20.05.2014 Справа № 756/1162/14-ц
Справа № 756/1162/14-ц
Провадження № 2-з/756/141/14
У Х В А Л А

20 травня 2014 року

Суддя Оболонського районного суду м.
Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
вартості нежитлової господарської
будівлі та суми неотриманого доходу,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року позивач звернулася до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2 про повернення
майна з чужого незаконного володіння, в
якій просив зобов'язати відповідача
повернути у власність позивачу
нежитлову господарську будівлю, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3

Ухвалою судді Оболонського районного
суду м. Києва від 07 лютого 2014 року
відкрито провадження у справі.

13 березня 2014 року позивачем подано
заяву про зміну предмету позовних
вимог, в якій представник позивача
просить стягнути з відповідача
вартість нежитлової господарської
будівлі, що розташована за адресою:
АДРЕСА_3, у сумі 1577147 гривень, яка була
продана відповідачем.

01 квітня 2014 року позивачем заявлено про
збільшення розміру позовних вимог,
окрім вимог про стягнення вартості
нежитлової господарської будівлі
позивач також просить стягнути з
відповідача на свою користь
неотриманий дохід від оренди у сумі 325000
грн.

19 травня 2014 року від позивача надійшла
заява про забезпечення позову, в якій
він просить накласти арешту на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1, на ? частину
квартири АДРЕСА_2, та автомобіль «Mazda 3»,
д.н.з. НОМЕР_1.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява позивача про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії, тощо.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачем заявлені позовні вимоги про
стягнення вартості нежитлової
господарської будівлі та суми
неотриманого доходу. Ціна позову,
визначена позивачем, склала 1902147 грн.

За інформацією, отриманою від
Київського МБТІ 28 квітня 2014 року та від
УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 24 квітня
2014 року, ? частина квартири АДРЕСА_1
належить відповідачу на праві спільної
часткової власності. Квартира АДРЕСА_2
та автомобіль «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1
належить ОСОБА_3

За таких обставин, враховуючи те, що
заходи забезпечення позову, які
просить вжити позивач є співмірними із
заявленими позовними вимогами, об'єкт
нерухомого майна, який просив
повернути позивач з чужого незаконного
володіння, у липні 2013 року відчужено
відповідачем, суд вважає, що у разі
невжиття заходів забезпечення позову
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.
Відтак, суд ухвалює часткового
задовольнити заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
відповідачу на праві спільної
часткової власності. Заходи
забезпечення позову вжиті судом в
межах заявлених представником
позивача.

Щодо вжиття заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на ?
частину квартири АДРЕСА_2, та
автомобіль «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1, суд
ухвалює відмовити у задоволенні заяви
представника в цій частині, оскільки
вказані об'єкти нерухомого та рухомого
майна відповідачу на праві власності
не належать.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
вартості нежитлової господарської
будівлі та суми неотриманого доходу -
задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві
спільної часткової власності.

У задоволенні решти вимог представника
позивача ОСОБА_1, викладених у заяві про
забезпечення позову, - відмовити.

Ухвалу направити на виконання до
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження» є
виконавчим документом та може бути
пред'явлена до виконання протягом
одного року з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя дпис/
О.І. Шумейко