, ведення
спільного господарства. Вже декілька
років вони не проживають однією сімєю,
перестали вести спільне господарство,
шлюб носить формальний характер.

Посилаючись на це, ОСОБА_3 просила
розірвати шлюб.

Рішенням Ленінського районного суду в
м. Кіровограда від 02.04.2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, хоча належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи. Відповідач ОСОБА_2
подав письмову заяву про розгляд
справи без його присутності в судовому
засіданні.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сімейне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що з
позовом до суду ОСОБА_3 звернулася ще в
червні 2013 року. Ухвалою суду від 10.12.2013
року сторонам надавався строк на
примирення, але примирення так і не
відбулося.

Про те, що сторони не змогли владнати
шлюбні відносини відповідач ОСОБА_2
зазначає в своїй письмовій заяві до
апеляційного суду від 17.06.2014 року.

Наведене свідчить про те, що збереження
шлюбу є неможливим.

Суд дійшов правильного висновку про те,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам позивача ОСОБА_3, яка не бажає
перебувати у шлюбі з відповідачем.

Відповідають обставинам справи і
висновки суду про те, що між сторонами
втрачене взаємопорозуміння, почуття
любові та поваги, що шлюб між ними існує
формально на протязі довгого часу.

Оскільки висновки суду відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
то підстав для скасування чи зміни
цього рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 2 квітня 2014 року
залишити буз змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: