Справа № 434/2027/14-ц
Провадження № 4с/434/62/14
У Х В А Л А

22 квітня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська
в складі:

головуючого судді - Река А.С.,

при
секретарі - Козловій З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Луганській області,-

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду
із зазначеною скаргою, у якій просить
поновити строк на звернення до суду;
визнати незаконною бездіяльність
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Луганській області в особі
відділу примусового виконання рішень
щодо не направлення стягувачу
постанови від 21.08.2013 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом № 434/305/13ц, виданого
Артемівським районним судом м.
Луганська 02.08.2013 року рекомендованим
листом, у встановлений законом
триденний строк; судові витрати у
вигляді витрат на правову допомогу в
розмірі 400 грн. покласти на оскаржувану
особу. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 30.04.2013 року
Артемівський районний суд м. Луганська
було постановлено рішення про
стягнення з Артемівської районної ради
м. Луганська на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 2500 грн.
та витрати на правову допомогу у сумі
1000 грн., а всього 3500 грн., у іншій частині
позову було відмовлено за
необґрунтованістю. 20.08.2013 року ОСОБА_1
на адресу ГУЮ у Луганській області в
особі відділу примусового виконання
рішень було направлено заяву на
примусове виконання вищевказаного
рішення суду, дане поштове
відправлення було вручено за
довіреністю 21.08.2013 року. Таким чином,
отримавши заяву державний виконавець
впродовж 3 днів (до 26 серпня) повинен був
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження або відмову у
такому відкритті та 27 серпні 2013 року
рекомендованим листом направити її на
адресу ОСОБА_1 Але на 03 жовтня 2013 року
ніяких постанов ні заявнику, ні її
представнику не надходило, у зв'язку з
чим 03.10.2013 року до канцелярії ГУЮ було
здано скаргу на бездіяльність держаних
виконавців.

Ухвалою суду від 22.04.2014 року
провадження за скаргою ОСОБА_1 в
частині вимог щодо визнання незаконною
бездіяльність начальника відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції МЮ у
Луганській області щодо не винесення
та не направлення постанови про
результати розгляду скарги у
встановлений законом десятиденний
термін, та зобов'язання винести
постанову про результати розгляду
скарги було закрито.

В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеному у
скарзі. Просив поновити строк на
звернення до суду, посилаючись на те, що
він у жовтні 2013 року звертався до
Артемівського районного суду м.
Луганська з відповідною скаргою, але
ухвалою суду від 28.02.2014 року скаргу було
залишено без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою заявника в судове
засідання. Зазначив, що заявник раніше
не звернулася до суду зі скаргою,
оскільки чекала на постанову держаного
виконавця, а потім подала скаргу до
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області.

Управління держаної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області в судове засідання
свого уповноваженого представника не
направило, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи.

Вислухавши пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, суд встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів, які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 20.08.2013 року ОСОБА_1
на адресу Головного управління юстиції
МЮ України в Луганській області в особі
відділу примусового виконання рішень
було направлено заяву на примусове
виконання рішення Артемівським
районним судом м. Луганська, додаток
виконавчий лист № 434/305/13ц від 02.08.2013
року (а.с. 3-4).

03.10.2013 року до Головного управління
юстиції МЮ України в Луганській
області було здано скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність держаних виконавців
(а.с.5).

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до провадження
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою, на
рішення, дію або бездіяльність
державного виконавця у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», такі
строки є процесуальними, можуть бути
поновлені за наявності поважних для
цього причин за заявою заявника, яка
подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання. При вирішенні питання про
поновлення строку на подання скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд має виходити з того, що у
відповідному законодавстві не
міститься перелік таких поважних
причин, їх з'ясовують у кожному
конкретному випадку залежно від
обставин справи. Наприклад, при
оскарженні бездіяльності зазначених
осіб у вигляді невжиття заходів з
примусового виконання судового
рішення до уваги може бути взято ті
обставини, що стягувач, який подав до
відповідного органу заяву про
відкриття виконавчого провадження і не
отримав у визначений законом строк (з
урахуванням поштового обігу)
задоволення своїх вимог, вважається
обізнаним про ймовірність порушення
його прав у виконавчому провадженні
незалежно від того, чи отримав він від
державного виконавця певні
процесуальні документи та чи
ознайомлений він із матеріалами
виконавчого провадження.

Заявник просить поновити пропущений
строк для подання скарги. З доводів
скарги ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця вбачається, що
про порушення свого права заявник
дізналася 27.08.2013 року, коли, як вона
зазначає у скарзі, повинна була
отримати постанову про відкриття
виконавчого провадження або відмову у
такому відкритті, у зв'язку з чим ОСОБА_1
03.10.2013 року звернулася зі скаргою до
Головного управління юстиції МЮ
України в Луганській області. Вперше
скаргу до суду заявник надала тільки
21.10.2013 року. Як пояснив в судовому
засіданні представник заявника, ОСОБА_1
чекала, що протягом цього часу їй буде
направлено відповідну постанову.

Частиною 2 статті 385 ЦПК України
встановлено, що пропущений з поважних
причин строк для подання скарги може
бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України,
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.
Суд поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин (ч. 1ст. 73 ЦПК України).

В силу наведеної норми, суд поновлює
строк виключно у випадку пропущення
строку з поважних причин, а обов'язок
доведення поважності причин пропуску
строку лежить на особі, яка подає
клопотання про поновлення строків.

Причина пропуску строку є поважною,
якщо відповідну процесуальну дію не
вчинено у зв'язку із обставинами, що
безпосередньо унеможливлювали або
ускладнювали можливість вчинення
процесуальних дій у визначений строк.
Така обставина має існувати об'єктивно,
незалежно від волі особи, яка
пропустила строк і виникнути протягом
строку, який пропущено. Зазначене
повинно підтверджуватися належними і
допустимими засобами доказування.

Проте, в порушення вказаних положень,
ОСОБА_1 не надала жодних доказів
поважності пропуску строків звернення
до суду, клопотання про поновлення
строків не містить належних
обґрунтувань для поновлення строку
подання скарги.

Враховуючи наведене, клопотання про
поновлення строку не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 1, 6, 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 72-73, 383,
385, 386, 387 ЦПК України, Постановою Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку
для подання скарги на дії державного
виконавця.

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення п'ятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя

А.С. Река