Справа № 262/2576/14-ц
Провадження № 2/262/959/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року
м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого судді
Лебеденко С.В.

при секретарі
Чернета В.І.

за участі позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
даним, в обґрунтування якого зазначила,
що вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем з 20 грудня 2003 року
по 26 лютого 2010 року. Від шлюбу мають
двох дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час
відповідач виплачує аліменти в розмірі
1300 гривень на двох дітей. Позивач
дізналась, що її колишній чоловік
продав чотирикімнатну квартиру, яка
була надана їх родині підприємством -
ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» в листопаді
2004 року та позивачка користувалась
даною нерухомістю. Психологічний
дискомфорт дітей вимусили її піти з
квартири. З часом, підприємство
дозволило відповідачу приватизувати
квартиру. Просила стягнути з
відповідача грошові кошти з продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1 на користь
дітей, відповідно до рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24.11.09 року, зобов'язати
відповідача надати договір
купівлі-продажу квартири та документи
щодо її приватизації та відчуження.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали заявлені
позовні вимоги та просили їх
задовольнити, надавши пояснення,
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

До судового засідання, призначене на
26.06.2014 року позивач та її представник не
з'явились, про дату, час там місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. (а.с. 43). Причини неявки
суду не повідомили.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі, просив відмовити в їх
задоволенні, надавши пояснення, що
дійсно в 2013 році він продав належну
йому квартиру в м. Слов'янську. При
цьому, будь-яких документів в нього не
збереглось. Також пояснив, що аліменти
на утримання дітей виплачуються ним
своєчасно, відповідно до рішення суду,
а доход з продажу квартири не є тим
видом доходу, з якого стягуються
аліменти. Також надав заперечення
проти позову. (а.с. 23).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов необґрунтованим і таким,
що не підлягає задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
шлюб між сторонами - ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірваний, про що свідчить копія
свідоцтва про розірвання шлюбу від
26.02.2010 року. (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають двох дітей -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 9, 10).

У відповідності зі ст. 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ст.ст. 182, 183 СК України частина
заробітку (доходу) батька, який буде
стягуватися, як аліменти, визначається
судом. При цьому розмір аліментів на
одну дитину при будь-яких обставин не
може бути меншим 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 24 листопада 2009
року, з відповідача - ОСОБА_3 стягнуті
аліменти на утримання дітей в розмірі
1/3 частини з усіх видів заробітку
(доходу) до повноліття дітей, але не
менше відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, на
користь ОСОБА_1. (а.с. 4).

З довідки з місця роботи ОСОБА_3 -
Публічного акціонерного товариства
«Шахта ім. О.Ф. Засядька», вбачається, що
він дійсно працює на даному
підприємстві, отримує заробітну плату
та сплачує аліменти. За період з жовтня
2013 року по березень 2014 року були
перераховані аліменти в розмірі 8271, 15
гривень. (а.с. 24).

Згідно позовної заяви та в судовому
засіданні позивачка та її представник
посилались на те, що відповідач
зобов'язаний сплатити грошові кошти з
проданої квартири в рахунок аліментів.
При цьому, належним чином засвідчена
копія договору купівлі-продажу
квартири суду надана не була.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом були
створені всі необхідні умови для
всебічного та повного дослідження
обставин справи, сторонам, під час
розгляду справи було роз'яснено права
та обов'язки, в тому числі положення
щодо змагальності процесу та
необхідності надання доказів на
підтвердження своїх доводів та
надано всі можливості для заявлення
необхідних клопотань та надання
доказів, що підтверджується
матеріалами справи та журналом
судового засідання.

Крім того, судом були здійснені
відповідні запити до Приватного
нотаріуса Слов'янського міського
нотаріального округу, Слов'янської
об'єднаної податкової інспекції,
Реєстраційної служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області з приводу надання
копії договору купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
реєстрації даної угоди, сплати податку.
Однак, відповіді на запити суду не
отримані.

Разом з тим, Постановою КМУ від 26
лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»
(із змінами) встановлений перелік
доходів, з яких здійснюється утримання
аліментів з працівників з усіх видів
заробітку і додаткової винагороди як
за основною роботою, так і за роботою за
сумісництвом.

Відрахування аліментів
здійснюється з заробітної плати
відповідача. Доходи, з продажу майна,
переліку, визначеному Постановою КМУ,
відсутні.

Посилання позивачки на те, що
продаж квартири є підприємницькою
діяльністю та з цього виду доходу
необхідно стягувати аліменти, суд не
може покласти в основу рішення. Так,
згідно ст. 42 Господарського кодексу
України, підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Однак, відповідач працює на ПАТ
«Шахта ім. О.Ф. Засядька», аліменти,
відповідно до рішення суду від 24.11.2009
року, сплачує вчасно та в повному
обсязі.

Таким чином, підстав для задоволення
позовних вимог не вбачається.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182 СК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81,82, 213,
214, 215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
С.В. Лебеденко