Справа № 161/2936/13-ц
Провадження № 2/161/941/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

16 квітня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Шандерик В.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Другого ВДВС
- Денисюк В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс»,
ОСОБА_4 про визнання недійсними
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності, треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»,
ОСОБА_5, Служба у справах дітей Луцької
міської ради, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції (далі - Другий ДВС ЛМУЮ),
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс»
(далі - ТзОВ «ТД «Еліт Сервіс»), ОСОБА_4
про визнання недійсними прилюдних
торгів та свідоцтва про право
власності, треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг» (далі
- ТзОВ «ОТП Факторинг»), ОСОБА_5, Служба у
справах дітей Луцької міської ради.

Позовні вимоги мотивує тим, що при
виконанні рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
державний виконавець в порушення вимог
Законів України «Про виконавче
провадження» та «Про іпотеку» передав
на реалізацію, а торговельна
організація реалізувала на прилюдних
торгах іпотечне майно - належну їй та
ОСОБА_5, ОСОБА_7 на праві власності
квартиру в АДРЕСА_1.

Вважає, що порушення полягають у
реалізації іпотечного майна при
відсутності відповідного дозволу
органу опіки та піклування на
реалізацію майна, так як такі дії
порушували житлові права
неповнолітніх дітей, а також у тому, що
звіт про визначення вартості цього
майна на момент проведення торгів був
недійсним. Крім того, позивач вказує, що
вона не була повідомлена належним
чином про проведення прилюдних торгів.

З врахуванням наведеного, просить суд,
визнати недійсними прилюдні торги з
реалізації спірного майна, які
відбулись 01.08.2012 року, що оформлені
протоколом №03-0066/12-3 та додатком до
нього, а також визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
квартиру, видане ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
результатами прилюдних торгів.

Позивач ОСОБА_1 в даному судовому
засіданні, а її представник
ОСОБА_9 в минулому судовому засіданні,
позов підтримали, із зазначених в заяві
підстав. Просили суд позов
задовольнити. В дане судове засідання
представник позивача ОСОБА_9 для
продовження судових дебатів не
з?явилася з невідомих суду причин.

Представник відповідача Другого ВДВС -
Денисюк В.С. в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала за
безпідставністю, суду пояснила, що
прилюдні торги відбулися у
відповідності до вимог закону. Просила
суд в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_10 в дане судове засідання не
з?явився, в минулому судовому засіданні
позов не визнав, суду пояснив, що його
довірителька на законних підставах
набула права власності на майно. Просив
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представник відповідача ТзОВ «ТД «Еліт
Сервіс», треті особи ОСОБА_5, ТзОВ «ОТП
Факторинг», Служба у справах дітей
Луцької міської ради в судове
засідання не з'явилися з невідомих суд
причин, хоча вчасно та належним чином
повідомлялися судом про час та місце
слухання справи.

Суд вважає за можливим слухати справу у
відсутності учасників процесу, що не
з?явилися, по наявним у справі доказам.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов безпідставний та не підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що 04.11.2010 року
державним виконавцем Другого ВДВС ЛМУЮ
Воробей О.А. (далі - державний
виконавець Воробей О.А.), винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на виконання виконавчого
листа Луцького міськрайонного суду
№2-730/10 від 07.09.2010 року, виданого на
підставі заочного рішення суду від
11.05.2010 року, про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності позивачу
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_7 (а.с. 14- 16, 54-57).

07.06.2011 року державним виконавцем
Воробей О.А. в ході здійснення
виконавчих дій було накладено арешт на
вищезазначену квартиру, яка згідно
договору іпотеки №PM-SME A00/084/2008 від 09.07.2008
року перебуває у заставі стягувача ПАТ
«ОТП банк» (а.с.11-13, 58-61).

Зазначене майно на підставі постанови
державного виконавця було оцінено
експертом та згідно звіту визначено
ринкову вартість майна в розмірі 333 729
грн., який був направлений державним
виконавцем сторонам виконавчого
провадження (а.с.62-66).

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно договору №03-0066/12 від 13.04.2012 року
уповноваженим органом щодо реалізації
квартири АДРЕСА_1 являється ТзОВ «ТД
«Еліт Сервіс» в особі Луцької філії
(а.с.67-69).

25 червня 2012 року головним державним
виконавцем Воробей О.А. було складено
акт уцінки майна на 2% у зв'язку з тим, що
28 травня 2012 року прилюдні торги по
реалізації квартири не відбулися, та
встановлено стартову ціну на
повторних прилюдних торгах в розмірі 250
296 грн. 75 коп. (а.с. 71).

Судом встановлено, що 01.08.2012 року за
наслідками проведених прилюдних
торгів щодо продажу вищезазначеного
нерухомого майна згідно протоколу
№03-0066/12-3 та додатку до нього переможцем
аукціону визначена відповідач ОСОБА_4
(а.с.21-22).

На підставі акта про проведення
прилюдних торгів від 8.08.2012 року,
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
8.08.2012 року видано свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, на ім'я ОСОБА_4 (а.с.24, 72).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначала про недодержання
державним виконавцем та ТзОВ «ТД «Еліт
Сервіс» при проведенні прилюдних
торгів норм Законів України «Про
виконавче провадження», «Про іпотеку»
та Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року N 68/5 (далі - Тимчасове
положення).

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначають Закон України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон),
Інструкція з організації примусового
виконання рішень, затверджена наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012 N 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їх права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 11, 12, 82 Закону).

Разом із тим аналіз положень цього
Закону та Інструкції № 512/5 свідчить про
те, що вони не встановлюють порядку та
правил проведення прилюдних торгів, а
лише закріплюють, як і ст.650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на аукціоні, і відсилають до
інших нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України та
Міністерства юстиції України, якими
повинен визначатися порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна (ст.62
Закону та п.п.4.5. Інструкції № 512/5).

Відповідно до положень зазначених
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2
Тимчасового положення), та передбачені
певні правила проведення цих торгів, а
саме: по-перше, правила, які визначають
процедуру підготовки, проведення
торгів (опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна) (розд.
3); по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів (розд. 4) і,
по-третє, ті правила, які стосуються
оформлення кінцевих результатів
торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця учасника прилюдних торгів,
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст.ст.650, 655 та ч.4 ст.656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року №
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року №152/361,
Закону України "Про нотаріат").

Отже, враховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч.1-3 та 6 ст.203 ЦК України
(ч.1 ст.215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо накладення
арешту на майно, визначення вартості чи
оцінки майна тощо, то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому ст.82 цього Закону та
розділу VII Цивільного процесуального
кодексу України.

В ході розгляду справи судом позивач та
її представник, а також державний
виконавець ствердили, що до
призначення прилюдних торгів жодної
скарги при виконанні виконавчого
провадження, відкритого постановою від
04.11.2010 року, на дії або бездіяльність
державного виконавця, ні від стягувача,
ні від боржника не надходило.

Відсутність заперечень боржників щодо
накладення арешту на іпотечне майно,
який був проведений в присутності
боржника ОСОБА_5, та визначення його
вартості при виконанні рішення суду
стверджує про їх згоду на такі дії
державного виконавця. Крім того,
позивач заперечувала лише визначену
вартість спірного майна, а не сам факт
його опису та накладення арешту.

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження і не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Як вбачається із матеріалів справи, дії
ТзОВ «ТД «Еліт Сервіс» щодо підготовки
та проведення прилюдних торгів
вчиненні відповідно до вимог
Тимчасового положення та Закону
України «Про іпотеку».

Зокрема, інформаційне повідомлення про
проведення торгів та характеристики
лоту доведене належним способом та
строки у державному реєстрі, про що
повідомлені державний виконавець,
стягувач, боржники (а.с.70, 88).

Доводи позивача про те, що вона не
отримувала повідомлення про
проведення торгів суд вважає
безпідставними, оскільки, повідомлення
відправлене за адресою проживання
позивача, а Законом України «Про
іпотеку» та Тимчасовим положенням не
передбачено обов'язок організатора
торгів повідомляти боржника про торги
рекомендованим повідомленням.

Крім того, судом встановлено, що ТзОВ
«ТД «Еліт Сервіс» допущено до участі в
торгах трьох учасників, які виконали
умови допуску до торгів (подали заяву
про участь у торгах, сплатили
реєстраційний та гарантійний внески та
подали документи, що підтверджують
сплату - п. 3.12 Тимчасового положення)
(а.с.55-57).

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про
іпотеку» прилюдні торги проводяться
принаймні за умови присутності одного
учасника. У разі участі у прилюдних
торгах одного покупця майно може бути
придбане ним за початковою ціною.

Враховуючи наведену правову норму, п.1.4
Тимчасового положення, а також те, що
реалізовувалось майно, яке перебувало
в іпотеці, і жодних заперечень щодо
його опису та арешту державним
виконавцем не вирішувалось, ТзОВ «ТД
«Еліт Сервіс» підставно провело
прилюдні торги за участі трьох
учасників, що подали відповідні заявки
на участь в торгах (а.с. 90, 91). При цьому
майно було продано саме за найвищою
ціною, що була запропонована ОСОБА_4,
оскільки, переможець торгів ОСОБА_12
відмовився підписувати протокол
прилюдних торгів (а.с. 22 зворот), а тому
переможцем торгів визначена ОСОБА_4, як
наступний учасник, що запропонував
найвищу ціну лоту (а.с.21, 89).

Посилання представника позивача на ту
обставину, що в даному випадку в силу
положень п.п.4.16 Тимчасового положення
прилюдні торги мали бути відновлені у
зв'язку з відмовою переможця торгів
ОСОБА_12 підписувати протокол, є
безпідставними і спростовуються
положеннями ч.8 ст.45 Закону України «Про
іпотеку» за змістом якої у разі відмови
переможця прилюдних торгів від
підписання протоколу, наступний
учасник, що запропонував найвищу ціну,
але не нижчу за початкову ціну
продажу, оголошується переможцем
прилюдних торгів.

Не заслуговують на увагу доводи
представника позивача, що прилюдні
торги мають бути визнані недійсними
тому, що вартість майна визначена
державним виконавцем в ході
виконавчого провадження не відповідно
до Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, позивачем в ході розгляду
справи не надано суду належних доказів,
що підтверджують невідповідність
визначеній у висновку експерта
ринковій вартості майна.

Також є безпідставними доводи позивача
та його представника про недійсність
прилюдних торгів з підстав неотримання
державним виконавцем дозволу органу
опіки та піклування на реалізацію
спірної квартири, оскільки, захист
прав дітей на користування жилим
приміщенням відбувається на стадії
укладання договорів щодо
розпорядження майном, яким можуть бути
порушені їхні права, а звернення
стягнення на майно є процедурою на
забезпечення права іпотекодержателя
на задоволення своїх вимог у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного кредитного
зобов'язання за вже укладеним
договором іпотеки, який не визнаний
судом недійсним.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.8 ЦПК
України, суд не приймає до уваги
положення п.п.4.5.9 Інструкції № 512/5, щодо
необхідності отримання державним
виконавцем згоди органу опіки та
піклування, оскільки, в даному випадку
зазначена норма не стосується майна, що
є предметом іпотеки, а положеннями
Закону України «Про іпотеку», що має
вищу юридичну силу, такі дії державного
виконавця не передбачені.

Крім того, позивачем не оскаржувалася
бездіяльність державного виконавця з
цього приводу.

Таким чином, суд вважає, що в даному
випадку права позивача як боржника у
виконавчому провадженні не порушені,
так як ОСОБА_1 та її представник в ході
розгляду справи не вказували, що
позивач бажала брати участь у
проведенні прилюдних торгів, боржник
не сплачувала ніякі внески
(реєстраційні тощо), посилалась тільки
на те, що реалізована на прилюдних
торгах квартира є місцем проживання її
та неповнолітніх дітей та вона не
повідомлялася про дату проведення
торгів, проте зазначені факти не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку про
відсутність порушень вимог
Тимчасового положення та інших норм
при проведенні прилюдних торгів, а
також відсутність порушень прав і
законних інтересів позивача, яка
оспорюює результати торгів.

Отже, при проведенні
відповідачами вищезазначених
прилюдних торгів з реалізації
квартири, суд не вбачає порушень вимог
ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України,
Тимчасового положення та інших норм
при проведенні прилюдних торгів, а
також відсутність порушень прав і
законних інтересів позивача, який
оспорює результати торгів.

При таких обставинах, оспорюване
свідоцтво про право власності на
спірне майно від 08.08.2012 року видане
приватними нотаріусом ОСОБА_8 у
відповідності до вимог ст. 47 Закону
України «Про іпотеку» та п.п. 6.5.
Тимчасового положення, а тому суд не
вбачає підстав для визнання його
недійсним.

Враховуючи зазначені обставини,
суд приходить до висновку що в
задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 88, 213,
214, 215 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 54, 57, 58, 62 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 41, 43, 45
Закону України «Про іпотеку»,
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року N 68/5, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс»,
ОСОБА_4 про визнання недійсними
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності, треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг»,
ОСОБА_5, Служба у справах дітей Луцької
міської ради - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.М. Пахолюк