Справа № 297/845/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Берегівської міської ради про
визначення частки померлого у
спільному майні та визнання права
власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися із позовом
до виконкому Берегівської міської ради
про визначення частки померлого у
спільному майні та визнання права
власності на частину квартири
вказавши, що квартира АДРЕСА_1, належала
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло. У
приватизації квартири брали участь
троє осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, однак
квартира передавалась у спільну
сумісну власність, тому частки кожного
з осіб, які брали участь у приватизації
не були визначені. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла та після її смерті
відкрилася спадщина на належну їй
частку в квартирі, яку успадкував за
законом ОСОБА_2, оскільки чоловік
померлої ОСОБА_1 відмовився від
прийняття спадщини на користь сина.
Однак у зв'язку з тим, що частки в
квартирі не були визначені, тому
позивачі позбавлені можливості
оформити спадщину за померлою, а також
право власності на квартиру.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, подали до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримали
та просили справу розглянути без їх
участі (а.с. 20, 22).

Представник відповідача виконкому
Берегівської міської ради в судове
засідання не з'явився, згідно поданого
листа проти позову не заперечив та
просив суд розглянути справу без
участі представника відповідача (а.с.
21).

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Статтею 368 ч. 1 ЦК України встановлено,
що спільна власність двох або більше
осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною
сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
(будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Статтею 370 ч. 2 ЦК України встановлено, у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
належала ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності, згідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 30.12.1994 року (а.с. 9), у приватизації
квартири брали участь померла
ОСОБА_3 та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.
8,12), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10),
у зв'язку з тим, що частки у спільній
сумісній власності на квартиру не були
визначені, нотаріус відмовила в
оформленні спадщини за померлою (а.с.
11).

Оскільки визнання позову відповідачем
виконкомом Берегівської міської ради
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд на підставі ст. 174 ЦПК України
прийняв визнання позову виконкомом
Берегівської міської ради.

За таких обставин позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 слід задовольнити та визначити
частки у квартирі, а також встановити
право власності позивачів на 1/3 частки
квартири кожного з них.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК
України, ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України,
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»,

р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
в квартирі АДРЕСА_1, є рівними і кожна з
них складає 1/3 частини квартири.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Гал Л. Л.