РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої судді - Заворотної О.Л.

при секретарі - Оніщуку В.В., Шкляруку
М.В., Попіль С.М.

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача--відповідача
ОСОБА_2

представників відповідачів-позивачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської
ради, Хмельницької
житлово-експлуатаційної контори № 1
про визнання членом сім'ї наймача, про
визнання права користування житловою
площею та позовом Хмельницької міської
ради за участю третьої особи на стороні
позивача Хмельницької
житлово-експлуатаційної контори № 1 до
ОСОБА_1 про виселення,

встановив :

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до Хмельницької
міської ради, Хмельницької
житлово-експлуатаційної контори № 1
про визнання членом сім'ї наймача та
визнання права користування житловою
площею, в обґрунтування якого вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6,
колишній чоловік позивачки, з яким вона
проживала без реєстрації шлюбу
АДРЕСА_1. Оскільки договір найму
вказаної квартири був укладений
ОСОБА_6, позивач як член сім'ї наймача
звернулась до відповідачів із заявою
про переоформлення особового рахунку
на себе, проте їй було відмовлено,
оскільки вона не була вселена у вказану
квартиру в установленому порядку, у
зв'язку з чим позивач звернулась до
суду із вказаним позовом.

В серпні 2013 року Хмельницька міська
рада з участю третьої особи на стороні
позивача Хмельницької
житлово-експлуатаційної контори № 1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1
про виселення, в обґрунтування якого
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7,
який був зареєстрований та проживав в
АДРЕСА_3. Відповідач самовільно, без
відповідного ордера зайняла вказану
квартиру, на припис щодо звільнення
помешкання не реагує, у зв'язку із чим
позивач звернувся до суду із вказаним
позовом.

Ухвалою суду від 13.09.2013р. справи
об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні
позивач-відповідач позов підтримала та
просила задоволити в повному обсязі, в
позові Хмельницької міської ради про
виселення відмовити, надала суду
пояснення в яких вказала, що перебувала
із ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі до 1992
року. За час шлюбу ними була отримана
кооперативна квартира по АДРЕСА_4, яку в
подальшому обміняли на квартиру
АДРЕСА_2. В подальшому ОСОБА_6 отримав
квартиру АДРЕСА_5, яку обміняв на
АДРЕСА_3. З 1996 року позивач та ОСОБА_6
проживали разом без реєстрації шлюбу
за вказаною адресою. При цьому місце
проживання позивача було
зареєстровано АДРЕСА_2, оскільки ОСОБА_6
був інвалідом та мав відповідні пільги,
щоб не втратити ці пільги, позивач не
реєструвала своє місце проживання в
спірній квартирі.

Представник позивача-відповідача в
судовому засіданні позов підтримала,
просила задоволити, в задоволенні
позову Хмельницької міської ради
просила відмовити.

Представник відповідача-позивача в
судовому засіданні позов ОСОБА_1 не
визнала, позов до ОСОБА_1 про виселення
підтримала, надала суду пояснення в
яких вказала, що ОСОБА_6 отримав ордер
на квартиру АДРЕСА_3, як одинокий. Після
смерті ОСОБА_6, його колишня дружина,
ОСОБА_1 самоправно зайняла вказану
квартиру. Оскільки ОСОБА_1 не надавався
в установленому порядку ордер, вона має
зареєстроване в установленому законом
місце проживання АДРЕСА_2, тому ОСОБА_1
підлягає виселенню із вказаної
квартири без надання іншого житлового
приміщення.

Представник відповідача Хмельницької
житлово-експлуатаційної контори № 1 в
судовому засіданні позов ОСОБА_1 не
визнав, позов Хмельницької міської
ради підтримав, надав суду пояснення, в
яких вказав, що ордер на квартиру
АДРЕСА_3, виданий ОСОБА_6 12.11.1994р.,
особовий рахунок був відкритий на ім'я
ОСОБА_6, позивач в квартиру не
вселялась, спільне господарство з
ОСОБА_6 не вела, сам ОСОБА_6 ніколи ні
усно ні письмово не давав згоди на
вселення сторонніх осіб і обов'язки по
договору найму квартири ніс особисто
ОСОБА_6

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до розпорядження виконкому
Хмельницької міської ради від 10.11.1994р.
№312-р «Про дозвіл міських та міжміських
обмінів жилих приміщень» дозволено
міський обмін приміщеннями між
громадянами ОСОБА_6, одиноким, проживає
в АДРЕСА_8 та ОСОБА_8, сім'я з трьох
чоловік, проживає в АДРЕСА_3.

Відповідно до ордеру на житлове
приміщення № 352-к від 12.11.1994р. ОСОБА_6
набув право заняття в порядку обміну
приміщення житловою площею 16,5 кв.м., що
складається з 1 кімнати в ізольованій
квартирі АДРЕСА_3. Квартира АДРЕСА_3 не
приватизована і належить до державного
житлового фонду.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано 21
липня 1992р., що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_1.

ОСОБА_1 має зареєстроване місце
проживання з 29.06.2000р. в квартирі
АДРЕСА_2, яка належить на праві
власності сину ОСОБА_7 на підставі
договору дарування від 29.10.2004р.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_9, надали покази в яких
вказали, що ОСОБА_1 з 1996 року проживала
із ОСОБА_6 по АДРЕСА_3

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
показав, що в 2009 році позивач
зверталась до нього з приводу
встановлення душової кабіни в квартирі
АДРЕСА_3.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому
засіданні показали, що ОСОБА_1 з 1996р.
проживала із ОСОБА_6 по вул. Соборній,
про спільне проживання та ведення
спільного господарства знають зі слів
ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_13 в судовому
засіданні показав, що є другом ОСОБА_7,
допомагав його батькам в 1996 році
перевозити меблі з вул. Курчатова на
вул. Соборну, в подальшому декілька
разів заходив до них, що батьки
проживають за вказаною адресою знає зі
слів ОСОБА_7, сина ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
показала, що ОСОБА_1 зверталась до неї з
приводу надання медичної допомогу
ОСОБА_6, а саме ін'єкцій інсуліну.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судовому
засіданні показали, що проживають в
АДРЕСА_2 Свідок ОСОБА_15 показав, що
літом до нього звернулись працівники
жеку щодо підписання акту про
мешканців квартири № НОМЕР_2. Свідок
пояснив, що у вказаній квартирі АДРЕСА_2
жильці проживають, проте особисто він
нікого не знає. З ОСОБА_1 особисто не
знайомий. Свідок ОСОБА_16 показав, що
його дружина ОСОБА_17 в даний час
перебуває на лікуванні за кордоном, але
літом 2013 року вона підписувала акт про
мешканців квартири № НОМЕР_2. На думку
свідка, дружина не зрозуміла що
підписувала, бо була без окулярів, а в
коридорі було темно.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
показав, що приходив в квартиру
АДРЕСА_2, щоб перевірити чи проживає
ОСОБА_1 за вказаною адресою. 12.08.2013р.
складено акт, що на час перевірки
ОСОБА_1 знаходилась з місцем прописки,
який ОСОБА_1 підписала.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Відповідно до статті 61 ЖК України
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її
відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК Української
РСР члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 65 ЖК Української РСР
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї
які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. Таке ж право у разі смерті
наймача або втрати ним права на жиле
приміщення належить будь-якому членові
сім'ї наймача.

Як вбачається з роз'яснень викладених у
пункті 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року № 2
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України
передбачено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно із ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на предмет судового спору
доказуванню підлягали обставини щодо
додержання позивачем вимог
законодавства з приводу заселення у
спірну квартиру, спільного проживання
та ведення спільного господарства з
наймачем квартири, оскільки судовому
захисту підлягає право, набуте в
установленому законом порядку.

