У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на заочне рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 18 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 18 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Омега банк», товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор плюс»,
про припинення кредитного договору та
договору іпотеки,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3,
сібіковський О.А. звернулись до суду із
позовом про припинення кредитного
договору № 1701/1206/88-015 від 12
грудня 2006 року з додатковою угодою № 1
до кредитного договору від 13 травня 2008
року та іпотечного договору
№ 1701/1206/88-015-Z-1, які укладені між
ОСОБА_3 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк», мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
помер. Вказували, що після смерті
ОСОБА_3 вони звернулись до банку із
повідомленням про смерть позичальника
та просили вирішити питання щодо
подальшої сплати кредиту, проте
відповіді не отримали. Лише у жовтні 2011
року на ім'я померлого ОСОБА_3 надійшов
лист ПАТ «Сведбанк» про
ліквідацію банку та необхідність
продовження здійснення платежів за
договором. 04 жовтня 2010 року позивачі
отримали свідоцтво про право на
спадщину, також нотаріусом на адресу
банку було направлено повідомлення про
видачу свідоцтв про право власності на
спадщину після ОСОБА_3

У січні 2013 року на ім'я ОСОБА_3 надійшов
лист ТОВ «Кредитні
ініціативи» з повідомленням про
кредитну заборгованість останнього. У
листі також зазначалось, що згідно
договору від 28 листопада 2012 року ПАТ
«Сведбанк» відступило право вимоги за
кредитним договором ТОВ «ФК «Вектор
Плюс», яке в свою чергу за договором
факторингу від 28 листопада 2012 року
відступило право вимоги за кредитним
договором ТОВ «Кредитні ініціативи». 10
березня 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулось до ОСОБА_2 із
заявою-претензією про сплату
заборгованості за кредитним договором.
Посилаючись на те, що ПАТ «Сведбанк» не
звернулось до спадкоємців ОСОБА_3 в
установлений законом строк,
правовідносини за кредитним договором
та договором іпотеки припинені до
укладення договору факторингу, просили
позов задовольнити.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 18
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 18 квітня 2014 року, позов
задоволено.

Визнано припиненим кредитний договір
№ 1701/1206/88-015 від 12 грудня 2006
року з додатковою угодою № 1 до
кредитного договору від 13 травня
2008 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк».

Визнано припиненим іпотечний договір
№ 1701/1206/88-015-Z-1 від 12 грудня 2006
року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк».

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» просить скасувати судові
рішення першої й апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення про відмову у
позові, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, вірно виходив із
обґрунтованості позову, оскільки ПАТ
«Сведбанк» було пропущено,
встановлений ст. 1281 ЦК України, строк
звернення із вимогою до спадкоємців
ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Омега банк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор плюс»,
про припинення кредитного договору та
договору іпотеки, за касаційною
скаргою на заочне рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
18 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 18 квітня
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак