Справа 206/3310/14-ц
Провадження 2/206/912/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"24" червня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Кушнірчука Р.О.,

при секретарі Гайдук
Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

22 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтував тим, що 19 грудня 2006
року між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк «Приват
Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір
№ б/н, відповідно до якого останній
отримав кредит в розмірі 3 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. У зв'язку з
невиконанням умов договору станом на 30
квітня 2014 року заборгованість
позичальника перед банком становить 17
486,10 гривень, яка складається:
заборгованість за кредитом - 9 883,50 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5 157,16 грн.,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 1 136,58 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 808,86 грн., тому
позивач звернувся з позовом до суду, в
якому просить стягнути з ОСОБА_1 17 486,10
гривень та сплачені ним судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у відсутність їх
представника не заперечуючи проти
ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню із наступних підстав.

Суд встановив, що 19 грудня 2006 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приват Банк» та
ОСОБА_1 був укладений договір № б/н,
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 3 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом (а.с.14-20).

Дотепер відповідач неналежно виконує
свої зобов'язання з повернення кредиту
та сплаті відсотків за ним, в
результаті чого станом на 30 квітня 2014
року заборгованість позичальника
перед банком становить 17 486,10 гривень,
яка складається (5-13):

- заборгованість за кредитом - 9 883,50
грн.,

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5 157,16 грн.,

- заборгованість по комісії
за користуванням кредитом - 1 136,58 грн.,

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.,

- штраф (процентна складова) - 808,86
грн.

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав
відповідачу певні грошові кошти, про що
свідчать матеріали справи, отже,
вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК
України, було укладено.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що відповідач
дотепер неналежно виконує свої
обов'язки з повернення кредиту та
відсотків за ним, таке невиконання
(неналежне виконання) є порушенням її
зобов'язань у розумінні наведеної
норми.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Зважаючи на те, що відповідач неналежно
виконує свої обов'язки за кредитним
договором, що полягає у фактичному
припиненні сплати за ним, суд вважає
правильним звернення до суду з позовом
про дострокове стягнення кредитних
коштів.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу - не здійснювалося.

Таким чином, суд доходить висновку про
те, що позов необхідно задовольнити в
заявлений позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 610, 611, 1054, 1055
Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 88,
169, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» заборгованість за
договором № б/н від 19 грудня 2006 року в
сумі 17 486,10 гривень, яка складається:
заборгованість за кредитом - 9 883,50
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 5 157,16
гривень, заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 1 136,58 гривень,
штраф (фіксована частина) - 500 гривень,
штраф (процентна складова) - 808,86 гривень
та судові витрати у сумі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Головуючий суддя:
Р.О.
Кушнірчук