Суд критично оцінює покази свідків
ОСОБА_7, який є сином позивачки та
ОСОБА_9, який є сватом позивача. Покази
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ОСОБА_13
надані про обставини, які їм відомі зі
слів позивача та сина позивача, а
покази свідків ОСОБА_14, ОСОБА_10,
свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 не стосуються
предмета доказування.

Надані позивачем фото предметів
домашньої обстановки, а також
гарантійні талоні на побутову техніку,
не підтверджують факту спільного
ведення господарства оскільки
відсутні докази про період його
придбання (товарні або фіскальні чеки
тощо). Позивачем не надано будь-яких
письмових доказів щодо понесених
витрат на утримання спірної квартири,
не здобуто таких доказів і судом.

У відповідності до вимог статей 10, 60 ЦПК
України не доведено, що при вселенні
ОСОБА_1 у спірну квартиру був
дотриманий порядок, передбачений ст. 65
ЖК України, належних доказів, що
позивач вів з ОСОБА_6 спільне
господарство не надано, з письмовою
заявою щодо реєстрації в квартирі за
життя ОСОБА_6 позивач не зверталася.

Судом також встановлено, що позивач
зареєстрована як фізична особа
підприємець з 2006 року, при цьому під час
проведення реєстрації місце
проживання позивачем визначено
АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.

При поданні звітності в ДПІ м.
Хмельницьку ОСОБА_1 зазначалось місце
проживання АДРЕСА_2 (податкова
декларація за 2012 рік).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
реєстрація визначається як внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Реєстрація
місця проживання за заявою особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Тобто не від реєстрації залежить місце
проживання, а громадянин визначаючи
своє постійне місце проживання або
перебування, реєструє його у
встановленому законом порядку.

З урахування вищевикладеного, позовні
вимоги про визнання членом сім'ї
наймача, про визнання права
користування житловою площею
задоволенню не підлягають за
недоведеністю.

Хмельницька міська рада відповідно до
ст.ст. 15, 18 ЖК України здійснює функції
по розпорядженню житловими
приміщеннями комунальної власності та
управління житловим фондом та має
право на захист свого права на
здійснення вказаних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Питання про виселення на підставі ч. 3
ст. 116 ЖК України може ставитися лише у
разі встановлення факту самоправного
зайняття жилого приміщення
(відсутність договору або ордеру, а
також визнання їх недійсними).

25.07.2013р. позивачеві надано припис про
звільнення квартири АДРЕСА_7 в строк 5
днів. Відповідно до акту від 31.07.2013р.
ОСОБА_1 квартиру не звільнила, ключі в
ЖЕК № 1 не передала, двері в квартиру
зачинені.

Оскільки позивачкою не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
набуття нею права користування спірною
квартирою, як члена сім'ї наймача.
Матеріали справи не містять та
позивачкою не надано доказів на
підтвердження того, що нею дотримано
порядок вселення в спірну квартиру, то
позов Хмельницької міської ради
підлягає задоволенню, а позивач
підлягає виселенню із самоправно
займаної квартири АДРЕСА_7 без надання
іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 61, 179, 212, 215 ЦПК,
ст.ст. 15, 18, 58, 61, 64, 65, 106, 109, 116 ЖК України,
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», постановою
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України», суд
-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Хмельницької міської ради,
Хмельницької житлово-експлуатаційної
контори № 1 про визнання членом сім'ї
наймача, визнання права користування
житловою площею - відмовити.

Позов Хмельницької міської ради за
участю третьої особи на стороні
позивача Хмельницької
житлово-експлуатаційної контори № 1 до
ОСОБА_1 про виселення - задоволити.

Виселити ОСОБА_1 із самовільно зайнятої
квартири АДРЕСА_7 без надання іншого
жилого приміщення.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом 10 днів з дня його
проголошення через Хмельницький
міськрайонний суд до апеляційного суду
Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: