НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6210/13-ц
№ 2/183/727/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого-судді
Дубовенко І.Г.

при секретареві
Гончаровій С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Новомосковську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Новомосковської
районної державної адміністрації про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до
Новомосковської районної державної
адміністрації про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 11
листопада 2008 року, укладеного між
Новомосковською РДА та нею, площею 1,4 га
під будівлями бази відпочинку на
території Орлівщинської сільради
Новомосковського району
Дніпропетровської області кадастровий
№ :03:044:0003.

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що 11 листопада 2008 року, між
Новомосковською РДА та нею було
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 1,4 га під будівлями бази
відпочинку на території Орлівщинської
сільради Новомосковського району
Дніпропетровської області кадастровий
№ :03:044:0003, строком на 49 років.

22.07.2013 року позивач, відповідно до вимог
ст.. 651 ЦК України - звернулася до
відповідача із заявою про розірвання
договору оренди земельної ділянки,
посилаючись на те, що зазначена
земельна ділянка нею орендувалася у
зв'язку з придбанням в бази відпочинку
«Дубравка», розташованої на ній.
Придбана нею ця база за кредитним
договором з АКБ «Форум» від 31.07.2007 року,
з яким одночасно був укладений
іпотечний договір, предметом іпотеки
за яким є зазначена база відпочинку,
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Постановою державного виконавця
Бабушкінського відділу ДВС
Дніпропетровського МУЮ від 22.05.2013 року
за ВП № 38079820 було накладено арешт на
усе майно ОСОБА_1 в тому числі і на
зазначену базу відпочинку. Тому
посилаючись на вимоги ст..ст. 1, 3, 33 ЗУ
«Про іпотеку», з урахуванням того, що
належне їй майно - база відпочинку, що
знаходиться на орендованій у
Новомосковській РДА земельній ділянці
- арештована та є предметом іпотеки,
іпотеко держателем є не вона, а банк -
просила розірвати зазначений договір
оренди.

В судове засідання сторони не звилися.
Представник позивача надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Предсавником відповідача також подана
заява про розгляд справи за
відсутності їхнього представника,
позовні вимоги не визнають, надали
заперечення в яких, посилаючись на те,
що до сьогодні позивач залишається
власником бази відпочинку «Дубравка»,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці
кадастровий номер № :03:044:0003, що
нею орендована, а тому підстави для
розірвання договору оренди - відсутні.

У зв'язку з неявкою осіб, що беруть
участь у справі, фіксування судового
розгляду за допомогою технічних
засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи в їх сукупності, приходить до
висновку про те, що в задоволенні
позову належить відмовити з огляду на
наступне, а саме.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 - позивач у справі, є власником
бази відпочинку «Дубравка»,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
31.07.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 2965. Цього
ж дня позивачем також був укладений
кредитний договір № 0222/07/03-N з АКБ
«Форум», та іпотечний договір 07-518/07, за
яким позивач передала в іпотеку
зазначене нерухоме майно (а.с. 19-25).

11 листопада 2008 року між сторонами у
справі було укладено договір оренди
земельної ділянки, площею 1,4 га під
будівлями бази відпочинку «Дубравка»,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на
території Орлівщинської сільради
Новомосковського району
Дніпропетровської області кадастровий
№ :03:044:0003 строком на 49 років.
Договір посвідчено приватним
нотаріусом Новомосковського РНО
Дніпропетровської області ОСОБА_4 за
реєстровим № 959, зареєстрований
Новомосковським відділом ДРФ ЦДЗК
12.11.2008 року. Що також підтверджується
витягом з державного реєстру
правочинів, кадастровим планом, актом
встановлення меж земельної ділянки,
кресленням, актом прийому - передачі
(а.с. 7-15).

19.07.2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про дострокове
розірвання зазначеного договору
оренди, посилаючись на відсутність
коштів для проведення орендної плати
за землю (а.с. 16-17).

За вих. № 1825/13-10 від 29.07.2013 року
відповідачем повідомлено позивача про
те, що вони не надають згоди на
дострокове розірвання договору оренди
земельної ділянки, оскільки на ній
розташована база відпочинку, яка
належить позивачеві (а.с. 18).

Позивач в своєму позові посилається на
те, що у зв'язку із накладенням арешту
на її майно ВДВС Бабушкінського МРУЮ, в
тому числі і на базу відпочинку
«Дубравка», розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 - зазначена база відпочинку не
належить їй на праві власності,
оскільки є предметом іпотечного
договору та власністю іпотеко
держателя.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Крім того, відповідно до ст. 120 ЗК
України, якщо жилий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Таким чином, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування.

Згідно ст. 141 ЗК України підставами
припинення права користування
земельною ділянкою, серед інших, є
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Також, ст. 31 ЗУ «Про оренду землі»
встановлено, що договір оренди
припиняється в разі набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці.

За вимогами ст. 7 ЗУ України «Про оренду
землі» - до особи, якій перейшло право
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій земельній ділянці, також,
переходить право оренди на цю земельну
ділянку. Договором, який передбачає
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду,
припиняється договір оренди земельної
ділянки в частині оренди попереднім
орендарем земельної ділянки, на якій
розташований такий житловий будинок,
будівля або споруда.

Відповідно до ст.ст. 5, 9 ЗУ «Про іпотеку»
предметом іпотеки може бути об'єкт
нерухомого майна, який належить
іпотекодавцю на праві власності.
Іпотекодавець має право володіти та
користуватись предметом іпотеки
відповідно до його цільового
призначення, якщо інше не встановлено
цим Законом. При користуванні
предметом іпотеки іпотекодавець
повинен не припускати погіршення
стану предмета іпотеки та зменшення
його вартості понад норми його
звичайної амортизації (зносу).
Іпотекодавець має право одержувати
від предмета іпотеки продукцію, плоди
і доходи, якщо інше не встановлено
іпотечним договором. Іпотекодавець має
право виключно на підставі згоди
іпотекодержателя: зводити, знищувати
або проводити капітальний ремонт
будівлі (споруди), розташованої на
земельній ділянці, що є предметом
іпотеки, чи здійснювати істотні
поліпшення цієї земельної ділянки;
передавати предмет іпотеки у наступну
іпотеку; відчужувати предмет іпотеки;
передавати предмет іпотеки в спільну
діяльність, лізинг, оренду,
користування. Іпотекодавець має право
заповідати передане в іпотеку
нерухоме майно. Правочин, який
обмежує право іпотекодавця
заповідати передане в іпотеку нерухоме
майно, є нікчемним.

Аналіз вищевикладеного переконує суд в
тому, що посилання позивача на те, що їй
не належить база відпочинку
«Дубравка», розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, ґка розташована на
орендованій земельній ділянці - не
можуть бути прийняті судом до уваги,
тому як вона і на сьог7одні залишається
власником нерухомого майна, яке
розташоване на земельній ділянці, що
знаходиться у неї в оренді за
оспорюваним договором. Інших підстав
розірвання вищезазначеного договору
оренди земельної ділянки позивачем не
зазначено.

Тому суд приходить до висновку про те,
що позовні вимоги позивача про
розірвання договору оренди є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 3, 5-8, 10-12, 27, 31, 57-61, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Новомосковської районної державної
адміністрації про розірвання договору
оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г.Дубовенко