ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" квітня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного комунального управління
житлового господарства, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
3-ті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 як
законний представник неповнолітнього
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Головне
управління земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва про визнання права власності на
Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідачів про визнання
права власності на жилий будинок.
В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10
позовні вимоги позову підтримали,
просили їх задовольнити, пояснивши, що
ОСОБА_11, батьку позивачки, належав на
праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 2724
м2, на якій він розташований. Дана
земельна ділянка була виділена під
забудову ще у 1956 році. В подальшому
сім'я росла і в будинку було
зареєстровано 16 осіб родини. У 1979 році
позивачка вийшла заміж і з дозволу
батька переобладнала сарай, в якому
стояла корова, під жиле приміщення. З 1979
року по 1998 рік разом зі своїм чоловіком
вона добудувала кілька житлових кімнат
та місця загального користування, що
складаються з загальної площі 98,3 м2,
надвірних будівель (погріб під літерою
„К", сараї під літерами „Н" та „О", душ
під літерою „Т", вбиральна під літерою
„С", паркан, бетонні доріжки). Всі
вказані добудови та перебудови
проводились з дозволу міжвідомчої
комісії. В ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
ОСОБА_11, який залишив заповіт щодо
успадкування його майна після смерті в
рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_4. Позивачку ОСОБА_2 він до
переліку спадкоємців у заповіті не
включив, вказуючи, що вона має своє
житло за даною адресою під літерою „Ж".
З метою отримання правовстановлюючого
документу на будинок під літерою „Ж" та
земельну ділянку за рахунок
батьківської садиби позивачка
зверталась до Харківської районної
державної адміністрації м. Києва і
отримала кілька погоджень державних
органів. Для того щоб ввести будинок у
експлуатацію ОСОБА_2 звернулась до
Державного комунального управління
житлового господарства і отримала
відповідь з пропозицією надати
відповідні документи. Тому просять
узаконити зазначені добудови,
переобладнання та перепланування і
визнати за ОСОБА_2 право власності на
жилий будинок позначений під літерою
Відповідачі Державне комунальне
управління житлового господарства,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судові засідання не
з'явились жодного разу, про розгляд
справи були неодноразово повідомлені
належним чином (а.с.44-47; 83; 85; 97-99), з
заявами про неможливість розгляду
справи у відсутність їх або їх
представників до суду не звертались.
3-ті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 як
законний представник неповнолітнього
ОСОБА_7, ОСОБА_9 в судові засідання також
не з'явились жодного разу, про розгляд
справи були неодноразово повідомлені
належним чином (а.с.79; 80; 84; 86; 100-103), з
заявами про неможливість розгляду
справи у відсутність їх або їх
представників до суду не звертались.
3-тя особа Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва в судові засідання не з'явилась
повторно, про розгляд справи юридична
особа була двічі повідомлена належним
чином (а.с.81; 91), з заявами про
неможливість розгляду справи у
відсутність свого представника до суду
3-тя особа Головне управління
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації в судові
засідання також не з'явилась, але у
направленому поясненні до суду
представник просила розглянути справу
у відсутність представника юридичної
особи і винести рішення згідно чинного
законодавства (а.с.62-63).
Представник 3-ої особи ОСОБА_8 ОСОБА_16
в судовому засіданні просила відмовити
у задоволенні позову, пояснивши, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 13.10.2004 року
державним нотаріусом 16-ї Київської
державної нотаріальної контори Босою
Ю.П. було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, складеного ще за
своє життя ОСОБА_11 13.02.2003 року, за
змістом якого спадкоємцями майна
померлого є ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12
ОСОБА_13 в рівних частках. Спадкове
майно, на яке було видано свідоцтво,
складалось з домоволодіння двох жилих
будинків визначених під літерами „А"
жилою площею 101,60 м2 та „Ж" жилою площею
53,20 м2, надвірних будівель та споруд.
Крім вказаних будинків на даній
земельній ділянці знаходяться льох під
літерою „Б", сараї під літерами „Д" і
„Е", літня кухня під літерою „И", льох
під літерою „К", вбиральні під літерами
„В", „Р", „С", душ під літерою „Т", гараж
під літерою „З" спорудженням №1-7, І-ІІІ.
9.10.2004 року тим же державним нотаріусом
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку площею 0,1000 га для
обслуговування будинків та споруд по
АДРЕСА_1. 1.08.2010 року ОСОБА_13 трагічно
загинув в ДТП у Вінницькій області.
4.03.2011 року ОСОБА_8 отримав свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/4
частину земельної ділянки площею 0,1000
га, розташованої в АДРЕСА_1. 11.05.2012 року
ОСОБА_8 отримав державний акт на право
власності на 1/8 частину вказаної
земельної ділянки. Ще за життя ОСОБА_11
управлінням державного
архітектурно-будівельного контролю
був виданий дозвіл на введення у
експлуатацію закінченого будівництвом
(розширенням, реконструкцією)
приватного житлового будинку АДРЕСА_1.
З його тексту вбачається, що житловий
будинок під літерою „Ж" з надвірними
будівлями належали померлому ОСОБА_11.
Інша частина прибудов до нього
здійснена самовільно. Вказані будівлі
та споруди, що належали спадкодавцеві,
підтверджуються технічним паспортом
на будинок від 22.06.2004 року, але
свідоцтво про право власності на
завершені будівництвом нерухомого
майна ОСОБА_11 не отримувалось. Тому
право власності за ОСОБА_2 на вказаний
нею жилий будинок на даний час не
Заслухавши позивачку, представників
позивачки та 3-ї особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити з наступних підстав.
Згідно ст.41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
У відповідності до ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Як передбачає ст.375 ЦК України
власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову, а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам. Власник земельної
ділянки набуває права власності на
зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно. Право власника на
забудову здійснюється ним за умови
додержання архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за цільовим
Суд в межах заявлених позовних вимог
та наданих доказів сторонами по справі
встановив наступні факти та
Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_11, батьку позивачки ОСОБА_2,
належало на праві власності
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння від 9.02.1972
року, яке складалось з одного будинку,
до якого входило 2 жилі кімнати (а.с.10-11).
Дане домоволодіння знаходилось на
земельній ділянці площею 0,1000 га, на яку
ОСОБА_11 28.01.1999 року отримав державний
акт на право приватної власності на
землю серія ІІ-КВ №152517 (а.с.8-9).
13.02.2003 року ОСОБА_11 склав заповіт, за
яким земельну ділянку та жилий будинок
на ній АДРЕСА_1 заповідав в рівних
частках своїм дітям: ОСОБА_3, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_4 (а.с.20). Позивачку ОСОБА_2,
яка була також його донькою, він до
переліку спадкоємців у заповіт не
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11, що
вбачається зі змісту заяви позивачки
до 16-Київської державної нотаріальної
9.10.2004 року державним нотаріусом 16-ї
Київської державної нотаріальної
контори Босою Ю.П. було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, за змістом якого
спадкоємцями майна померлого є ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_12 ОСОБА_13 в рівних
частках. Спадкове майно, на яке видане
дане свідоцтво складалось із земельної
ділянки площею 0,1000 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель в АДРЕСА_1
(а.с.28). 13.10.2004 року тим же державним
нотаріусом було видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, за
змістом якого спадкоємцями майна
(домоволодіння АДРЕСА_1) померлого є
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12 ОСОБА_13 також в
рівних частках. Дане домоволодіння
складалось з 2-х жилих будинків та
надвірних будівель, тобто на земельній
ділянці розташовані жилий дерев'яний
будинок позначений під літерою „А"
жилою площею 101,60 м2 та жилий будинок під
літерою „Ж" жилою площею 53,20 м2, а також
льох під літерою „Б", сараї під
літерами „Д" і „Е", літня кухня під
літерою „И", льох під літерою „К",
вбиральні під літерами „В", „Р", „С",
душ під літерою „Т", гараж під літерою
„З" спорудженням №1-7, І-ІІІ (а.с.30).
За змістом копії державного акту на
право власності на земельну ділянку
серія КВ №128976 від 6.06.2005 року ОСОБА_4 є
співвласницею 1/4 частини земельної
ділянки площею 0,1000 га, розташованої по
АДРЕСА_1 (а.с.70-71). Аналогічний державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія КВ №128977 отримав 11.06.2005
року ОСОБА_3 також на право власності на
1/4 частини земельної ділянки площею 0,1000
га, розташованої по АДРЕСА_1 (а.с.68-69). Зі
змісту зазначених двох документів
вбачається, що крім вказаних осіб,
співвласниками даної земельної
ділянки на 1/4 її частину є також ОСОБА_12
та ОСОБА_13 (а.с.68; 70).
Крім того, зі змісту копій державних
актів на право власності на земельну
ділянку серія ЯЖ №019221 від 11.05.2012 року
(а.с.64-65) та ЯЖ №019220 від 30.01.2012 року
(а.с.66-67) вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9
є співвласниками 1/8 частин кожний
відповідно до вказаних документів
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої по АДРЕСА_1. Також у
зазначених документах містяться дані,
що крім них, співвласниками цієї ж
земельної ділянки є: ОСОБА_5 - 1/12
частина; ОСОБА_3 - 1/4 частина; ОСОБА_7 - 1/12
частина; ОСОБА_6 - 1/12 частина; ОСОБА_4 - 1/4
частина (а.с.64; 66).
За правилами ч.1, ст.316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
Як наголошує ч.1-2, ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
що поскільки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12
ОСОБА_13 набули право власності в рівних
частках на жилий будинок під літерою
„Ж" жилою площею 53,20 м2, а також льох під
літерою „Б", сараї під літерами „Д" і
„Е", літня кухня під літерою „И", льох
під літерою „К", вбиральні під літерами
„В", „Р", „С", душ під літерою „Т", гараж
під літерою „З" спорудженням №1-7, І-ІІІ
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 13.10.2004 року,
посвідченого державним нотаріусом 16-ї
Київської державної нотаріальної
контори Босою Ю.П. у реєстрі за №3-2261, і
це їх право ніким не скасоване, не
відмінене, не визнане недійсним, тому
підстав для визнання за ОСОБА_2 права
власності на той же будинок у суду
Як передбачає ч.1-2, ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває право власності на нього.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" при розгляді справ
зазначеної категорії судам слід мати
на увазі, що самочинним вважається
будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна, якщо вони збудовані (будуються)
на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. Під належним
дозволом слід розуміти передбачений
Законом України № 3038-VI дозвільний
документ (статті 35-37), що дає право
виконувати підготовчі та будівельні
роботи саме того об'єкту і на тій
земельній ділянці, яка передана з цією
метою певній особі. Під проектом слід
розуміти залежно від категорії об'єкта
будівництва відповідний склад
документації, визначеної статтями 1, 7
та 8 Закону України №687-XIV, отриманої
відповідно до статей 29, 31 Закону №3038-VI,
а також будівельний паспорт та
технічні умови, отримані відповідно до
статей 27, 30 зазначеного Закону.
Як вбачається з технічного паспорту
на спірне домоволодіння, виготовленого
КП „Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
22.06.2004 року, до жилого будинку під
літерою „Ж" добудований об'єкт
самочинного будівництва - прибудова
„Ж4" площею 6,6 м2 без будь-якого дозволу
на виконання будівельних робіт та
проекту (а.с.121-124). Вказані обставини
підтвердила у судовому засіданні і
Відповідно до ст.9 Закону України
„Про архітектурну діяльність"
будівництво об'єктів архітектури
здійснюється відповідно до
затвердженої проектної документації,
державних стандартів, норм і правил,
місцевих правил забудови населених
пунктів у порядку, визначеному ст.24
Закону України „Про планування та
забудову територій" від 20.04.2000 року зі
змінами та доповненнями, а саме фізичні
та юридичні особи, які мають намір
здійснити будівництво об'єкта
містобудування зобов'язані отримати
дозвіл від виконавчого комітету ради.
У відповідності до вимог ст.24 Закону
України „Про планування і забудову
території" фізичні чи юридичні особи,
які мають намір здійснити будівництво
об'єкта містобудування зобов'язані
отримати дозвіл від виконавчого
Як передбачає ст.29 Закону України
„Про планування і забудову території"
здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрація, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
Відповідно до Положення „Про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна", затвердженого
розпорядженням Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) від 27.10.2009 року №1227
Головне управління житлового
забезпечення є органом уповноваженим
здійснювати оформлення права
власності та видавати свідоцтво про
право власності на об'єкти нерухомого
майна, перелік яких міститься в п.5
Згідно з п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України №923 від 08.10.2008 року,
діючої з 01.01.2009 року, „Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів" прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється комісією і
полягає в підтвердженні нею готовності
до експлуатації об'єктів нового
будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту,
комунікацій та споруд інженерної та
транспортної інфраструктури, їх
інженерно-технічного оснащення та
забезпечення, пускових комплексів,
черг будівництва відповідно до
погодженої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації. Відповідно до п. 15
вищевказаного Порядку датою прийняття
в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту є дата видачі
зареєстрованого Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
Відповідно до п.15 вказаного Порядку,
датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата видачі зареєстрованого
інспекцією державного архітектурно-
будівельного контролю свідоцтва.
Правилами забудови міста Києва,
затвердженими рішенням Київської
міської ради вії 27.01.2005 року №11/2587, а
також Розпорядженням Київської
міської державної адміністрації вії
23.06.1999 року №999 „Про заходи щодо
запобігання порушенням містобудівного
законодавстві та вдосконалення
порядку проектування та експлуатації
житлового фонду та територіях садибної
забудови м. Києва" встановлено, що
забудова ділянок, наданих громадянам,
власникам користувачам земельних
ділянок, реконструкція, розширення
приватних житлових будинків
перепланування і переобладнання
приміщень, господарсько-побутових
споруд, прокладка підключення
комунікацій до міських комунальних
мереж допускається лише після
райдержадміністрації, одержання
архітектурно-планувального завдання,
проектування розробки, погодження,
експертизи та затвердження проектної
документації та одержаній відповідно
до державних будівельних норм дозволів
на виконання будівельних робіт і
Головному управлінні контролю за
благоустроєм міста ордера на виконання
Як зазначає п.7 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" не може бути застосовано
правила статті 376 ЦК при вирішенні
справ за позовами: про визнання права
власності на самочинно збудовані
приналежності до основної речі (ганок,
веранда, мансарда тощо).
Поскільки зведена прибудова ОСОБА_2
була здійснена без належно оформленого
проекту, дозволу на виконання
будівельних робіт, і на даний момент
вона не прийнята в експлуатацію у
встановленому законом порядку, при
цьому позивачка просить визнати за нею
право власності на будинок і самочинну
прибудову в судовому порядку, тому
вказана обставина є також підставою
для відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК
України, на підставі ст.41 Конституції
України, ст.316; 321; 328; 375; 376 ЦК України,
ст.24; 29 Закону України „Про планування
і забудову території", п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України №923 від
08.10.2008 року „Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів", п.4; 7; 27 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)", Положення „Про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна", затвердженого
розпорядженням Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) від 27.10.2009 року №1227,
Правилами забудови міста Києва,
затвердженими рішенням Київської
міської ради вії 27.01.2005 року №11/2587, а
також Розпорядженням Київської
міської державної адміністрації вії
23.06.1999 року №999 „Про заходи щодо
запобігання порушенням містобудівного
законодавстві та вдосконалення
порядку проектування та експлуатації
житлового фонду та територіях садибної
забудови м. Києва", суд
В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Державного комунального управління
житлового господарства, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
3-ті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 як
законний представник неповнолітнього
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Головне
управління земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва про визнання права власності за
ОСОБА_2 на жилий будинок АДРЕСА_1,
позначений на технічному плані
домоволодіння під літерою „Ж"
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Дарницького
районного суду м. Києва протягом 10 днів
з дня отримання його копії
Апеляційна скарга на заочне рішення
суду може бути подана до Апеляційного
суду м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення вступної та резолютивної
частини заочного рішення через
Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя