АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1527/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. РІШЕННЯ
23 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренко В. В.
суддівГончар Н. І. , Ювшин В. І. при
секретаріВолвенко А.В. за участю:
позивача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Приватного
підприємства «Грандфінресурс» -
Ткаченко Ірини Валеріївни на заочне
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 22 серпня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
стягнення грошових коштів за нікчемним
правочином, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 12.01.2013 року між ним та
відповідачем було укладено договір №
217822.

У зв'язку з тим, що позивачу терміново
потрібні були кошти в сумі 300000 грн. на
купівлю квартири він у січні 2013 року
звернувся до ПП «Грандфінресурс» за
позикою. Про надання відповідачем
позики позивач дізнався із місцевої
газети «От і До» та інших видань.

В офісі відповідача консультант
пояснила позивачу, що компанія може
надати необхідну суму зі сплатою 3 %
річних на строк до 15 років зі схемою
погашення щомісячно сплачуючи 1/180 від
300000 грн. Обов'язковою умовою для
отримання грошей є попередня сплата
першого внеску в розмірі 21000 грн., а
грошові кошти позивач повинен був
отримати в кінці січня 2013 року. У
вказаний строк грошові кошти не були
надані позивачу у позику, та його
повідомили, що укладений договір
передбачає сплату ОСОБА_6 чергових
платежів у розмірі 2416,66 грн. з 1 по 15
число поточного місяця, незалежно від
того, коли йому нададуть позику.

Позивач сплачував внески протягом
трьох місяців, однак позику так і не
отримав. Розривати договір консультант
відповідача його відмовляла, оскільки
в такому випадку йому не повернуть
сплачені ним внески.

ОСОБА_6 вважає, що договір між сторонами
був укладений під впливом обману і
нечесної підприємницької практики,
тому він є нікчемним правочином та до
нього слід застосувати наслідки
недійсності нікчемного правочину.

Враховуючи наведене, позивач просив
суд стягнути з ПП «Грандфінресурс»
грошові кошти у розмірі 28 249,98 грн.,
сплачені на його рахунок за договором
№ 217822 від 12.01.2013 року.

Заочним рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 22 серпня
2013 року позов задоволено та стягнуто з
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» на користь ОСОБА_6
грошові кошти за нікчемним правочином
у розмірі 28 249,98 грн.

07 листопада 2013 року ПП
«Грандфінресурс» звернулось до суду із
заявою про перегляд заочного рішення
суду, яка ухвалою Соснівського
районного суду м. Черкаси від 13 березня
2014 року була залишена без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним
рішенням суду, представник ПП
«Грандфінресурс» - Ткаченко І.В. подала
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на те, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213,214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Даним вимогам рішення суду не
відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Судом першої інстанції, з чим
погоджується і колегія суддів,
встановлено, що 12.01.2013 року між
позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ПП
«Грандфінресурс» було укладено
договір № 217822 про надання позики на
умовах діяльності Програми «Альянс
Україна», що містяться у додатках № 1 та
№ 2, які є невід'ємною частиною договору
(а.с. 11-17).

За вказаним договором ОСОБА_6 сплатив:
одноразовий комісійний внесок в сумі
21000 грн.,щомісячний чистий внесок за три
місяці в сумі 5019,98 грн., адміністративні
витрати за договором за три місяці в
сумі 2260 грн. (а.с. 17-20).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав, що внаслідок
здійснення ПП «Грандфінресурс»
нечесної підприємницької практики,
спрямованої на утворення,
експлуатацію, сприяння розвитку
пірамідальних схем, договір укладений
між сторонами відповідно до ст. 19
Закону України "Про захист прав
споживачів" є недійсною.

Оскільки позивач сплачував кошти не за
сам товар, а за можливість одержання
права на купівлю товару, відповідач без
залучення власних коштів формував
групи клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалась передача права на
купівлю товару одному з учасників
групи, що є компенсацією за рахунок
коштів інших учасників групи,
залучених до умов діяльності системи
«Альянс Україна», на думку суду першої
інстанції, дана угода порушує права
позивача, а діяльність відповідача з
реалізації програми «Альянс Україна» є
такою, що вводить споживача в оману.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна, з огляду на
наступне.

Пунктом 1.1. ст. 1 договору передбачено,
що відповідач за згодою позивача
зобов'язується вчинити від його імені
та за його рахунок певні юридичні дії,
спрямовані на придбання грошової суми
у позику, зазначеної у додатку № 1 до
даного договору, на умовах діяльності
програми «Альянс Україна», що
міститься в додатку № 2, який є
невід'ємною частиною цього договору, в
тому числі: сформувати реєстр
учасників, забезпечити його
адміністрування; організовувати та
проводити захід з розподілу грошового
фонду, надати учаснику відповідну суму
у позику; надавати інші послуги і
здійснювати інші правочини, погоджені
сторонами, у порядку та в строки,
передбачені цим договором та додатками
до нього.

Відповідно до п. 4.8. ст. 4 договору
учасник заявляє, що отримав усі
пояснення від представника
адміністратора, уважно прочитав та
зрозумів усі визначення, умови та зміст
договору і додатків до нього, що
засвідчує своїм підписом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема відповідно до п.7 ч.3
ст.19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених з використанням
нечесної підприємницької діяльності,
яка полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Для кваліфікації «пірамідальної
схеми» необхідна наявність усіх
зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Вказана позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 11 вересня
2013 року № 6-40 цс13, яка згідно зі ст.360-7
ЦПК України є обов'язковою для судів.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом угоди сторін
у даній справі, укладеної в рамках
функціонування програми «Альянс
Україна», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним певної грошової суми.

Відповідно до ст.2 договору ПП
«Грандфінресурс» гарантує надання
кожному учаснику права на отримання
заявленої ним грошової суми за умови
виконання ним всіх зобов'язань,
передбачених договором.

Передбачені договором умови
дозволяють учаснику здійснювати
оплату грошової суми, заявленої для
придбання невеликими щомісячними
внесками, які названі в договорі «чисті
внески», зокрема відповідно до статті 1
додатку №2 до договору «Визначення
термінів» «чистий внесок» - це частина
Загального платежу, за рахунок якої
Адміністратор здійснює оплату
грошової суми, заявленої для придбання
на умовах діяльності програми «Альянс
Україна», та розмір якої визначається
шляхом ділення відповідної грошової
суми на кількість платежів, зазначених
у додатку № 1 до договору та відповідає
графіку платежів.

Отже, договором передбачена щомісячна
сплата споживачем грошової суми,
заявленої для придбання, а не плата за
можливість одержання прав на отримання
цієї суми.

Таким чином, за умовами програми
«Альянс Україна» кожний з учасників,
який належним чином виконує
зобов'язання за договором, отримує
заявлену ним для придбання грошову
суму з фонду реєстру, створеного за
рахунок щомісячних внесків учасників
програми.

За таких обставин висновок суду про те,
що діяльність ПП «Грандфінресурс» за
укладеним з позивачем договором є
функціонуванням «пірамідальної
схеми», суперечить змісту п.7 ч.3 ст.19
Закону України «Про захист прав
споживачів» у зв'язку з відсутністю
головних ознак «пірамідальної схеми» -
безтоварності та сплати компенсації
одному учаснику за рахунок інших,
оскільки за схемою придбання товарів у
групах, що має місце в даному випадку,
придбають товар усі учасники за
рахунок об'єднання внесків кожного з
них. Різниця між споживачами -
учасниками схеми є тільки в часі
одержання заявленої для придбання
грошової суми, за умови виконання своїх
зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до
«пірамідальної» необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність ПП
«Грандфінресурс» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
«фінансова послуга».

Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Суд зазначених вимог закону не
врахував і до спірних правовідносин
сторін не застосував.

Помилковим є й висновок суду про
введення позивача в оману з підстав
оплати ним не самого товару, а права
купівлі товару та відсутності
залучення власних коштів відповідача.

Такий висновок суперечить нормам
чинного законодавства й суті самого
правочину, визначеного частиною 5
статті 1 Закону України «Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг».

Враховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції щодо недійсності
укладеної між сторонами угоди є
помилковим, у зв'язку з чим і
застосування судом положень ч. 1 ст. 216
ЦК України та стягнення з відповідача
на користь позивача сплачених за даною
угодою коштів в розмірі 28249,98 грн. є
безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційну скаргу ПП «Грандфінресурс»
задовольняє, рішення суду першої
інстанції скасовує та ухвалює нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія судової
палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» - Ткаченко Ірини
Валеріївни - задовольнити.

Заочне рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 22 серпня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
стягнення грошових коштів за нікчемним
правочином - скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» про стягнення
грошових коштів за нікчемним
правочином - відмовити.

Рішення набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :