У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення коштів за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 3 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
110 485 гривень 39 копійок.

В обґрунтування позову зазначив, що 25
вересня 2013 року між сторонами укладено
договір доручення, відповідно до якого
відповідач зобов'язався придбати
позивачу за кордоном автомобіль та
пригнати його в Україну.

Вказував, що на виконання вказаного
доручення передав повіреному 11 000
Євро та 22 000 гривень.

Посилаючись на те, що відповідач
придбав від імені довірителя
автомобіль вартістю 2950 гривень та не
повернув різницю коштів, позивач
просив задовольнити позов.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 3 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
суму коштів у розмірі 8050 Євро, що згідно
офіційного курсу НБУ станом на 3
березня 2014 року становить 107789 гривень 50
копійок.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

В іншій частині позову відмовлено за
недоведеністю.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 3 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині задоволення позову
та стягнення судових витрат і ухвалено
в цій частині нове про відмову в
задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд правильно
виходив з того, що договір доручення зі
сторони відповідача виконано у повному
обсязі, а тому дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи апеляційним судом
допущено порушення норм матеріального
або процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішення,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 3 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко