У х в а л а

іменем україни

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Коротуна В.М.,Штелик
С.П.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів та додаткових витрат на
утримання дитини, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 11 лютого 2014
року та рішення апеляційного суду
Сумської області від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду із зазначеним позовом до
ОСОБА_5, мотивуючи його тим, що в період
з 6 жовтня 2000 року по 5 липня 2012 року вона
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_6 Позивачка зазначала, що
ОСОБА_5 має стабільний дохід, отримує
пенсію та заробітну плату, є єдиним
засновником та керівником приватного
оздоровчо-лікувального центру
народної медицини «Сфера», від
діяльності якого також отримує
прибуток. Оскільки відповідач у
добровільному порядку на належному
рівні не забезпечує матеріально
їхнього сина, позивачка просила суд
стягнути з ОСОБА_5 на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в
розмірі 8 000 грн щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 9 вересня 2013 року, а також
стягнути з відповідача на її користь
одноразово 15 708 грн 50 коп. на
відшкодування додаткових витрат на
утримання дитини.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 11 лютого 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в
розмірі ј частини з усіх доходів
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 9 вересня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
додаткові витрати на утримання ОСОБА_6
в розмірі 2 090 грн.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 13 березня 2014 року рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 11
лютого 2014 року в частині стягнення
аліментів змінено та в частині
стягнення судових витрат скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в
твердій грошові сумі в розмірі 3 000 грн
щомісячно, починаючи стягнення з 9
вересня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Судовий збір компенсовано за рахунок
держави.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить суд
касаційної інстанції скасувати
рішення апеляційного суду в частині
визначення розміру аліментів та в цій
частині залишити в силі рішення суду
першої інстанції та скасувати
оскаржувані судові рішення в частині
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Задовольняючі частково позовні вимоги
ОСОБА_4, апеляційний суд правильно
виходив із того, що розмір аліментів,
які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на
користь позивачки, має бути визначений
у твердій грошовій формі, оскільки
відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі.
Крім того, суди обґрунтовано виходили
із того, що з відповідача відповідно до
вимог ст. 185 СК України підлягають
стягненню додаткові витрати на
утримання сина ОСОБА_6, у зв'язку із
навчанням останнього в
спеціалізованій школі.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 11 лютого 2014 року та рішення
апеляційного суду Сумської області від
13 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: В.М.
Коротун С.П. Штелик