рішення

іменем України

04 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Касьяна О.П., Ступак О.В.,Попович О.В.,
Штелик С.П.,розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Кам'янка-Бузької міської ради в особі
міського голови Омеляна Олега
Ярославовича, Комунального
підприємства «Кам'янкаводоканал»,
треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про
визнання розпоряджень міського голови
від 28 грудня 2012 року № 129 та від 2
січня 2013 року № 1 незаконними та
поновлення на роботі, за касаційною
скаргою Кам'янка-Бузької міської ради
на рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 02 серпня 2013
року та рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
незаконними та скасувати
розпорядження міського голови Омеляна
О.Я. від 28 грудня 2012 року № 129 про його
звільнення з посади директора КП
«Кам'янкаводоканал» та від 2 січня 2013
року № 1 про призначення на цю посаду
ОСОБА_8, поновити його на роботі.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що 30 березня 2006 року
за контрактом був прийнятий на посаду
директора КП Кам'янка-Бузького
водопровідно-каналізаційного
господарства, яке передано у власність
Кам'янка-Бузької міської ради.

01 серпня 2007 року між ним та
Кам'янка-Бузькою міською радою
укладено контракт до 31 грудня 2012 року.

28 грудня 2012 року міський голова видав
розпорядження № 129 «Про звільнення з
посади директора КП
«Кам'янкаводоканал» ОСОБА_6» з 31
грудня 2012 року, а 02 січня 2013 року видав
розпорядження про призначення на цю
посаду директора ОСОБА_8

Вважає, що звільнення проведено
незаконно, а дії міського голови
суперечать вимогам чинного трудового
законодавства, просив задовольнити
позов.

02 серпня 2013 року рішенням
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області позов ОСОБА_6
задоволено.

03 грудня 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Львівської
області рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково.

Визнано протиправним розпорядження
голови Кам'янка-Бузької міської ради
від 28 грудня 2012 року № 129 «Про
звільнення з посади директора
КП «Кам'янкаводоканал» ОСОБА_6»
та поновлено позивача на роботі на
посаді директора КП
«Кам'янкаводоканал» з 31 грудня 2012 року.

У задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі Кам'янка-Бузька
міська рада просить скасувати рішення
суду першої інстанції та рішення
апеляційного суду, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що між
сторонами укладено строковий трудовий
договір, дія якого завершилася 31 грудня
2012 року, тоді як згідно із записом у
трудовій книжці позивача звільнено з 03
січня 2013 року за закінченням дії
трудового договору, отже під час
звільнення позивача відповідачем не
було додержано порядку його
звільнення, тому розпорядження видано,
а звільнення проведено незаконно, що є
підставою для поновлення позивача на
роботі.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове про часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив з того, що
після зміни власника підприємства,
директором якого був позивач, дія
контракту від 30 березня 2006 року,
укладеного між позивачем та
Кам'янка-Бузькою міською радою в особі
голови районної ради Марухняка В.М., не
була припиненою, а тому відповідач не
міг укладати з позивачем новий
контракт 1 серпня 2007 року, не припинивши
дію попереднього.

Оскільки по закінченню строку дії
цього контракту 30 березня 2011 року жодна
із сторін не ставила вимогу про
припинення трудових відносин, трудовий
договір став безстроковим, а
звільнення позивача з роботи з
посиланням на закінчення строку дії
трудового договору - незаконним, що є
підставою для визнання протиправним
розпорядження про звільнення позивача
та поновлення його на роботі.

Проте погодитися з такими рішення суду
першої та апеляційної інстанцій не
можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 30 березня 2006
року Кам'янка-Бузька міська рада в
особі голови районної ради Марухняка
В.М. та ОСОБА_6 уклали контракт, за яким
позивача призначено на посаду
директора Комунального підприємства
«Кам'янка-Бузьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» терміном з 30 березня 2006
року по 30 березня 2011 року.

05 січня 2007 року рішенням
Кам'янка-Бузької районної ради № 16
передано цілісний майновий комплекс КП
«Кам'янка-Бузьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» зі спільної власності
територіальних громад
Кам'янка-Бузького району у комунальну
власність територіальної громади
м. Кам'янка-Бузька.

У зв'язку із цим 01 серпня 2007 року між
позивачем та виконавчим комітетом
Кам'янка-Бузької міської ради в особі
міського голови Владики М.Ю.
укладено контракт терміном з 1 серпня
2007 року по 31 грудня 2012 року, за яким
ОСОБА_6 призначено на посаду директора
КП «Кам'янкаводоканал».

28 грудня 2012 року розпорядженням голови
Кам'янка-Бузької міської ради № 129
ОСОБА_6 звільнено з посади КП
«Кам'янкаводоканал» з 31 грудня 2012 року
та покладено виконання обов'язків
директора цього підприємства на
головного інженера ОСОБА_9 з 1 січня 2013
року.

02 січня 2013 року розпорядженням голови
Кам'янка-Бузької міської ради № 1
ОСОБА_8 призначено директором КП
«Кам'янкаводоканал» з 2 січня 2013 року.

У цей же день позивач видав наказ про
відрядження себе як директора КП
«Кам'янкаводоканал» до м. Львова на 1
день.

03 січня 2013 року наказом № 1 виконавчого
комітету Кам'янка-Бузької міської ради
ОСОБА_6 звільнено з посади директора
КП «Кам'янкаводоканал» за
закінченням терміну дії контракту за
п. 2 ст. 36 КЗпП України.

За змістом ч. 3 ст. 21 КЗпП України
особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 36 КЗпП України
підставою для припинення трудового
договору є закінчення строку, крім
випадків, коли трудові відносини
фактично тривають і жодна із сторін не
поставила вимогу про їх припинення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
дав належної оцінки обставинам справи
та не врахував того, що контракт,
укладений між позивачем та
відповідачем, припинив свою дію 31
грудня 2012 року, у зв'язку з чим позивач
з цього часу був звільнений з роботи за
п. 2 ст. 36 КЗпП України, яке проведено з
дотриманням вимог чинного трудового
законодавства, і підстави для
поновлення позивача на роботі
відсутні.

Апеляційний суд, пославшись на те, що
дія попереднього контракту не
припинилась, оскільки жодна із сторін
не ставила вимогу про припинення
трудових відносин, не врахував, що
діючим законодавством передбачено
встановлення строку дії контракту і
воно не містить заборони на
переукладення контракту на новий строк
до закінчення строку дії попереднього.

Посилання апеляційного суду на те, що
сторони не мали права на переукладення
нового контракту не ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах діючого
законодавства.

Отже, сторони мали право укласти інший
контракт, а відповідач по закінченню
строку його дії правомірно звільнив
позивача з роботи і його права не
порушені, що є підставою для відмови у
задоволенні позову.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення суду першої інстанції та
рішення апеляційного суду скасувати,
як такі, що ухвалені з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, як передбачено ст. 341 ЦПК України,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 341, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу Кам'янка-Бузької
міської ради задовольнити частково,
рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 02 серпня
2013 року та рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 03 грудня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6 -
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

О.В. Попович

О.В. Ступак

С.П. Штелик