Справа № 346/2181/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

У складі: головуючого судді
Димашка В.П.

За участі секретаря
Гайової Г.Ф.

Представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Коломия цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог ОСОБА_4, про захист
прав власника шляхом звільнення
приміщення та стягнення моральної
шкоди,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернулася з позовом, в якому
просила зобов»язати ОСОБА_3 звільнити
кімнату, площею 13,5 кв. м. квартири
АДРЕСА_1 та не чинити їй перешкоди в
користування кімнатою. Стягнути із
ОСОБА_3 на її, ОСОБА_2 користь 45000 грн.
моральної шкоди та судові витрати,
згідно представлених квитанцій.

Вимоги мотивувала тим, що їй належить
на праві власності 23/200 частки квартири
АДРЕСА_1, 23/200 належить на праві
власності її брату ОСОБА_4, на підставі
договору купівлі продажу, посвідченого
05 вересня 2005 року приватним нотаріусом
Коломийського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстром 1-76 та
зареєстрованого у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно 2 листопада
2011 року, реєстраційний номер 11913557.

Згідно даного договору площа квартири,
що є у її спільній частковій власності
і її брата становить 13,5 кв.м., тобто у
їхній власності є одна кімната
квартири АДРЕСА_1.

05 листопада 2007 року від її імені
посвідчено приватним нотаріусом
Коломийського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 довіреність, якою вона
уповноважила ОСОБА_4 управляти та
розпоряджатися її часткою квартири.

А тому ОСОБА_4 уклав договір оренди із
відповідачкою ОСОБА_3 на три роки.

Відповідачка в приміщенні влаштувала
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», хоча
приміщення належить до житлового
фонду, а тому використовує приміщення
не за призначенням.

Довіреність брату вона видала
терміном на три роки і дійсна
довіреність була до 5 листопада 2010 року.
А тому з 5 листопада 2010 року ОСОБА_4 не
вправі був розпоряджатися її
власністю.

Вона звернулася до відповідачки
ОСОБА_3 і запропонувала, щоб вона уклала
із нею договір оренди, або звільнила
приміщення, так як вона є власником, а
відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Однак відповідачка не бажає із нею
укласти договір оренди і не звільняє
приміщення, власником якого є вона.

На протязі 2012 року вона неодноразово
підходила до відповідачки, але вона
взагалі не бажає із нею розмовляти.

В лютому 2013 року вона в черговий раз
підійшла до відповідачки і попросила
звільнити приміщення, однак
відповідачка із нею розмовляти не
побажала і письмове попередження взяти
відмовилася.

Вона є власником 23/200 часток квартири. А
тому вправі користуватися своєю
власністю на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним, в той же час
відповідач чинить їй перешкоди у
здійсненні права власності, не бажає
звільнити приміщення.

Відповідач використовує приміщення,
всупереч її волі. Вона договору оренди
із відповідачем не укладала і ніхто від
її імені не наділений правом укладати
договір.

Не дивлячись, що вона неодноразово
попереджувала відповідача, що вона
власник і вимагає, або укласти із нею
договір оренди, а у разі відмови -
звільнити приміщення, до цього часу
відповідач користується її власністю,
всупереч її волі.

Вона намагалася з братом поговорити,
щоб він вжив заходів до звільнення
приміщення, так як з його згоди
відповідач користується приміщенням, а
вони співвласники і відповідно до ст. 358
ЦК України без її згоди він не вправі
розпоряджатися майном, що є у них на
праві спільної часткової власності.

Однак він ухиляється від зустрічі із
нею і жодних дій не вчиняє з приводу
звільнення приміщення. Діями
відповідачки їй завдано моральну
шкоду.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв»язку з протиправною поведінкою щодо
неї, у душевних стражданнях, яких
зазнала у зв»язку із пошкодженням
майна.

Відповідачка користується її
власністю, всупереч її волі, нищить її
власність. На протязі п»яти років
користування її приміщенням, їй не
заплачено жодної копійки орендної
плати.

На її неодноразові звернення до
відповідачки, щоб звільнила
приміщення, жодної реакції, і крім
принижень вона нічого не може вирішити
з відповідачкою. А тому вважає, що їй
завдано моральну шкоду в сумі 45000 грн.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2
підходила до чоловіка позивачки ОСОБА_8
і просила щоб він із дружиною звільнили
приміщення, або розрахувалися з нею за
нього. ОСОБА_3 є підприємець, а
займається магазином в якому торгують
ковбасними виробами її чоловік.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що позивач разом
з ним заходила в магазин де продають
ковбаси, де вона хотіла поговорити з
власником, там була продавець, та ще
якийсь мужчина, але він його не знає.
Ніхто з нею не хотів говорити, і він
пішов геть а вона залишилася, а через
деякий час вийшла.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона була
свідком того, що зимою в лютому 2013 року
позивач ОСОБА_2 підходила до ОСОБА_3 та
просила звільнити приміщення магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» що в АДРЕСА_1. Вона
говорила усно, та намагалася вручити
документи, яка від їх отримання
відмовилася. ОСОБА_3 сказала,що
приміщення звільняти не буде, і ніяких
документів теж брати не буде. На даний
час магазин дальше працює. Їй відомо що
спірне приміщення належить позивачці
та її брату ОСОБА_11.

Допитана в якості свідка позивач
ОСОБА_2 пояснила, що вона неодноразово
на протязі 2012 та 2003 років говорила з
відповідачем на рахунок того, щоб та
звільнила належну їй та її брату
частину приміщення по АДРЕСА_1, в якому
відповідач розмістила магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1». Відповідач орендує
приміщення близько п'яти років. Вона
давала брату на три роки ОСОБА_11
довіреність на укладення ним договору
оренду належного їх приміщення. Брат
платив оренду з 2007 року по 2010 рік, а
потім перестав. Термін довіреності
вийшов у 2010 році. Вважає, що відповідач
безпідставно на даний використовує
вказане приміщення. Відповідач
відповіла їй, що з нею ніяких справ не
мала а тому звільняти не буде. Вона раз
вручила відповідачці претензію про
звільнення приміщення чи укладення
договору оренди. На час розгляду справи
між нею та відповідачкою була спроба
мирового врегулювання, вона мала
бажання викупити її частину
приміщення, але відповідачка перестала
іти на контакт, мирове вирішення спору
не відбулося.

Моральна шкода її проявилася в тому, що
вона могла б у своєму приміщення чимось
займатися, вона з приводу дій
відповідача перенесла моральні
страждання. Нищиться її власність, і з
вини відповідачки ОСОБА_3 вона не може
розпоряджатися своїм майном.

Представник позивача позов підтримала
та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася повторно, хоча про час та
місце розгляду справи була повідомлена
у порядку передбаченому законом.

Третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
порядку передбаченому законом.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника та свідків, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу 23/100 частини квартири
від 05 вересня 2005 року посвідченого
приватним нотаріусом Коломийського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 і
зареєстрованого у реєстрі за № 1-76
укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 і
ОСОБА_2, останні купили у ОСОБА_12 в
рівних частинах 23/100 частини квартири
АДРЕСА_1.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав, обласного комунального
підприємства «Коломийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації» від
02.11.2011 року за № 31887675 квартира АДРЕСА_1,
належить на праві приватної спільної
часткової власності по 23/200 частині
ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

ОСОБА_2 направлялась претензія про
звільнення частини приміщення та
сплати нанесених їй матеріальних і
моральних збитків підприємцю - ОСОБА_3,
що підтверджується листом - претензією
від 03.01.2013 року.

Згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об»єкта нерухомого
майна від 27.07.2013 року за № 6993807, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано право приватної
спільної часткової власності на 23/200 за
ОСОБА_2, та на 23/200 за ОСОБА_4.

На підставі наведеного, беручи до уваги
пояснення свідка ОСОБА_10 та допитаної в
якості свідка позивачки ОСОБА_2 суд
вважає, що відповідач чинить позивачу
перешкоди у здійсненні права
власності, не бажає звільнити спірне
приміщення, та використовує його без
відповідної правової підстави, у
зв'язку з чим слід зобов»язати
відповідача ОСОБА_3 звільнити кімнату
площею 13.5 кв. метрів АДРЕСА_1, та не
чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні
вказаною кімнатою.

Заподіяна відповідачем моральна шкода
ОСОБА_2 полягає у душевних стражданнях,
яких зазнала вона у зв»язку з
протиправною поведінкою щодо
користування її майном всупереч її
волі.

Визначаючи розмір заподіяної
моральної шкоди суд враховує
тривалість та інтенсивність моральних
страждань позивача та враховуючи
вимоги розумності та справедливості,
вважає, що позов в частині стягнення
моральної шкоди необхідно
задовольнити частково.

Необхідно також стягнути з відповідача
понесені позивачкою судові витрати,
які складаються з 229 грн. 40 коп. судового
збору, та 1000 грн. потрачених на надання
правової допомоги, які підтверджується
квитанціями.

На підставі наведеного, та керуючись
ст.ст. 16, 23, 319, 321, 358, 383, 386, 391, 1167 ЦК
України, ст.ст. 213-215, 223-228, 294 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити кімнату
площею 13.5 кв. метрів АДРЕСА_1, та не
чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні
вказаною кімнатою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000
грн. моральної шкоди, та судові витрати,
229 грн. 40 коп. судового збору, та 1000 грн.
потрачених на надання правової
допомоги.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення через
Коломийський міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя: Димашок В. П.