Провадження № 2/0182/221/2014
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді Тихомирова І.В.
при секретарі - Рахуба О.Г.
представника позивача - Касьянова Р.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
визнання дійсним договору іпотеки
дійсним та звернення стягнення на
майно, суд -
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_2 про визнання
договору іпотеки дійсним, звернення
стягнення на будинок, виселення
посилаючись на наступне.
26.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 27,96 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 26.08.2018
В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитом 26.08.2008 року також було
про передачу в іпотеку Банку належного
відповідачеві на праві власності
будинку за адресою: Дніпропетровська
область, Нікопольський район, с.
Червоногригорівка, вул. Підстепна, 22а,
обумовлена вартість якого дорівнює 75 000
Вказаний договір не був нотаріально
посвідчений через небажання
відповідача з'явитися до нотаріуса та
понести витрати, пов'язані з його
Враховуючи, що сторони домовилися
стосовно всіх істотних умов договору,
ОСОБА_2 отримав кредитні кошти та надав
можливість Банку перевіряти стан і
умови збереження предмету іпотеки,
позивач вважає можливим визнати
Договір іпотеки дійсним у судовому
порядку та звернути стягнення на
предмет іпотеки, оскільки відповідач
свої зобов'язання за Договором кредиту
не виконував та станом на 29.11.2013 року у
нього утворилася заборгованість на
Просять визнати договір іпотеки
дійсним, звернути стягнення на предмет
іпотеки та виселити з будинку всіх
зареєстрованих там осіб.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав, на їх задоволенні наполягав,
проти заочного розгляду справи не
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду невідомі.
Згідно пояснень, які давав у судовому
засіданні, призначеному на 18.02.2014 року,
проти позову заперечував, вважає що
позовні вимоги необґрунтовані,
задоволенню не підлягають.
Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача, у
відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд
У судовому засіданні встановлено, що 26
серпня 2008 року між Нікопольською
філією ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
Згідно вказаного Договору позивач
надав відповідачеві кредит на
строком до 26.08.2013 року, а відповідач
прийняв на себе зобов'язання
сплачувати проценти за користування
кредитом з розрахунку 27,96 % річних та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами (а.с.11-14).
В забезпечення взятих на себе
зобов'язань по поверненню кредитних
коштів між сторонами 26.08.2008 року у
простій письмовій формі було укладено
передачу в іпотеку Банку будинку
загальною площею 58,1 кв.м, житловою
площею 28,4 кв.м., розташованого за
адресою: Дніпропетровська область,
Нікопольський район, смт.
Червоногригорівка, вул. Підстепна, 22-а,
обумовлена вартість якого дорівнює 75
000 грн., який належить відповідачеві на
праві приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу № 5435 від
18.09.2007 року (а.с.15-17).
28.03.2012 року сторонами було укладено
Додаткову угоду № 1 до кредитного
(а.с.30-31), за якою п. 8.1 Договору від 26.08.2008
року викладено в новій редакції, за
якою: Банк зобов'язався надати ОСОБА_2
кредитні кошти на строк з 26.08.2008 року по
26.08.2018 року включно у вигляді
поновлюваної кредитної лінії у розмірі
капітальний ремонт шляхом видачі
готівки через касу у розмірі 450,00 грн. на
сплату винагороди за надання
фінансового інструменту у момент
надання кредиту, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 27,96 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом, винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у
момент надання кредиту, винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту
щомісяця в період сплати винагороди за
резервування ресурсів у розмірі 6,00 %
річних від суми зарезервованих
ресурсів, винагороди за проведення
додаткового моніторингу.
Періодом сплати вважати період з « 17»
по «24» число кожного місяця.
Відповідач свої зобов'язання за
вказаним кредитним договором порушив,
внаслідок чого станом на 29.11.2013 року у
нього утворилася заборгованість перед
3178,51 грн. - заборгованість по відсоткам;
649,83 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;
1774,34 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;
250,00 грн. - штраф (фіксована частина);
1098,48 грн. - штраф (процентна складова)
Позивачем було направлено письмову
вимогу на адресу відповідача 18.10.2013
року про усунення порушень кредитного
договору та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки, але
зобов'язання так і не були виконані, у
зв'язку з чим Банк просить визнати
дійсним договір іпотеки та звернути
стягнення на будинок (а.с.8-10).
Суд, розглянувши матеріали справи
дійшов до наступного.
Згідно ст. 18 Закону України «Про
іпотеку» іпотечний договір
укладається між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.
Відповідно до п. 13 Постанови № 9 Пленуму
ВСУ України від 06.11.2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» з
підстав недодержання вимог закону
про нотаріальне посвідчення
правочину нікчемними є тільки
правочини, які відповідно до чинного
законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
Вирішуючи спір про визнання
правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
частини другої статті 220 ЦК ( 435-15 ) не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та
640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є
укладеними і не створюють прав та
обов'язків для сторін.
Виходячи зі змісту наведеної норми
права і з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60
ЦПК України представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» зобов'язаний був довести,
надавши докази відповідно до положень
ст. ст. 58, 59 ЦПК України, що, ОСОБА_2
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Позовних вимог до відповідача, щодо
вчинення певних дій ПАТ КБ
«ПриватБанк» не заявляв, рішень суду до
матеріалів справи не залучав.
Будь яких доказів того, що ОСОБА_2
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору судом не добуто,
матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
А тому, на думку суду, у зв'язку з
недоведеністю позовних вимог щодо
визнання договору іпотеки дійсним,
зазначені позовні вимоги за рішенням
суду задоволенню не підлягають.
Крім того, на думку суду, позовні вимоги
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення відповідача та
інших осіб з адреси буд. 22-а по вул.
Підстепній, смт. Червоногригорівка,
Нікопольського району
Дніпропетровської області є
передчасними і тому не можуть бути
задоволені судом.
В разі відмови судом в задоволені
позовних вимог не підлягають і
задоволенню вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
судових витрат, що передбачено ст. 88 ЦПК
На підставі викладеного, керуючись ст.
18 Закону України «Про іпотеку», ст. ст.
10, 60, 88, 209, 212-215, 224, 227, 228 ЦПК України суд -
В задоволені позовних вимог Публічному
акціонерному товариству Комерційний
банк «ПриватБанк» відмовити в повному
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні, можуть
оскаржити рішення суду у такий самий
строк з моменту отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров