Справа №2-819/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Клименко А. Я.Номер
провадження 22-ц/788/682/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г., Левченко Т. А.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 03 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

про усунення перешкод у здійсненні
права користування частиною будинку та
встановлення порядку користування
будинком і земельною ділянкою

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5

про встановлення порядку користування
будинком,

в с т а н о в
и л а:

05 грудня 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовними вимогами до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які обґрунтовував тим, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 17 квітня 2007 року йому на
праві власності належить 5/36 частин
будинку та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідачам ОСОБА_3
та ОСОБА_4 також належить по 5/36 частин, а
ОСОБА_6 21/36 частина будинку.

У зв'язку з тим, що відповідачі
перешкоджають йому користуватись
належним майном, відповідно до ст. 391 ЦК
України просив зобов'язати усунути
перешкоди в користуванні належною йому
частиною будинковолодіння та
встановити порядок користування ним.

Під час розгляду справи позивач заявою
від 27 лютого 2014 року просив встановити
порядок користування земельною
ділянкою відповідно до варіантів № 2
або № 4 запропонованими висновком
експертизи від 12 лютого 2014 року, а в
заяві від 27 лютого 2014 року просив
виділити у користування приміщення в
будинку 1-8, 1-2, 1-9 та 1-10. (а.с. 177-179)

В зустрічній позовній заяві від 23
лютого 2012 року ОСОБА_3 посилався на те,
що йому належить 31/36 частин вказаного
будинковолодіння, із яких 26/36 частин
він отримав у дар за договором
дарування від 01 липня 2011 року. Просив
закріпити існуючий порядок
користування будинком та виділити йому
у користування приміщення 1-3, 1-4, 2-5, 1-6,
та господарські будівлі. (а.с. 36-39)

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 03 березня 2014 року усунуті
перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права
користування та розпорядження
належними йому 5/36 частинами житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями та земельної ділянки, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та
встановлено порядок користування
житловим будинком приміщеннями: 1-1
площею 5,5 м.кв., суміжною частиною з
приміщенням 1-1 приміщенням 1-6 площею 9,30
м.кв., господарсько-побутовими
будівлями під літ. Б, В, М та земельною
ділянкою на подвір'ї площею 8,2 м.кв.
прилеглих до приміщень1-1 площею 5,5 м.кв.,
суміжною частиною з приміщенням 1-1
приміщенням 1-6 площею 9,30 м.кв., під
будівлями площею 44,73 м.кв. в тому числі
під нежитловими будівлями площею 25,97
м.кв. та город площею 42,78 м.кв., залишити
у загальному користуванні нежитлове
приміщення під літ. Ж та загальний
доступ до нього.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 судові витрати у розмірі - 8955,30
грн., в дольовому порядку, тобто по 4477,65
грн. з кожного.

Провадження відносно ОСОБА_6 закрито.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про встановлення порядку користування
домоволодінням - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилається на безпідставність
стягнення з неї судових витрат,
оскільки вона не є власником будинку,
тому просила рішення суду скасувати в
частині стягнення 4477,65 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
обставин справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Вважає, що не знайшов підтвердження
факт, що чиняться перешкоди у
користуванні власністю та що суд
безпідставно не взяв до уваги
запропонований варіант експертизи
щодо порядку користування житловим
будинком, а визначений судом порядок
пов'язаний із значним переобладнанням
у будинку по влаштуванню стін.

Заслухавши пояснення апелянта, його
представника, які підтримали
апеляційні скарги, заперечення
позивача та його представника,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню, а
рішення суду - скасуванню з
постановленням нового рішення,
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачу слід виділити у користування
частину приміщення 1-6, площею 9,30 кв.м. та
приміщення 1-1, площею 5,5 кв.м., що буде
відповідати його частці 14,79 кв.м., а
також встановив порядок користування
господарськими будівлями та частиною
прилеглої до них земельної ділянки. Суд
вважав, що чиняться перешкоди у доступі
до будинку, тому зобов'язав усунути
завдані перешкоди.

Колегія суддів в повній мірі не може
погодитись з висновком суду, оскільки
він суперечить наявним у справі
матеріалам та вимогам закону, який
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ч. 3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами.

Статтею 214 ч. 1 п. 1 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувались
вимоги та заперечення.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог та на підставі доказів сторін.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_5 та
зустрічної позовної заяви ОСОБА_3
вбачається, що вони просили визначити
порядок користування спадковим майном.

Вирішуючи наявний спір, суд першої
інстанції вірно послався на положення
ст. 358 ЦК України, яка регулює відносини
щодо порядку користування спільною
частковою власністю.

За даними Сумського міського БТІ
станом на 19 травня 2011 року позивач
ОСОБА_5 є власністю 5/36, а відповідач
ОСОБА_3 31/36 частки житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 62)

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 31
жовтня 2013 року зазначена площа будинку
складає 80,20 м.кв., а житлова - 61,9 м.кв.,
тобто частка позивача ОСОБА_5 становить
12,12 м.кв. від загальної площі та 8,6 м.кв.
від житлової.

Суд першої інстанції, встановлюючи
порядок користування з виділом
позивачу ОСОБА_5 по 1/2 частину житлової
кімнати 1-6, площею 18,0 м.кв., не врахував
тієї обставини, що це буде пов'язано зі
значними переобладнаннями в будинку.

Фактично суд вирішував питання про
виділ частки в натурі, а не про порядок
користування будинком в тому стані,
яким він є.

А тому, враховуючи підстави позовних
вимог та ту обставину, що частка
позивача ОСОБА_5 є незначною, то є
можливість на його часту виділити у
користування відповідні приміщення,
зокрема жиле приміщення 1-10, площею 13,8
м.кв. та допоміжне 1-9, площею 3,3 м.кв., а
відповідачу - інші житлові приміщення:
1-6, площею 18,0 м.кв., 2-5, площею 10,1 м.кв., 2-11,
площею 13,4 м.кв. та допоміжні приміщення
1-4, 1-3, 2-1, 1-1, залишивши в загальному
користуванні приміщення кухні 1-2 та
приміщення коридору 1-6 з ганком.

Одночас, підлягають виділу у
користування господарські будівлі і
споруди, які є приналежністю будинку,
оскільки згідно наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 05 вересня 2012 року № 1538/21850
не належать до самочинного будівництва
зведені на земельній ділянці хліви,
гаражі, літні кухні, вбиральні та інші
споруди.

Крім того, суд, вирішуючи питання щодо
усунення перешкод в користуванні
власністю в рішенні суд не зазначив на
кого із відповідачів покладено цей
обов'язок та коли мали місце відповідні
події.

Зі змісту позовної заяви також не
вбачається конкретно ким і як чиняться
перешкоди позивачу ОСОБА_5 Із пояснень
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
вбачається, що позивач має доступ до
будинку, а в жилій кімнаті 1-10
знаходяться його речі. Ці обставини не
спростовані позивачем.

За цих умов, відсутні підстави для
задоволення вимог щодо зобов'язання
усунути перешкоди.

Враховуючи зазначене, заслуговують на
увагу доводи ОСОБА_4 про безпідставне
покладення на неї зобов'язань по
відшкодуванню позивачу судових витрат,
оскільки з договору дарування від 01
липня 2011 року вбачається, що свою
частку в спірному майні вона
подарувала відповідачу. (а.с. 229)

Суд першої інстанції вказаних обставин
не дослідив, а тому рішення суду
підлягає скасуванню, а позов -
частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що за
надання правової допомоги позивачем
сплачено адвокату 5200 грн., що
підтверджується квитанціями. (а.с. 178)

Встановлено, що представник позивача
був присутнім в судових засіданнях
суду першої та апеляційної інстанцій
п'ять годин і 40 хвилин, а оскільки
ступінь складності справи є незначним
та відповідно до положень Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір витрат слід визначити,
виходячи з 20 % граничного розміру
компенсації витрат на правову допомогу
та пропорційно до тієї частини
позовних вимог, в задоволенні яких
відмовлено, що складає 641 грн. (1282 грн. х
50%) Крім того, відшкодуванню підлягає і
половина витрат за проведення
експертизи в сумі 1535,50 грн.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.3, 4; 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задоволити частково.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 03 березня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні будинком та земельною
ділянкою - відмовити.

Позов ОСОБА_5 та зустрічний позов
ОСОБА_3 щодо встановлення порядку
користування будинком і земельною
ділянкою - задоволити.

Встановити порядок користування
будинком за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до якого виділити у
користування ОСОБА_5 жилі приміщення:
кімнату 1-10, площею 13,8 кв.м. та коридор 1-9,
площею 3,3 кв.м., а із господарських
будівель: сараї «Б», «б», «б1», «Е» і
навіс «н».

Виділити у користування ОСОБА_3:
житлову кімнату 1-6, площею 18 кв.м.,
житлову кімнату 2-11, площею 13,4 кв.м,
житлову кімнату 2-5, площею 10,1 кв.м.,
житлову кімнату 1-4, площею 6,6 кв.м., кухню
1-1, площею 5,5 кв.м., коридор 2-1, площею 4,3
кв.м. та коридор 1-3, площею 3,4 кв.м., а із
господарських будівель виділити у
користування: сараї «В», «З», «К», кухню
«И», гараж «Л», бесідку «М», навіс «Д» та
вбиральню «Ж».

У загальному користуванні ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 залишити приміщення в будинку:
кухню 1-2, площею 5,8 кв.м. та коридор 1-8,
площею 2,3 кв.м.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
за варіантом № 2 будівельної
експертизи, за яким у користування
ОСОБА_5 виділити земельну ділянку,
площею 67 кв.м., позначену синім
кольором.

Виділити у користування ОСОБА_3
земельну ділянку, площею 543 кв.м.,
позначену зеленим кольором.

У загальному користуванні
співвласників залишити земельну
ділянку, площею 48 кв.м., позначену
жовтим кольором.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 641
грн. за надання правової допомоги та
1535,50 грн. витрат за проведення
експертизи.

В позові до ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко