Справа № 522/6609/14-ц
Провадження № 2о/522/166/14
У Х В А Л А

Іменем України

« 15» квітня 2014 року

Суддя Приморського районного суду м.
Одеси С.О. Погрібний, розглянувши
матеріали заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання на
території України, за участі
заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та
Біляївського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаною
заявою в порядку окремого провадження,
просить встановити факт його
проживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року, для набуття його
сестрою ОСОБА_2 права на отримання
громадянства України.

Дослідивши матеріали заяви, додані
матеріали, суд дійшов висновку, що при
зверненні до суду заявником порушено
процесуальні норми та правила з огляду
на таке.

Із матеріалів заяви та доданих
документів вбачається, що заявник,
звертаючись до суду із зазначеною
заявою, вказав, що встановлення факту
його проживання на території України
станом на 24 серпня 1991 року необхідно
для набуття його сестрою права на
отримання громадянства України.

Отже, заявник звернувся до суду з метою
встановлення юридичного факту,
встановлення якого спричинить
виникнення в іншої - заінтересованої
особи - ОСОБА_2 - певних прав та
обов'язків, пов'язаних з визнанням її
громадянства України. В цьому суд
вбачає порушення правила частини 1
статті 234 ЦПК України, за якою окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Тобто
особа, за загальним правилом, вправі
звернутися до суду за захистом своїх
порушених (невизнаних) прав та законних
інтересів; винятки з цього правила
встановлені у статтях 45 та 46 ЦПК
України, що не поширюються на цю заяву
та не надають заявникові в цьому
провадженні для звернення до суду не в
своїх інтересах, а в інтересах іншої
особи, яка таких повноважень їй не
надала.

Отже, у відповідності до
сформульованих вимог заявник
звернувся до суду фактично в інтересах
своєї сестри ОСОБА_2, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1. За загальним
правилом, встановленим ч.1 ст. 257 ЦПК
України, заява фізичної особи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем
її проживання. Як вбачається з заяви та
доданих до неї матеріалів, заявниця
ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за
адресою: АДРЕСА_1, тобто на
адміністративній території
Біляївського району Одеської області.

Втім, наведені аргументи носять
другорядний характер, оскільки цю
заяву подано з порушенням правил
цивільної юрисдикції.

За правилом частини 2 статті 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Згідно зі статтею 1 ЦК України
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників; до
майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

З огляду на наведені правила в порядку
цивільного судочинства можуть бути
встановлені лише ті юридичні факти,
настання яких спричиняє виникнення,
зміну або припинення виключно
цивільних прав та обов'язків, чого
дотримано не було.

Як з'ясовано, заявник звернуся до суду з
приводу встановлення факту, що має
своїм наслідком виникнення в
заінтересованої особи певних
конституційно-правових та
адміністративно-правових наслідків,
пов'язаних з набуттям (визнанням)
громадянства України цією особою. З
огляду на наведене, ці факти не можуть
бути визнані таким, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, що є за своєю природою
цивільно-правовими.

Наведене виключає можливість
встановлення такого факту та розгляд
справи у порядку цивільного
судочинства: під час звернення до суду
порушено правила щодо обрання
належного виду судочинства, оскільки
встановлення такого факту пов'язується
з наступним вирішенням спору про право
публічне - право на отримання сестрою
заявника ОСОБА_2 громадянства України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з правилом ч. 4 ст. 256 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо із заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи - залишає заяву без
розгляду.

За роз'ясненням п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» від
31 березня 1995 року № 5, в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до абзацу 3 п.3 цієї ж
постанови, у тому разі, коли буде
виявлено, що встановлення підвідомчого
судові факту пов'язане з вирішенням
спору про право, суд відмовляє в
прийнятті заяви до розгляду в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено
під час розгляду справи, залишає заяву
без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Згідно з правилом пункту 1 частини 2
статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства.

Наведені імперативні процесуальні
норми підлягають застосуванню судом в
обов'язковому порядку.

Керуючись пунктом 1 частини 2 статті 122,
статтями 256, 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання на
території України, за участі
заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та
Біляївського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ
С.О. Погрібний

15.04.2014