Єдиний унікальний номер 257/2791/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4517/2014
Головуючий у 1 інстанції Брежнев О.А.
Доповідач Корчиста О.І.
16 травня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів: Хейло
Я.В., Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Київського районного суду м. Донецька
від 20 березня 2014 року по цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу
за договором позики,
Ухвалою Київського районного
суду м. Донецька від 20 березня 2014 року
заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу за договором позики,
задоволено частково: заборонено
вчиняти будь-які дії по відчуженню,
передачі, використанню майнових прав
на будинок АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_1
В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
зазначаючи, що оскаржувана ухвала є
незаконною, оскільки, на її думку, вона
не містить мотивувальну частину, в якій
повинно зазначатись, з яких саме
підстав суд дійшов до висновку про
обґрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення.
Крім цього вказує, що дана ухвала
постановлена судом першої інстанції
передчасно до відкриття провадження по
даній цивільній справі, а також
зазначає, що види забезпечення позову
вимог мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами. Просила
вказану ухвалу скасувати, та ухвалити
нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення його позову
В судовому засіданні
апеляційного суду представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 подала заяву з проханням
розглянути справу без її участі.
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу
відхилити, ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.
В судове засідання ОСОБА_3 не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, що з'явились, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню
за наступних підстав.
Відповідно до статті 151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.
Згідно зі статтею 152 ЦПК України, позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
Постановою Пленуму Верховного
суду України №9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів. Особам, які беруть
участь у справі, має бути гарантована
реальна можливість захистити свої
права при вирішенні заяви про
забезпечення позову, оскільки існує
ризик спричинення їм збитків у разі,
якщо сам позов або пов'язані з
матеріально-правовими обмеженнями
заходи з його забезпечення виявляться
необґрунтованими.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2
вбачається, що між сторонами виник спір
з приводу невиконання відповідачами
договору позики, відповідно до умов
якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові
кошти в розмірі 1 100 000 гривень.

Відповідно до оскаржуваної
ухвали суду позов ОСОБА_2 забезпечено
шляхом заборони вчиняти будь-які дії
по відчуженню, передачі, використанню
майнових прав на будинок АДРЕСА_1, який
належить на праві власності ОСОБА_1.

Аналізуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що суд першої інстанції,
вирішуючи питання про забезпечення
даного позову в достатній мірі
пересвідчився, в тому, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, з'ясував обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, статтею 153 ЦПК України
передбачено можливість розгляду заяви
про забезпечення позову до подачі
самого позову, а тому, доводи
апеляційної скарги про порушення в цій
частині судом першої інстанції норм
процесуального права не знайшли свого
підтвердження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки суд першої інстанції не
порушив норми процесуального права при
вирішенні питання про забезпечення
позову, ухвала суду підлягає залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Донецька від 20 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді