Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1225/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 22 січня 2014 року по справі
за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з вищезазначеним
позовом до ОСОБА_3, в якому зазначало, що
25.07.2008 року між сторонами був укладений
кредитний договір № б/н відповідно до
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 7000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою між нею
та банком складає договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом інших витрат.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону.

Позивач зазначав, що у зв'язку з
порушенням позичальником зобов'язань
за кредитним договором станом на 31.08.2013
року виникла заборгованість у розмірі-
24 167,60 грн., яка складається з
наступного: 6766,61 грн. - заборгованість
за кредитом; 11290,50 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
4483,46 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1127,03 грн. -
штраф (процентна складова).

Просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його
користь заборгованість у розмірі 24 167,60
грн. за кредитним договором № б/а від
25.07.2008 року та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22 січня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/а від 25.07.2008
року, яка складається з заборгованості
за кредитом в сумі 6766,61 грн., проценти за
користування кредитом в сумі 11 290,50 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 4 483,46 грн.,
штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн.,
штраф (процентна складова) в сумі 1 127,03
грн., разом суму заборгованості у
розмірі 24 167,60 грн. та судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 241,68
грн.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
частині стягнення комісії за
користування кредитом та штрафних
санкцій. Розстрочити виконання рішення
на 2 роки.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню підлягає
задоволенню чстково у наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 309 ЦПК України
підставми для зміни рішення суду
першої інстанції є недоведеність
обставин, що мабть значення для справи,
які суд вважав встановленими.

Задовольнячи позову у повному обсязі,
судом безпідставно було стягнуто з
боржника на користь Банку нараховану
останнім заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі - 4 483,46
грн..

Судом встановлено, що 25.07.2008 року між
сторонами був укладений кредитний
договір № б/н відповідно до якого
відповідач отримала кредит у розмірі
7000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою між нею
та банком складає договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до ст. 526, 527, 530, 627 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону. При цьому відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору.

Відповідно до п., п.2; 9.6 Умов та Правил
надання банківських послуг договір про
надання послуг банківських послуг
складається з заяви, памятки клієнта,
умов та правил надання банківських
послуг, тарифів. Банк сбирає комісію за
обслуговування рахунку відповідно
діючих тарифів.

У наданій до справи довідці об умовах
кредитовання від 25.07.2008 року за
підписом позичальника кредиту ОСОБА_3
зазначено, що щомісячної комісії за
кредитне обслуговування сторони не
передбачили / а.с. 8 /.

У зв'язку з вищенаведеним внаслідок
порушення зобов'язань за кредитом за
відповідачем станом на 31.08.2013р. згідно
разрахунку Банку виникла
заборгованість у розмірі - 20 668,34 грн.,
яка складається з : 6766,61 грн. -
заборгованість за кредитом; 11290,50 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 984,20 грн. -
штраф (процентна складова). При цьому
заборгованості за комісією у
відповідності не виникло.

Задовольняючи позов за винятком
стягнення комісії, суд обгрунтовно
виходив з його доведеності матеріалами
справи та неможливості застосування
строку позовної давності.

Згідно до ст.,ст.256, 257, 261, 264 ЦК України
позовна давність- це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня , коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов"язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Отже при невиконанні умов кредитного
договору, укладеному 25.07.2008 року на
строк 12 місяців з наступною
пролонгацією, кредитор мав право
звернутися до суду в межах трирічного
строку, тобто до 25.07.2012 року.

Проте боржник у період з 01.10.2010 року по
27.12.2010 року здійснював часткове
погашення заборгованості за кредитом /
а.с. 55, 56 /, тому перебіг тричного строку
позовної давності вважається
перерваним і з 28.12.2010 року трирічний
строк позовної давності починається
заново ( до 23.12.2013 року), а час, що минув
до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку зарахуванню
не підлягає.

Отже при зверненні позивачем 17.09.2013
року з цим позовом до суду строк
позовної давності звернення до суду не
сплив.

Згідно до ч.1 ст.546, ч.2 ст.549 ЦК
України виконання зобов"язання може
забезпечуватися, зокрема: неустойкою (
штраф,пеня). Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

За положеннями ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Отже умовами договору
передбачено застосування одного виду
цивільно-правової відповідальності:
штрафу при порушенні позичальником
строків платежів щодо різних грошових
зобов"язань, який складається із
фіксованої і процентної частини. При
цього недійсності такого виду
цивільно-правової відповідальності
законодавстом чи судовим рішенням не
встановлено.

Викладені в апеляційній скаргі
обставини неможливо віднесті до
виключних, на підставі яких може бути
застосовано розстрочку виконання
судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія
суддів змінює рішення суду,
задовольняючи позов частково за
винятком стягнення заборгованості за
комісією та стягує з ОСОБА_3 на користь
Банку заборгованість, яка виникла
станом на 31.08.2013р. у розмірі - 20 668,34 грн.,
яка складається з : 6 766,61 грн. -
заборгованість за кредитом; 11 290,50 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 984,20 грн. -
штраф (процентна складова).

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22 січня 2014 року у
цій справі змінити, вказавши про
стягення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк" заборгованості за
кредитним договором № б/а від 25.07.2008
року у розмірі - 20 668,34 грн..

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: