2/258/1242/14 258/1564/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Коваленко Г.С.,

при секретарі - Свірщевському М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Асал-метал» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
повного розрахунку при звільненні та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Асал-метал» (надалі
ТОВ «Асал-метал») про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
повного розрахунку при звільненні та
моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги
тим, що вона працювала в ТОВ
«Асал-метал» на посаді головного
спеціаліста з охорони праці та
техногенної безпеки з 1 грудня 2008 року,
наказом № 25/к від 1 квітня 2013 року її
було звільнено за власним бажанням, при
розрахунку їй не було виплачено
заборгованість по заробітній платі у
сумі 6388,85 грн., вказана сума їй не
сплачена по теперішній час.

В зв'язку з тим, що в день звільнення з
нею не було проведено повного
розрахунку підприємством, у неї були
відсутні кошти як для нормального
існування, так і для лікування свого
хронічного захворювання. Вона є
невиліковною хворою та щорічно
проходить стаціонарне лікування в
ККЛПУ «Міський шкірно-венерологічний
диспансер № 1 м. Донецька» з приводу
загострень псоріазу, по закінченні
стаціонарного лікування, їй
призначається амбулаторне лікування,
що потребує значних грошових коштів,
припинення виплати заробітної плати у
грудні 2012 року призвело до припинення
призначеного їй на той час
амбулаторного лікування через
відсутність грошових коштів, що
призвело до погіршення її фізичного
стану, вона відчувала постійний
фізичний біль та дискомфорт, вказане
потребувало від неї додаткових зусиль
для організації свого життя, що
призвело і до моральних страждань, тому
вважає, що неправомірними діями
відповідача їй було спричинено
моральну шкоду, яку вона оцінює у 6388
грн., виходячи при цьому з принципів
розумності та справедливості та
відповідно до розміру невиплаченої
заробітної плати.

Просить стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість по
заробітній платі у сумі 6388,35 грн.,
середній заробіток за затримку повного
розрахунку при звільненні, моральну
шкоду у сумі 6388 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала,
надала пояснення аналогічні
вищевикладеному.

Представник відповідача ТОВ
«Асал-метал» в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, про
причини неявки не повідомив, клопотань
про відкладення розгляду справи від
нього не надходило, в зв'язку з чим суд
приходить до висновку, що представник
відповідача не з'явився в судове
засідання без поважних причин.

Суд вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
працювала на ТОВ «Асал-метал» на посаді
головного спеціаліста з охорони праці
та техногенної безпеки з 1 грудня 2008
року, наказом № 25/к від 1 квітня 2013 року
її було звільнено за власним бажанням,
що підтверджується трудовою книжкою
позивача, копія якої є в матеріалах
справи.

При звільненні позивачу не було
виплачено заборгованість по
заробітній платі у сумі 6388,85 грн., що
підтверджується як поясненнями
позивача, так і довідкою ТОВ
«Асал-метал» № 175 від 22 жовтня 2013 року,
копія якої є в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 21 КЗпП України трудовий
договір це є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором та угодою сторін.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцять календарних
днів.

Крім того, згідно ст. 24 Закону України
«Про оплату праці», заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні в строки, встановлені у
колективному договорі, але не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів. У разі, коли день
виплати заробітної плати збігається з
вихідним, святковим або неробочим днем,
заробітна плата виплачується
напередодні. Виплата заробітної плати
здійснюється за місцем роботи.

Суду не надано відомостей, які б
підтверджували виплату відповідачем
позивачу вищевказаної заборгованості
по заробітній платі, тому суд доходить
висновку, що така заборгованість існує
по день постановлення даного рішення, і
враховуючі наведе, суд вважає, що
вимоги позивача в частини стягнення
заборгованості по заробітній платі
підлягають задоволенню, та вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача нараховану, однак
невиплачену заборгованість по
заробітній платі, яка становить 6388,85
грн.

Відповідно положень ст. 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Відповідно до положень ст. 117 КЗпП
України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст. 116 цього
Кодексу, підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
визначати розмір середньої заробітної
плати слід відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 (зі змінами і доповненнями).

Згідно зі зазначеним порядком та
виходячи з даних довідки ТОВ
«Ассал-метал» про середньоденну
заробітну плату № 5 від 28 січня 2014 року
(копія якої є в матеріалах справи)
середньоденна заробітна плата ОСОБА_1
дорівнює 104,50 грн.

Розрахунок при звільненні було
затримано на 259 днів ( з розрахунку з 1
квітня 2013 року (включно) по 11 квітня 2014
року - день постановлення рішення
(включно)).

Таким чином, середній заробіток
позивача за весь час затримки по день
фактичного розрахунку, а у даному
випадку по день постановлення рішення
складає 27065,50 грн., виходячи з
наступного розрахунку: 104,50 грн.
(середньоденна заробітна плата ОСОБА_1)
х 259 дн. (дні затримки з розрахунком по
день постановлення рішення) = 27065,50 грн.

Виходячи з викладеного, суд
вважає необхідним задовольнити вимоги
позивача у частині стягнення з
відповідача на її користь середнього
заробітку за весь час затримки з
розрахунком та стягнути з відповідача
на користь позивача 27065,50 грн.

Суд вважає необхідним зауважити,
що роботодавець, у даному випадку ТОВ
«Асал-метал», не довів суду відсутність
своєї вини у невиплаті позивачу
повного розрахунку при звільненні
(заборгованості по заробітній платі) до
дня постановлення рішення по даній
справі, також суд зазначає, що
відсутність коштів у роботодавця сама
по собі не виключає його
відповідальності, і зауважує на тому,
що обов'язок доказування відсутності
вини роботодавця та інших істотних
обставин по даній категорії справ,
лежить на роботодавцеві, тобто на
відповідачі по даній справі.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Судом встановлено, що позивач хворіє на
хронічну невиліковну хворобу -
розповсюджений
інфільтративно-бляшечний псоріаз,
інвертна форма літній тип, потребує
постійного стаціонарного та
амбулаторного лікування, яке, у свою
чергу, потребує грошових витрат, такого
лікування потребувала позивач і у час
невиплати заробітної плати, що
підтверджується виписками з історії
хвороби № 4 від 23 серпня 2012 року та № 1
від 6 листопада 2012 року, копії яких є в
матеріалах справи.

Судом встановлено, що порушення
відповідачем законних прав позивача,
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагало від позивача додаткових
зусиль для організації свого життя,
оскільки через неможливість отримати
необхідне лікування (придбати ліки)
позивач зазнавала фізичних та
моральних страждань, відчувала
фізичний біль та дискомфорт, через
неможливість отримати необхідне
лікування погіршився стан її здоров'я,
що призвело до негативних наслідків
морального характеру.

При визначені розміру відшкодування
моральної шкоди суд виходячи з
принципів розумності, виваженості,
співмірності, з урахуванням характеру
та тривалості страждань, тривалого
характеру негативних наслідків
порушення прав позивача, істотних
вимушених змін у життєвих стосунках
позивача, приходить до висновку, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню відшкодування
моральної шкоди в розмірі 6388 грн.,
відповідно до заявлених позивачем
вимог.

Виходячи з вищевикладеного,
встановлених обставин,
проаналізувавши надані докази у їх
сукупності, суд вважає за необхідне
позов ОСОБА_1 задовольнити у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від оплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Таким чином з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у сумі 243 гривні 60 коп.

В силу ст. 367 ЦПК України, суд допускає
негайне виконання рішення суду в межах
стягнення заборгованості по
заробітній платі за один місяць.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 21, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП
України, Законом України «Про оплату
праці», Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 24 грудня 1999 року № 13
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»,
Порядком обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року № 100, ст.ст. 10, 11, 60, 212,
213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Асал-метал» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за затримку повного розрахунку при
звільненні та моральної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Асал-метал» на
користь ОСОБА_1, заборгованість по
заробітній платі у сумі 6388 гривень 85
коп., середній заробіток за затримку
повного розрахунку при звільненні у
сумі 27065 гривень 50 коп., 6388 гривень в
порядку відшкодування моральної шкоди,
а всього стягнути 39842 (тридцять дев'ять
тисяч вісімсот сорок дві) гривні 35 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Асал-метал» на
користь держави судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
межах стягнення заборгованості по
заробітній платі за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Кіровського
районного суду м. Донецька протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: