АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/1832/14
Головуючий в суді І інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 24 квітня
2014 року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію і гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року публічне
акціонерне товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за спожиту теплову енергію і
гаряче водопостачання, посилаючись на
те, що вони надають послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води до будинку
АДРЕСА_1, у якому відповідачу на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.

Позивач посилаючись на те, що ОСОБА_3
споживає надані ними послуги, однак не
проводить їх оплату в повному обсязі, в
зв'язку з чим станом на 01.01.2014 року має
заборгованість в сумі 8798 грн. 55 коп. за
період з 01.08.2000 року по 01.01.2014 рік, просив
стягнути зазначену ним заборгованість
та понесені ним судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 12 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Херсонська теплоелектроцентраль»
суму заборгованості за спожиту
теплову енергію і гаряче
водопостачання, за період з 01.04.2008 року
по 01.01.2014 року, в сумі 6350,88 грн. та
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено у
зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
у зв'язку із пропуском строку позовної
давності, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

У письмових запереченнях на подану
апеляційну скаргу публічне акціонерне
товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» її доводів не
визнало та просило їх відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що публічне
акціонерне товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» надає послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води у тому числі і
до будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1,
має у позивача відкритий особовий
рахунок НОМЕР_1, згідно якого ведеться
облік розрахунків за надані послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

За даними картки особового рахунку
ОСОБА_3 станом на 01.01.2014 року має
заборгованість за надані послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води в сумі 8798 грн. 55
коп., яка утворилася з 01.08.2000 року по
01.01.2014 року (а.с. 09 - 10).

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону
України «Про житлово - комунальні
послуги» послуги з централізованого
опалення та постачання гарячої води
віднесені до житлово - комунальних
послуг.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
житлово - комунальні послуги» плата за
житлово - комунальні послуги
нараховується щомісячно.

Відповідно до ст.257 ЦК України позовна
давність встановлюється у три роки.

Згідно п. 4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_3
заявив клопотання про застосування до
спірних правовідносин наслідки спливу
позовної давності (а.с. 21).

Матеріали справи свідчать про те, що
публічне акціонерне товариство
«Херсонська теплоелектроцентраль»
звернулося до суду з позовною заявою
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги за період з 01.08.2000
року по 01.01.2014 року лише 28.03.2014 року,
тобто з пропуском строку позовної
давності.

Однак, 31 березня 2011 року Дніпровський
районний суд м. Херсона видав судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_3 5375,04 грн.
за спожиту теплову енергію і гаряче
водопостачання, який 18.04.2011 року
ухвалою цього суду, за заявою ОСОБА_3
скасовано, що свідчить про переривання
позовної давності позивачем.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив із того, що ОСОБА_3 є
споживачем комунальних послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, оплату яких здійснював
не в повному обсязі у зв'язку з чим має
заборгованість у сумі 8798,55 грн. за
період з 01.08.2000 року по 01.01.2014 року, з
врахуванням того, що строк позовної
давності перервано 31.03.2011 року судовим
наказам про стягнення заборгованості
за комунальні послуги, дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог в межах
строку позовної давності, а саме за
період з 01.04.2008 року по 01.01.2014 рік у
розмірі 6350,88 грн.

Обставини, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
висновків суду щодо цього, апеляційна
скарга не містить, тому доводи
апеляційної скарги, як такі, що
висновки суду не спростовують
підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що суд першої інстанції вирішуючи
спір не звернув уваги на положення ст.
264 ЦК України за якою строк позовної
давності переривається у разі
пред'явлення позову, а заява про видачу
судового наказу такою не є, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
наказне провадження є самостійним і
спрощеним видом судового провадження у
цивільному судочинстві при розгляді
окремих категорій справ, у якому суддя
в установлених законом випадках за
заявою особи, якій належить право
вимоги, без судового засідання і
виклику стягувача та боржника на
основі доданих до заяви документів
видає судовий наказ, який є особливою
формою судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстави для його скасування чи
зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: