Справа № 465/1788/13
Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/1086/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю позивача ОСОБА_2 та
представника третьої особи Курило С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 28 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ПАТ СК «АСКА», 3
осіб Міністерства доходів і зборів
України, Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Львівській області, про стягнення
страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а :

22.02.2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до ПАТ СК «АСКА», треті особи
Міністерство доходів і зборів України,
Головне управління Міністерства
доходів і зборів у Львівській області,
про стягнення страхового
відшкодування в розмірі 63050 грн.40 коп.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що з 04.09.1990 року
працювала в Державній податковій
службі у Львівській області та була
звільнена з роботи 21.11.2012 року на
підставі п.1 ст.38 КЗпП України в зв'язку
з виходом на пенсію по інвалідності.
Зазначала, що в період роботи в органах
ДПС була застрахована відповідно до
ст.18 ЗУ «Про державну податкову
службу». Під час виконання службових
обов'язків з нею стався страховий
випадок - захворювання, що спричинило
втрату професійної працездатності на
60% та встановлено ІІ групу
інвалідності, що підтверджується
довідкою медико-соціальної експертної
комісії. Стверджувала, що згідно з
Постановою КМУ №349 від 03.06.1994 року «Про
затвердження порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби»
звернулась 27.12.2012 року до Страховика з
заявою про виплату страхового
відшкодування, однак на дату звернення
з позовом до суду останній не виконав
умов договору страхування та вимог
«Порядку та умов обов'язкового
державного особистого страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби», що стало підставою
для звернення з позовом до суду.

Оскаржуваним заочним рішенням у
задоволенні позову ОСОБА_2 ПАТ СК
«АСКА», третіх осіб Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Львівській області, про
стягнення страхового відшкодування
відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржила позивач
ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає,
що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню. Стверджує,
що з 04.09.1990 року працювала у Державній
податковій службі у Львівській області
на посаді старшого державного
податкового ревізора-інспектора. 21.11.2012
року звільнена з роботи за п.1 ст.38 КЗпП
України у зв'язку з виходом на пенсію по
інвалідності. Відповідно до довідки
МСЕК їй встановлено ІІ групу
інвалідності загального захворювання
безтерміново. З виписки медичної карти
амбулаторного хворого вбачається, що
захворювання викликане тривалою
гіпертонічною хворобою, пов'язаною з
підвищеними психоемоційними
навантаженнями та стресовими
ситуаціями. Відповідно до ст.18 ЗУ «Про
державну податкову службу в Україні»
вона як посадова особа органу
державної податкової служби підлягала
обов'язковому державному особистому
страхуванню за рахунок коштів
державного бюджету на випадок загибелі
або смерті на суму десятирічної
заробітної плати за їх останньою
посадою, а в разі поранення , контузії ,
травми або каліцтва, захворювання чи
інвалідності , що сталися у зв'язку з
виконанням службових обов'язків - у
розмірі від шестимісячної до
п'ятирічної заробітної плати за їх
останньою посадою (залежно від ступеня
втрати працездатності). Стверджує, що
під час її роботи в органах ДПС з нею
стався страховий випадок, а саме 21.11.2012
року їй встановлена друга група
інвалідності, а відтак мала право на
виплату страхової суми відповідно до
п.п. «б» п.5 Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби,
затвердженого постановою КМУ від 03.06.1994
року №349. Виплата страхових сум
проводиться у семиденний строк з дня
одержання страховиком всіх необхідних
документів від застрахованого або його
спадкоємців. У разі відмови у виплаті
страхової суми страховик у семиденний
строк письмово повідомляє про це
застрахованого або його спадкоємців і
відповідний орган державної
податкової служби із зазначенням
причин відмови. Відповідно до договору
страхування укладеного між ПАТ «УАСК
«АСКА» та державною податковою службою
України зобов'язання виконавця по
сплаті страхового відшкодування
розповсюджуються на страхові випадки,
які сталися у проміжок часу з серпня 2008
року по 31 грудня 2012 року. Оскільки
страховий випадок стався в період дії
договору, 27.12.2012 року вона звернулась
до ПАТ «УАСК» «АСКА» з вимогою про
виплату страхового відшкодування,
однак відповідь про відмову у виплаті
надана останньою лише 29 січня 2013 року,
що є порушенням семиденного строку
визначеного Порядком. Суд відмовив у
позові з тих підстав, що станом на
28.12.2012 року на виконання умов Договору
страхування ПАТ «УСКА» «АСКА»
використала перераховані їй Державною
податковою адміністрацією України
страхові платежі, однак це є порушенням
п.9 Порядку №349, а тому висновок суду є
помилковим. Відповідно до п.4 Порядку
кошти, яких не вистачає на виплату
страхових сум, доплачуються
страхувальником. Крім того,
відповідачем не надано суду доказів
про те, що він згідно пунктів СТД №3126676
від 29 жовтня 2012 року пред'явив
страхувальнику, тобто Міністерству
доходів і зборів України, рахунок на
оплату послуг з додаванням до нього
акту наданих послуг та, що
страхувальник в оплаті наданих коштів
йому відмовив через відсутність коштів
на його реєстраційному рахунку.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу представника третіх
осіб - Курило С.В., вивчивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що позивач з 04.09.1990 року по
21.11.2012 року працювала в органах
Державної податкової служби (а.с.13-17).

Наказом №93-о від 21.11.2012 року ОСОБА_2
звільнена з посади головного
державного податкового ревізора
-інспектора відділу особливо важливих
перевірок та зустрічних звірок
управління податкового контролю на
підставі ст.39 КЗпП України у зв'язку з
інвалідністю(а.с.15).

29.10.2012 року між ПрАТ «УАСК «АСКА»
(страховик) та Державною податковою
службою України (страхувальник) був
укладений договір СТД № 3126676 про
закупівлю послуг зі страхування
посадових осіб державної податкової
служби України.

Відповідно до умов пункту 1.1. договору
його предметом є закупівля послуг з
обов'язкового соціального страхування
(страхування посадових осіб органів
державної податкової служби України)
відповідно до Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.06.1994 року № 349.
Зобов`язання виконавця по сплаті
страхового відшкодування згідно
договору розповсюджуються на страхові
випадки, що стались у проміжок часу з
серпня 2008 року до 31 грудня 2012 року.

Відповідно до довідки серії 10 ААА №
861990 виданої на підставі акту №2260
позивачу ОСОБА_2 встановлено ІІ групу
інвалідності безтерміново.(а.с.9).

Згідно з довідкою про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках визначено,
що застрахована ОСОБА_2 втратила
професійну працездатність на 60 % (а.с.12).

27.12.2013 року позивач звернулася в
страхову компанію з заявою про виплату
страхової суми (а.с.6).

29.01.2013 року ПАТ «УАСК «АСКА» на заяву
позивача про виплату страхової суми
надіслала листа № 357-22/19, в якому
зазначила, що станом на 28.12.2012 року
страхові платежі, призначені для
здійснення страхових виплат повністю
використані, а тому заява та додані
документи не розглядаються та будуть
повернуті заявнику(а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до пункту 6.4.4 Договору,
виконавець має право відмовити у
страхових виплатах застрахованому або
спадкоємцю в разі повного вичерпання
на спеціальному рахунку виконавця
сплачених страхових платежів,
визначених в п.3.1 Договору. Оскільки
листом ПрАТ «БАСК «АСКА» повідомила
позивачу про повернення заяви,
відповідно до п.6.3.8 Договору, у зв'язку з
використанням станом на 28.12.2012 року
страхових платежів, призначених для
здійснення страхових виплат, відтак, на
думку суду першої інстанції, позов не
підлягає до задоволення.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції, колегія суддів не
погоджується у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні. Проте,
на переконання колегії суддів,
зазначеним вимогам закону дане рішення
не відповідає.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові)
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника(його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта.

За змістом ч. 1 ст. 999 Цивільного кодексу
України законом може бути встановлений
обов'язок юридичної особи бути
страхувальником життя, здоров'я, майна
або відповідальності перед іншими
особами за свій рахунок чи за рахунок
заінтересованої особи (обов'язкове
страхування).

Згідно із ст. 991 ЦК України страховик
має право відмовитися від здійснення
страхової виплати у разі наявності
підстав, встановлених законом.
Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону. Рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обгрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
посадові особи органів державної
податкової служби підлягають
обов'язковому державному особистому
страхуванню за рахунок коштів
державного бюджету на випадок загибелі
або смерті на суму десятирічної
заробітної плати за їх останньою
посадою, а в разі поранення, контузії,
травми або каліцтва, захворювання чи
інвалідності, що сталися у зв'язку з
виконанням службових обов'язків, - у
розмірі від шестимісячної до
п'ятирічної заробітної плати за їх
останньою посадою (залежно від ступеня
втрати працездатності). Порядок та
умови страхування посадових осіб
органів державної податкової служби
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п. «б» п. 5 Порядку та
умов обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.06.1994 року № 349,
страховик виплачує страхові суми у
разі втрати застрахованим
працездатності в результаті поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися під час виконання службових
обов'язків.

Ступінь обмеження життєдіяльності
осіб, що звертаються для встановлення
інвалідності, група інвалідності,
причини і час її настання, професія, з
якою пов'язане ушкодження а також
ступінь втрати професійної
працездатності (у відсотках)
працівників, які одержали ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням ними
трудових обов'язків, визначаються
шляхом проведення медико-соціальної
експертизи.

Відповідно до п. 26 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317,
причинами інвалідності є: загальне
захворювання, інвалідність з
дитинства, нещасний випадок на
виробництві (трудове каліцтво чи інше
ушкодження здоров'я); професійне
захворювання; поранення, контузії,
каліцтва, захворювання.

Як зазначено у Порядку і умовах
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби,
обов'язкове державне особисте
страхування (далі - обов'язкове
страхування) посадових осіб органів
державної податкової служби
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

У п. 4 Порядку зазначено, що кошти, яких
не вистачає на виплату страхових сум,
доплачуються страхувальником, яким
згідно із договором страхування є
Державна податкова служба України.

Згідно з п. 10.2. договору, зобов'язання
ПАТ «УАСК «АСКА» по виплаті страхового
відшкодування розповсюджується на
страхові випадки, що сталися у проміжок
часу з 03.08.2008року по 31.12.2012 року або до
повного виконання страховиком вимог
пункту 6.3.8. договору.

Пунктом 6.3.8. договору визначено, що
виконавець зобов'язаний припинити
прийом документів на страхові виплати
у разі повного використання сплачених
страхових платежів, визначених п. 3.1.
договору, про що повідомити замовника.

Згідно з п. 6.3.6. договору виконавець
зобов'язаний здійснювати страхові
виплати за умови надходження на
спеціальний рахунок виконавця
страхових платежів у розмірах,
необхідних для проведення страхових
виплат.

У відповідності до п. 6.4.4. договору
виконавець має право відмовити у
страхових виплатах застрахованому або
спадкоємцю в разі повного вичерпання
на спеціальному рахунку виконавця
сплачених страхових платежів,
визначених в п. 3.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору ціна цього
договору відповідно до протоколу
погодження договірної ціни (додаток 1
до цього договору) становить 3 768 394,00
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
заяву про сплату страхової суми подано
позивачем 27.12.2012р. (а.с.6), така заява була
прийнята відповідачем та
зареєстрована 29.12.2012р. за Вх.№533, відтак,
всупереч п. 7 Порядку,
яким встановлено, що виплата страхових
сум проводиться у семиденний
термін з дня одержання страховиком
всіх необхідних документів від
застрахованої особи або його
спадкоємців, страховик виплати не
провів.

Крім цього, згідно із пп. «б» п.5 ч. 1
вказаного Порядку, у разі втрати
застрахованим працездатності в
результаті захворювання чи
інвалідності, що сталися під час
виконання службових обов'язків, розмір
страхової суми залежить від ступеня
втрати працездатності, який
визначається у відсотковому
відношенні до суми п'ятирічної
заробітної плати за останньою посадою,
яку він займав до встановлення втрати
працездатності, але не може бути меншим
шестимісячної заробітної плати за
зазначеною посадою. У разі відмови у
виплаті страхової суми страховик у
семиденний термін письмово повідомляє
про це застрахованого або його
спадкоємців у відповідний орган
державної податкової служби із
зазначенням причин відмови.

Відповідачем ПрАТ УАСК «АСКА» у
встановлений семиденний термін, тобто
до 06.12.2012 року не здійснено виплати
позивачу та не повідомлено про причини
відмови у виплаті страхової суми. Лише
із листа ПрАТ УАСК «АСКА» від 29.01.2013 р.
стало відомо, що страхова компанія не
може провести виплату у зв'язку із
вичерпанням страхових платежів.

Таким чином, висновок суду
про відсутність підстав для виплати
позивачу коштів через використання
сплачених страхових платежів є
невірним, та не може бути підставою
для невиплати страхової суми, оскільки
заява надана позивачем була
прийнята і зареєстрована відповідачем,
та протягом 7 днів відповідач був
зобов'язаний здійснити виплату
страхової суми.

Крім цього, в матеріалах справи
відсутні докази про те, що протягом
усього часу, коли відповідач повинен
був провести виплату (семиденний
строк), на адресу ДПА України не
було надіслано жодного повідомлення
про повне використання
коштів і про припинення прийому
документів для здійснення страхових
виплат. Тоді як, відповідно до п.6.3.8
Договору виконавець зобов'язаний
припинити прийом документів на
страхові виплати у разі повного
використання страхових платежів,
визначених п.3.1. цього договору, про що
повідомити Замовника.

Крім цього, як вбачається з заперечень
Міністерства доходів і зборів України
та Головного управління Міндоходів у
Львівській області ціна договору
становила 3 768 394 грн.00 коп.
Відповідно до звіту про використання
коштів, перерахованих ДПА України для
ПАТ «УАСК «АСКА» станом на 31.12.2012р. в
розрізі регіональних відділень,
страховою компанією отримано від ДПС
України кошти в сумі 3 768 394 грн.,
зареєстровано справ на загальну суму 3
620 392,05 грн та фактично виплачено
коштів - 3 542 290, 36 грн. Відтак, суд
приходить до висновку, що кошти для
страхової виплати у виконавця були
наявні.

Що стосується тверджень представника
третіх осіб що інвалідність позивача
виникла внаслідок загального
захворювання та не перебуває в
причинному зв'язку з проходженням
служби в державній податковій службі, а
тому підстав для задоволення позову
немає то такі спростовуються
наступним.

Як вбачається з довідки Форми №158/о про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках, бланк якої відноситься до
суворого обліку, застрахованій ОСОБА_2
встановлено 60% втрати професійної
працездатності та така видана на
вимогу Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі м. Львова від
21.12.2012 року(а.с.12).

Відповідно до Інструкції щодо
заповнення форми первинної облікової
документації №158/о, затвердженої
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України 30.07.2012 року №577 «Довідка про
результати визначення у застрахованої
особи ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках» Форма №
158/о, заповнюється щодо хворих, які
підлягають державному обов'язковому
особистому страхуванню у разі втрати
ними працездатності в результаті
поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, що сталися при
виконанні службових обов'язків, а
відтак сумніву щодо того, що
інвалідність позивача настала
внаслідок професійного захворювання у
колегії суддів немає.

Крім цього, як видно з відповіді
ПрАТ «УАСК «АСКА», наданій на заяву
позивача про виплату страхової суми,
позивачу відмовлено лише з
підстав повного використання
страхових платежів, а не з підстав
відсутності страхового випадку, який
мав місце з позивачем, та який
відповідач вважав страховим, оскільки
прийняв від такого усі документи про
виплати, пов`язані з страховим
випадком, а отже не заперечував того
факту, що даний випадок є страховим.

Також в матеріалах справи відсутні
платіжні підтвердження про
відсутність коштів та їх повне
вичерпання на час звернення позивача з
заявою, та докази про те, що зупинений
прийом документів на виплату страхових
сум, а відтак це спростовує висновок
суду першої інстанції про невиплату
коштів у зв`язку з повним виконанням
відповідачем своїх договірних
зобов`язань.

Враховуючи те, що суд першої інстанції
уваги на наведені обставини не звернув
, це призвело до порушення вимог
матеріального права, що є підставою для
скасування рішення та ухвалення нового
про задоволення позову відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Що стосується розміру страхового
відшкодування, то необхідно зазначити,
що відповідно до пп. «б» п.5 Порядку
страхові виплати виплачуються у разі
втрати застрахованим працездатності в
результаті поранення, контузії, травми
або каліцтва, захворювання чи
інвалідності, що сталися під час
виконання службових обов'язків, - у
розмірі, що залежить від ступеня
втрати працездатності, який
визначається у відсотковому
відношенні до суми п'ятирічної
заробітної плати за останньою
посадою, яку він займав до
встановлення втрати працездатності,
але не може бути меншим
шестимісячної заробітної плати за
зазначеною посадою.

Згідно з довідкою №22227/10/05-0024/231 від
27.12.2012 року виданою ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова
розмір заробітної плати на дату
встановлення позивачу інвалідності
становив 1751 грн.40 коп., а відтак
необхідно провести наступний
розрахунок (1751грн.40 коп. х на 5 років, а
це 60 місяців, що буде становити 105084 грн.
і х 60% втрата працездатності, що буде
становити 63050,40грн.).

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Якщо апеляційний суд змінює або
ухвалює нове рішення, відповідно і
змінюється розподіл судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача
необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 630грн.50 коп. за розгляд справи у
суді першої інстанції та 315 грн.25 коп. за
розгляд справи в апеляційній
інстанції, а всього 945грн.75 коп.

Керуючись ст. ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314
ч.2, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
.

Заочне рішення Франківського
районного суду м. Львова від 28 жовтня
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська Акціонерна
Страхова Компанія «АСКА» на користь
ОСОБА_2 страхове відшкодування в
розмірі 63050 (шістдесят три тисячі
п'ятдесят )грн. 40 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська Акціонерна
Страхова Компанія «АСКА» судовий збір
в користь держави в розмірі 945(дев'ятсот
сорок п'ять) грн.75 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішення
апеляційного суду .

Головуючий:
Мікуш Ю.Р.

Судді:
Ніткевич А.В.

Павлишин О.Ф.