Справа № 379/612/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року
Таращанський районний суд
Київської області
в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Таращанської міської ради Київської
області про визнання права власності
на 1/6 частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом і просить суд визнати за нею
право власності за набувальною
давністю на 1/6 частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1,
загальною площею 58,7 кв.м., вартістю 39269
грн. (вартістю 1/6 частини житлового
будинку - 6544,84 грн.).

В судове засідання позивачка не
з'явилася, про час, день та місце
розгляду справи належним чином
повідомлена, причини неявки суд не
повідомила, проте в наданій до суду
позовній заяві просить розглядати
справу без її участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
не фіксувати технічними засобами
судовий розгляд даної справи.

Представник позивача також в судове
засідання не з'явився, про час, день та
місце розгляду справи належним чином
повідомлений, причини неявки суд не
повідомив, проте надав до суду заяву, в
якій просить розглядати справу без
його участі, як представника позивача,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить не фіксувати
технічними засобами судовий розгляд
даної справи.

Представник відповідача Таращанської
міської ради Київської області в
судове засідання не з'явився, про час,
день та місце розгляду справи належно
повідомлений, причини неявки не
повідомив, але надав до суду заяву, в
якій просить розглянути справу без
участі представника міської ради та
без фіксування технічними засобами
судового розгляду справи, позов визнає
в повному обсязі, заперечень не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином через опублікування оголошення
про виклик до суду в газеті «Урядовий
Кур'єр», що відповідає положенням ч. 9
ст. 74 ЦПК України, причини неявки не
повідомив, заяви про розгляд справи у
його відсутність до суду не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 26 лютого 1999 року
ОСОБА_4 зробила заповідальне
розпорядження, відповідно до якого все
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося і взагалі все те, що
буде належати їй на день смерті і на що
вона за законом матиме право ( в т. ч.
житловий будинок, розташований за
адресою АДРЕСА_1 - заповідає в рівних
частинах своїм дочкам: ОСОБА_1 та
ОСОБА_5. Даний заповіт було посвідчено
державним нотаріусом Таращанської
державної нотаріальної контори та
зареєстровано в реєстрі за № 416.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки
ОСОБА_4. На момент її смерті заповіт від
26 лютого 1999 року не був скасований.
Спадкоємцем за заповітом на спадкове
майно є позивач - ОСОБА_1, а також її
сестра ОСОБА_5, яка відмовилася від
прийняття спадщини за заповітом на
користь ОСОБА_1. Тому позивачка є єдиною
спадкоємицею за заповітом після
померлої ОСОБА_4. Інших спадкоємців, які
претендують на майно спадкодавця за
законом та заповітом немає.

В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК
України) шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини позивачка подала
заяву до Таращанської районної
державної нотаріальної контори
Київської області про прийняття
спадщини. 03 лютого 2009 року державним
нотаріусом Таращанської районної
державної нотаріальної контори
Київської області на ім'я позивачки
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після померлої
ОСОБА_4, відповідно до якого вона
отримала у спадщину 5/6 частини
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, що належали померлій ОСОБА_4 на
підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого державним нотаріусом
Таращанської районної державної
нотаріальної контори Київської
області 19 липня 1989 року за реєстровим №
1319 та зареєстровано у Білоцерківському
бюро технічної інвентаризації
Київської області 17 серпня 1989 року,
Договору купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Таращанської
районної державної нотаріальної
контори Київської області 13 квітня 1991
року за реєстровим № 1-431 та
зареєстрованого у Білоцерківському
бюро технічної інвентаризації
Київської області 18 квітня 1991 року, за
реєстровим № 1634 та записаних у
реєстрову книгу № 7 (реєстраційний №
29547273).

З 09.12.1966 року співвласником 1/6 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 є
відповідач ОСОБА_2 та після отримання
ним в 1966 році у спадщину 1/6 частини
житлового будинку він жодного дня не
проживав у даному будинку та взагалі до
нього не з'являвся.

З 1991 року мати позивачки ОСОБА_4
неодноразово зверталася до різних
інстанцій з приводу купівлі у ОСОБА_2
його частки у житловому будинку, проте
оскільки ОСОБА_2 змінив своє місце
проживання до Російської Федерації
дане питання не було вирішено. Крім
того, з часу проживання в житловому
будинку ОСОБА_4 за власні кошти
переобладнала вищевказаний житловий
будинок, зокрема переобладнала кладову
в кухню, а кухню переобладнала в
житлову кімнату та побудувала сарай,
розміром 10,5м. х 3,55 м., що стверджується
витягом з рішення засідання виконкому
міської ради народних депутатів
Київської області № 89 від 08.09.1989 року.
Також вона проводила, як поточний, так і
капітальний ремонт житлового будинку,
зокрема змінила дах, паркан, встановила
нові вікна, двері, обклала будинок
цеглою, зробила фундамент та провела в
будинок опалення, газ, воду і
каналізацію, тобто ОСОБА_4 проживала в
житловому будинку, розташованому в
АДРЕСА_1, утримувала його в належному
стані, сплачувала комунальні послуги,
податок на земельну ділянку, тобто
використовувала його понад 20 років, що
стверджується актом обстеження
житлово-побутових умов, складеним
20.03.2014 року депутатом Таращанської
міської ради Київської області
Розпутнім М.О..

З моменту смерті матері ОСОБА_4 та
набуття права власності на 5/6 частин
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 позивачка більше п'яти років
утримує весь житловий будинок в
належному стані, сплачувала всі
комунальні послуги, податок на
земельну ділянку, проводить як
косметичні, так і капітальні ремонти,
що стверджується актами обстеження
житлово-побутових умов, складених за
період 2009-2014 роки депутатом
Таращанської міської ради Київської
області Розпутнім М.О..

Вказані обставини встановлено з
матеріалів справи, вивчених в судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ст. 328 ЦК України та Закону
України «Про власність», громадяни
України мають право мати у приватній
власності майно, право власності
набувається на підставах, які не
суперечать вимогам Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК
України. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
набувається за рішенням суду.

В силу п. 8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності ЦК України, тобто
з 01.01.2001 року.

Таким чином, з досліджених в суді
обставин вбачається, що мати позивачки
ОСОБА_4 більше 10 років тому назад
добросовісно заволоділа нерухомим
майном - житловим будинком по АДРЕСА_1,
відкрито та безперервно ним володіла, а
після її смерті продовжує володіти та
користуватися вищевказаним житловим
будинком її дочка - позивачка по даній
справі ОСОБА_1, тому вона, згідно ст. 344
ЦК України має право на вищевказане
майно і це право у неї виникло за
набувальною давністю, яке за нею
визнається на підставі судового
рішення, оскільки відповідно із ст. 392
ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України
передбачено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб та визначити
обсяг спадщини, що має спадкуватися за
заповітом, а ст. 1276 ЦК України
передбачено, що якщо спадкоємець за
заповітом або за законом помер після
відкриття спадщини і не встиг її
прийняти, право прийняття належної
йому частки спадщини, крім права
прийняття обов'язкової частки у
спадщині, переходить до його
спадкоємців, а тому суд вважає за
необхідне задовольнити даний позов.

Судові витрати по справі суд залишає за
позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 15, 60, 61, 88, 174, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 344, 392, 397, 1223,
1235, 1236, 1268-1270 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на 1/6 частину
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, загальною площею 58,7 кв.м.,
вартістю 39269 грн. (вартістю 1/6 частини
житлового будинку - 6544,84 грн.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
Бойко М. Г.