Справа № 353/308/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1430/2014
Головуючий у 1 інстанції Гавриш Я.М.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко
Л.В.,

суддів: Горейко
М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Гавриляк Є.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Львівського національного аграрного
університету до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по оплаті за
навчання за апеляційною скаргою
Львівського національного аграрного
університету на рішення Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області від 06 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

17.03.2014 року Львівський національний
аграрний університет звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по оплаті за
навчання.

В заяві зазначено, що за договором №2150
про навчання, підготовку,
перепідготовку у ЛНАУ, укладеним між
ЛНАУ та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2,
відповідачі зобов'язались оплатити за
надання освітньої послуги 8500 грн. за
період навчання з 01.01.2010 року по 30.06.2012
року.

Посилаючись на те, що на момент
відрахування ОСОБА_2, як студентки 1-го
курсу, за власним бажанням існувала
заборгованість по оплаті за навчання в
сумі 700 грн., позивач просив
задовольнити позов.

Рішенням Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 06
травня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач
посилається на незаконність рішення
суду та вважає необґрунтованим
висновок суду про пропуск позовної
давності. Апелянт вказує на те, що суд
не врахував положень ст. 261 ЦК про те, що
за зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Позивач вказує на те, що п.2.3 Договору
№2150 від 01.01.2010 року не визначено та не
встановлено крайнього строку для
оплати за навчання, а отже до спірних
правовідносин слід було застосувати ч.3
ст. 530 ЦК, згідно якої, якщо строк
виконання обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час.

Умовами договору також не визначено, що
закінчення строку його дії є кінцевим
строком виконання зобов'язань.

Посилаючись на вищенаведене, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Представник Львівського національного
аграрного університету в судове
засідання не з'явився, однак надіслав
заяву про розгляд справи без його
участі.

ОСОБА_3 також направила до суду заяву, у
якій зазначила, що апеляційну скаргу не
визнає та просить розглядати справу
без її участі.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між
Львівським національним аграрним
університетом та ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 у серпні 2009 року укладено
Договір № 2150 про навчання, підготовку,
перепідготовку у Львівському
національному аграрному університеті
на термін з 01.01.2010 року до 30.06.2012 року.
(а.с.4).

Відповідно до п. 1 Договору позивач взяв
на себе зобов'язання за рахунок коштів
ОСОБА_3 здійснити навчання ОСОБА_2 за
напрямком підготовки «Облік і аудит»
заочної форми навчання,
освітньо-кваліфікаційного рівня
«Бакалавр».

Згідно пункту 2.2 договору загальна
вартість освітньої послуги становить 8
500 грн. Вартість річного навчання
становить 3 400 грн. (п. 2.3. договору).

Умовами договору (п.4.1) передбачено
обов'язок ОСОБА_3 своєчасно вносити
оплату за отриману освітню послугу в
розмірах та у строки, що встановлені
договором.

Встановлено, що 07.08.2009 року відповідачі
оплатили за навчання 1000 грн., що
підтверджено випискою розрахунку
заборгованості. (а.с.6).

Згідно витягу з наказу № 230/к-с від
30.08.2010 року ОСОБА_2, студентку 1-го курсу,
було відраховано за власним бажанням.
(а.с.5).

Станом на час відрахування ОСОБА_2
заборгованість по оплаті за навчання
становила 700 грн.

Згідно п.6.1 Договору за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань за цим
договором сторони несуть
відповідальність згідно чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не надано будь-яких
доказів того, що позивач не надавав
освітніх послуг ОСОБА_2

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив строку позовної давності є
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог, якщо стороною не було
подано доказів про поважність причини
пропуску строку позовної давності.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

14.04.2014 року відповідач ОСОБА_3 направила
на адресу суду письмову заяву, в якій
зазначила, що позивачем пропущений
строк позовної давності щодо стягнення
заборгованості по оплаті за навчання
та просила про застосування позовної
давності.(а.с.21,22).

Враховуючи те, що відповідачі оплатили
1000 грн. вартості навчання ще у серпні 2009
року, відрахована ОСОБА_2 30.08.2010 року, а з
позовом до суду Львівський
національний аграрний університет
звернувся 17.03.2014 року, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позову за пропуском позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування рішення суду
немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Львівського
національного аграрного університету
відхилити, а рішення Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області від 06 травня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

П.І. Проскурніцький