Справа
№4-с/333/31/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року

м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя
у складі:

головуючого судді

Ге
расименко С.Г.

при секретарі

Чистова Н.А.

за участю представника скаржника

ОСОБА_1

державного виконавця

Лаврової К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_2 на
дії державного виконавця
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_3,
заінтересовані особи – Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк “Приватбанк”,
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, –

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
ОСОБА_3, оскаржуючи постанову про
відкриття виконавчого провадження від
30.10.2013 року, постанову про накладення
арешту на майно боржника від 08.11.2013
року, постанову про стягнення з
боржника витрат пов’язаних з
виконавчих дій від 22.11.2013 року та
виконавчого збору від 07.11.2013 року та
неправильне складання акту державного
виконавця від 05.11.2013 року. В
обґрунтування своїх вимог скаржник
вказала, що 30.10.2013 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа, виданого 23.09.2013 року
Комунарським районним судом
м.Запоріжжя, про стягнення з неї на
користь ПАТ КБ “Приватбанк” суми
боргу у розмірі 19878,71 гривень та надано
строк для добровільного виконання – до
06.11.2013 року. Однак, в порушення вимог ч. 5
ст. 24 Закону України “Про виконавче
провадження” вказана постанова їй
направлена не була, про існування
виконавчого провадження вона
дізналася лише 24.12.2013 року, тобто після
закінчення строку для добровільного
виконання. За таких обставин вона була
позбавлена права оскаржити зазначену
постанову або виконати її у
добровільному порядку у встановлений
законом строк. Окрім цього, державним
виконавцем не направлялась на її
адресу постанова про арешт майна
боржника, постанова про стягнення
виконавчого збору та постанова про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій. Крім того, не
відповідає дійсності акт державного
виконавця від 25.11.2013 року про те, що вона
не мешкає за адресою, зазначеною у
виконавчому документі: АДРЕСА_1, адже
вона є зареєстрованою за цією адресою,
під час розгляду справи у суді
отримувала судові повістки за цією
адресою, сам акт складений без участі
понятих.

Скаржник у судове засідання не
з’явився, про час та місце слухання
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила.

Представник заявника у судовому
засіданні наполягав на задоволенні
скарги.

Державний виконавець Комунарського
ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3
заперечувала проти задоволення скарги
вказавши, що на виконанні в
Комунарському ВДВС Запорізького МУЮ
знаходився виконавчий лист, виданий
23.09.2013 року Комунарським районним судом
м.Запоріжжя, про стягнення зі ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ “Приватбанк” суми
боргу у розмірі 19878,71 гривень. 30.10.2013
року нею на підставі вищезазначеного
виконавчого листа винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №40460414 та надано боржнику строк для
добровільного виконання – до 06.11.2013
року. Зазначена постанова була
направлена боржнику своєчасно про що
свідчить реєстр відправки (копія якого
надана суду). Посилання скаржника про
позбавлення її права добровільного
виконання рішення є хибним оскільки
остання мала достатньо часу для
поновлення строку про добровільне
виконання та виконання рішення в
цілому. Тому, застосований захід
забезпечення виконання рішення у
вигляді арешту на майно та накладення
на боржника штрафних санкцій за
невиконання рішення вважає необхідним
та правомірним. Крім того зазначила, що
реєстр надходження повідомлень та
повернутих конвертів, які
направляються боржникам не ведеться.
Щодо правомірності складеного акту від
25.11.2013 року, вказала, що законом не
передбачено складання таких актів в
присутності двох понятих.

Представник Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького МУЮ в судове засідання не
з’явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, подав до суду заяву в
якій просив суд розглядати справу без
його участі.

Представник ПАТ КБ “Приватбанк”
(стягувач) у судове засідання не
з’явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Суд, вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є
обов’язковими до виконання на всій
території України.

05.04.2014 року винесено рішення суду по
цивільній справі № 812/3248/12 за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 19563, 08
гривень та стягнення судових витрат на
суму 315, 63 гривень, яке набрало законної
сили 16.07.2013 року про що ОСОБА_2 було
відомо.

28.10.2013 року на виконання надійшов до
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
виконавчій лист виданий 23.09.2013 року
Комунарським районним судом
м.Запоріжжя, про стягнення зі ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ “Приватбанк” суми
боргу у розмірі 19878,71 гривень та судових
витрат.

30.10.2013 року державним виконавцем
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
ОСОБА_3 на підставі вищезазначеного
виконавчого листа винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №40460414 та надано боржнику строк для
добровільного виконання – до 06.11.2013
року.

Відповідно до витягу з книги
реєстрації вихідної кореспонденції,
реєстру відправки рекомендованих
листів, фіскального чеку від 31.10.2013 року
ОСОБА_4 31.10.2013 року було відправлено
постанову про відкриття провадження ВП
№40460414 рекомендованим листом. Печатка
та підпис працівника поштового
зв’язку на реєстрі відправки
рекомендованих листів засвідчують цей
факт.

08.11.2013 року державним виконавцем
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ
ОСОБА_3 винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Супровідним листом №41096/5 від 08.11.2013
року боржнику було надіслано цю
постанову, про що свідчить витяг з
книги реєстрації вихідної
кореспонденції (а.с.38).

Відповідно до реєстру відправки
простої кореспонденції по м.Запоріжжю
та України боржнику було відправлено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору та постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій простою
кореспонденцією.

25.11.2013 року державним виконавцем
складено акт про те, що вона не мешкає
за адресою, зазначеною у виконавчому
документі: АДРЕСА_1, адже вона є
зареєстрованою за цією адресою.

По даному виконавчому провадженню
закінчено виконавчі дії про що 25.11.2013
року державним виконавцем винесено
постанову, та відкрито виконавче
провадження в Орджонікідзевському
ВДВС Запорізького МУЮ 02.12.2013 року. У
зв’язку з чим скасувати постанову про
відкриття від 30.10.2013 року державного
виконавця Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ по закінченому вже
виконавчому провадженню є не доцільним
.

Відповідно до ст.. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові зазначає про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови, та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов’язаних
з організацією примусового виконання
рішення.

На підтвердження відправки постанови
про відкриття виконавчого провадження
з виконання виконавчого документа №
812/3248/12 виданого 23.09.2013 року
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя державним виконавцем в
судове засідання надано реєстр
відправки рекомендованої
кореспонденції. Протягом проведення
примусового виконання рішення заяв про
несвоєчасне отримання документів
виконавчого провадження від сторін не
надходило. На підставі цього, по
закінченню строку для самостійного
виконання, державним виконавцем
винесено постанову про стягнення
виконавчого збору від 07.11.2013 року, копія
якої направлена боржнику для
ознайомлення та виконання на підставі
ст.. 28 Закону України «Про виконавче
провадження».

Статтею 31 Закону України “Про
виконавче провадження” визначено
спосіб у який надсилаються документи
виконавчого провадження, а саме: копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець повинен довести
до відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкриття виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст.47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.. 35 Закону України «Про
виконавче провадження», за наявності
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм Законом України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладення
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Крім того, 08.11.2013 року державним
виконавцем Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ ОСОБА_3 винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
(а.с.37).

Скаржник вказує на незаконне винесення
постанови про арешт майна боржника,
однак такі твердження не підкріплено
нормами Закону України «Про виконавче
провадження» та наданими доказами.

Відповідно ст.. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», за заявою
стягувача державний виконавець з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника.

Отже, зважаючи на те, що виконавче
провадження було відкрито у
відповідності до ст..25 Закону України
«Про виконавче провадження», а ОСОБА_2 з
24.12.2013 року по теперішній час
ухиляється від виконання рішення суду.
Державним виконавцем були вчиненні
належні дії з приводу забезпечення
виконання рішення суду.

Крім того, скаржник стверджує, що
державний виконавець в супереч чинному
законодавству склав акт без участі
понятих про не проживання ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_2, що не відповідає
дійсності. Відповідно до ст.. 15 Закону
України «Про виконавче провадження»,
присутність понятих обов’язкова під
час виконавчих дій, пов’язаних з
примусовим входженням до приміщень де
зберігається майно боржника, на яке
звернуто стягнення, або майно
стягувача, яке має бути повернене йому
в натурі; до житлових будинків і
квартир для забезпечення примусового
виселення з них та вселення в них; до
будинків, квартир та інших приміщень, в
яких перебуває дитина, яка має бути
передана іншим особам відповідно до
рішення суду; під час проведення
огляду, арешту, вилучення і передачі
майна. Отже, посилання скаржника на
неправомірність дій держаного
виконавця при складанні вище вказаного
акту є не доведеним.

Також, ОСОБА_2 оскаржує постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих вказуючи на її
незаконність та несвоєчасне її
направлення.

Однак, ч.5 ст. 41 Закону України “Про
виконавче провадження” передбачає, що
постанова про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення.

Супровідним листом №41096/5 від 08.11.2013
року боржнику було надіслано цю
постанову, про що свідчить витяг з
книги реєстрації вихідної
кореспонденції.

Відповідно до реєстру відправки
простої кореспонденції по м.Запоріжжя
та України боржнику було відправлено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору та постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій простою
кореспонденцією.

Отже, порядок повідомлення боржника
про винесену постанову не був
порушений.

Отже, скаржник протягом тривалого часу
з моменту як вона дізналась про
винесене судом рішення від 05.04.2014 року
мала можливість на добровільне
виконання рішення суду. Однак, жодних
дій спрямованих на добровільне
виконання не здійснила. Представник
ОСОБА_2 підтвердив, що остання не
виконує рішення у зв’язку з тим, що
державний виконавець порушив норми
Закону України Про виконавче
провадження, а саме несвоєчасне
направлення копій оскаржуваних
постанов, що перешкоджало
добровільному виконанню рішення суду.
Однак виходячи з положень ст. 31 Закону
України “Про виконавче провадження”
державний виконавець не мав
пересвідчуватись у своєчасному
отриманні виконавчого листа оскільки
обов’язки щодо своєчасного виконання
рішення покладені саме на боржника, яка
знала про винесене рішення суду тому
порядок повідомлення боржника про
винесену постанову не був порушений.
Постанова про накладення арешту на
майно скаржника є правомірною оскільки
вона забезпечує виконання рішення
суду. Крім того постанови держаного
виконавця про стягнення з скаржника
витрат пов’язаних з виконання рішення
суду є правомірним бо чітко
встановлено намагання боржника
затягнути процес виконання рішення
суду шляхом оскарження дій державного
виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст.210, 383, 386-388
ЦПК України, ст.ст. 25, 30, 31, 35, 41, 82 Закону
України “Про виконавче провадження”,
суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3, заінтересовані особи –
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк “Приватбанк”,
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, –
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд
м.Запоріжжя протягом п’яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного

суду м.Запоріжжя

С.Г.
Герасименко