АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/5355/13-ц
Провадження № 22-ц/792/451/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого
- судді Баса О.Г.,

суддів -
Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при
секретарі - Терлич А.В.,

з участю: представника
позивача - ОСОБА_1 та

представника
відповідача - Довгаля І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 25
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» про визнання
частково недійсним кредитного
договору,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до АТ «ОТП Банк» (в
подальшому ПАТ «ОТП Банк») про визнання
частково недійсним кредитного
договору № М02/1676/11 від 21.06.2011 року та
додаткового договору № 1 від 12.03.2012
року.

В обґрунтування позову зазначив, що 21
червня 2011 року між АТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_3 укладено договір № М02/1676/11 про
надання споживчого кредиту на
придбання нерухомого майна (квартири)
зі строком повернення до 21 червня 2021
року. Пунктом 3 частини 1 та п.1.4 частини 2
Договору передбачено встановлення
плаваючої відсоткової ставки, яка
складається з фіксованого відсотка +
FIDR, де фіксований відсоток становить
5,99%, а загальна ставка 17,24 % річних, тобто
FIDR становить 11,25 %.

12 березня 2012 року було укладено
додатковий договір № 1 до кредитного
договору № М02/1676/11 від 21.06.2011 року,
яким змінено порядок сплати щомісячних
платежів з ануїтетного способу на
платежі, що зменшуються. При цьому, в
п.п.2.2. п.2 банком було підвищено
фіксований відсоток, що входить до
складу відсоткової ставки на 0, 25 %
річних.

Порядок формування плаваючої
відсоткової ставки за даними кредитним
та додатковим до нього договорами,
зокрема її складова - фіксований
відсоток FIDR, встановлений таким чином,
що позичальник не має жодної
можливості вплинути на нього. Окрім
того, він обмежений в способах
отримання інформації про фіксований
відсоток FIDR, оскільки для того щоб
сплатити проценти, необхідно кожного
разу з'ясовувати їх розмір через
відділення банку. У зв'язку з
вищевикладеним, позичальнику фактично
не повідомляється сукупна вартість
кредиту.

Зазначає, що такий порядок
встановлення та зміни відсотків
суперечить пп. «Є» п.2 ч.2,

п.5 ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», ст. 1056-1 ЦК України,

________________________________________________________________________
_____________

Доповідач у першій інстанції -
Порозова І.Ю.
Провадження № 22-ц/792/451/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія №
27

п.п.3.2, 3.3 «Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту», затверджені постановою
Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року.

Зміна відсоткової ставки, починаючи з
05.06.2012 року сталася з ініціативи банку
без повідомлення та урахування позиції
позичальника, що стало наслідком не
проведення переддоговірної роботи з
останнім і введенням його в оману.

А тому, просив визнати недійсним з
моменту укладення пункт 3 частини 1,
пункт 1.4 частини 2 кредитного договору
№ М02/1676/11 від 21.06.2011 року та
додатковий договір № 1 від 12.03.2012 року
до даного кредитного договору,
укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП
Банк».

У процесі розгляду справи представник
позивача збільшив позовні вимоги та
просив визнати частково недійсними з
моменту укладення пункт 3 частини 1,
пункти 1.4.1.1., 1.4.1.1.1 - 1.4.1.1.3 частини 2
кредитного договору № М02/1676/11 від
21.06.2011 року; п.2.1.1 додаткового договору
№ 1 від 12.03.2012 року до даного
кредитного договору, та стягнути з ПАТ
«ОТП Банк» на користь позивача 36 430
грн. 93 коп. безпідставно отриманих
коштів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 25
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Визнано частково недійсним
пункт 3 частини 1; пункт 1.4.1.1 кредитного
договору № М02/1676/11 від 21.06.2011 року,
укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3
в частині застосування процентної
ставки «FIDR»; визнано недійсними п.п.
1.4.1.1.1., 1.4.1.1.2; 1.4.1.1.3 кредитного договору
М02/1676/11 від 21.06.2011 року; визнано частково
недійсним п. 2.1.1 додаткового договору №
1 від 12.03.2012 року в частині
застосування процентної ставки «FIDR».

Стягнуто з ПАТ «ОТП Банк» на користь
ОСОБА_3 36 083 грн. 40 коп. безпідставно
отриманих коштів. Вирішено питання про
судові витрати.

Непогоджуючись з таким рішенням, ПАТ
«ОТП Банк» просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити в повному
обсязі.

Вважає висновки суду першої інстанції
такими, що не відповідають обставинам
справи та порушують норми
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що укладаючи договір, сторони
висловили свою цілковиту згоду щодо
зміни плаваючої процентної ставки
стосовно всієї непогашеної суми
кредиту, яка складається з фіксованого
відсотка (у розмірі 5,99% річних) + «FIDR»
(процентна ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті
тотожній валюті Кредиту, що розміщені в
Банку на строк в 366 днів, з виплатою
процентів після закінчення строку дії
депозитного договору). Отже, виходячи з
умов Кредитного договору зміна розміру
ставки «FIDR» не є зміною процентної
ставки в односторонньому порядку, а є
зміною розміру ставки, що прямо
передбачено умовами двостороннього
кредитного договору.

На думку відповідача, суд першої
інстанції на зазначене уваги не
звернув, також залишив поза увагою те,
що укладаючи додатки до кредитного
договору, сторони погодились і з його
умовами.

Звертає увагу, що до таких висновків по
аналогічним справам дійшли Верховний
суд України та Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Крім того, відповідач не погоджується з
сумою, що підлягає стягненню з нього на
користь позивача з тих підстав, що
після укладення графіків платежів,
позивачем здійснювалися виплати по
кредиту згідно з умовами таких
графіків впродовж усього строку дії
Кредитного договору, зокрема і за
відсотковими ставками у розмірі 16,99%
річних та 17,24% річних.

Також зазначають, що підписуючи
Додаток № 1 (графік платежів) від 23.04.2012
року до Кредитного договору сторони
дійшли згоди щодо того, що на дату
укладення Графіку платежів залишок
заборгованості за кредитом становить
166 832 грн. 06 коп.

Одночасно звертає увагу, що суд першої
інстанції не надав правової оцінки тій
обставині, що сторони у належній формі
за взаємною згодою визначили розмір
залишку заборгованості по кредиту, на
який нараховуються відсотки за його
користування. У зв'язку з чим, при
здійсненні розрахунку відсотків за
кредитом, судом нараховувалися
відсотки на залишок по кредиту, розмір
якого не відповідає його фактичному
розміру, що визначений сторонами
Кредитного договору.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу з мотивів, які в ній
зазначені. Просив врахувати зміни
вартості строкових депозитів за даними
статистичної звітності банків України
та показники українського індексу
ставок за депозитами фізичних осіб, які
вплинули на формування процентної
складової FIDR, оскільки такі обставини
судом першої інстанції не
з'ясовувались.

Представник позивача заперечив проти
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що умови кредитного та додаткових
договорів є дискримінаційними по
відношенню до позичальника.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, ознайомившись з
матеріалами справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального права.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.ч. 1, 4-6 ст. 1056-1 ЦК
України процентна ставка за кредитом
може бути фіксованою або змінюваною.
Тип процентної ставки визначається
кредитним договором.

У разі застосування змінюваної
процентної ставки кредитор самостійно,
з визначеною у кредитному договорі
періодичністю, має право збільшувати
та зобов'язаний зменшувати процентну
ставку відповідно до умов і в порядку,
встановлених кредитним договором.
Кредитодавець зобов'язаний письмово
повідомити позичальника, поручителя та
інших зобов'язаних за договором осіб
про зміну процентної ставки не пізніш
як за 15 календарних днів до дати, з якої
застосовуватиметься нова ставка. У
кредитному договорі встановлюється
порядок розрахунку змінюваної
процентної ставки із застосуванням
погодженого сторонами індексу. Порядок
розрахунку змінюваної процентної
ставки повинен дозволяти точно
визначити розмір процентної ставки за
кредитом на будь-який момент часу
протягом строку дії кредитного
договору. Кредитор не має права
змінювати встановлений кредитним
договором порядок розрахунку
змінюваної процентної ставки без згоди
позичальника.

Індекс, що використовується у
формулі визначення змінюваної
процентної ставки, повинен відповідати
таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно
періодично, але не рідше одного разу на
місяць, публікуватися в засобах
масової інформації або
оприлюднюватися через інші
загальнодоступні регулярні джерела
інформації. Кредитний договір повинен
містити посилання на джерело
інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на
об'єктивних індикаторах фінансової
сфери, що дозволяють визначити ринкову
вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно
встановлюватися незалежною установою
з визнаною діловою репутацією на ринку
фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної
процентної ставки у кредитному
договорі повинен визначатися
максимальний розмір збільшення
процентної ставки.

Суд першої інстанції встановив та
ці обставини оспорені не були, що 21.06.2011
року ОСОБА_3 уклав з акціонерним
товариством «ОТП Банк» кредитний
договір № М02/1676/11, згідно якого
отримав кредит в сумі 190000 грн. на
придбання нерухомого майна зі строком
повернення до 21.06.2021 року.

В пункті 3 договору сторони
домовились, що для розрахунку
процентів за користування кредитом
буде використовуватись плаваюча
процентна ставка, яка складається з 5,99 %
(фіксований відсоток) + FIDR.

Відповідно до погодженого між
сторонами графіку платежів від 21.06.2011
року процентна ставка складала 16,99 %, з
яких 5,99 % - фіксований відсоток.

12.03.2012 року між сторонами було
укладено додатковий договір до
вищевказаного кредитного договору,
яким внесено до нього зміни та
доповнення. Зокрема в пункті 2.1.1.
визначено, що для розрахунку процентів
за користування кредитом буде
використовуватись плаваюча процентна
ставка, яка складається з фіксованого
відсотку в розмірі - 6, 24 %, та + FIDR. В п. 2.1.2.
даного договору графік платежів
викладено в новій редакції.

Позивач погодився на такі умови
кредитування, а 28.01.2013 року повністю
достроково виконав взяті на себе
кредитні зобов'язання.

В березні 2013 року останній
звернувся до суду з позовом про
визнання недійсними окремих пунктів
даних договорів та стягнення з
відповідача безпідставно отриманих
коштів за ними, вважаючи їх
несправедливими та дискримінаційними
по відношенню до позичальника.

Частково задовольняючи дані
позовні вимоги суд першої інстанції
виходив з того, що умови кредитного
договору щодо застосування плаваючої
процентної ставки, порядок та умови її
зміни суперечать закону України «Про
захист прав споживачів», ст. 1056-1 ЦК
України в редакції від 29.09.2011 року.
Зокрема, кредитний та додатковий
договори, а також інформаційний лист
банку від 11.04. 2011 року не містять
інформації про розмір процентної
ставки FIDR та порядок її зміни. Окрім
того, відповідно до довідки банку
розмір процентної ставки, починаючи з
01.06.2013 року є значно більшим, ніж
встановлено домовленостями між
сторонами, тобто не 17,24 %, а 22, 24 %.
Зважаючи на вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
необґрунтованість застосування до
кредитних відносин, які склались між
сторонами у справі, плаваючої
процентної ставки та її зміни, а також
про дискримінаційні, непрозорі умови
договору, що призвело до
безпідставного отримання банком
значної суми коштів.

Однак з такими висновками
погодитись неможливо.

Як встановлено апеляційним судом, 11
квітня 2011 року позивач був
ознайомлений з умовами кредитування по
програмі «Житло в кредит» та із
розрахунком орієнтовної сукупної
вартості кредиту. Вказане
підтверджується інформаційним листком
банку (а.с. 32-35).

Зокрема, ОСОБА_3 був ознайомлений з
відсотковими ставками банку, які
залежали як від розміру авансового
платежу та коливались від 15,99 % до 16,99 %,
так і від механізму погашення платежів
(ануїтетного чи стандартного).

Також останній ознайомився з тим, що
в разі оформлення кредиту за умови його
погашення платежами, що зменшуються
(стандартна схема) відсоткова ставка
збільшується на 0,25%.

У п.3 частини № 1 кредитного
договору від 21.06.2011 року, укладеного між
сторонами, визначено, що FIDR - це
процентна ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті,
тотожній валюті кредиту, що розміщені в
Банку на строк в 366 днів, з виплатою
процентів після закінчення строку дії
депозитного договору. В залежності від
зміни вартості кредитних ресурсів на
фінансовому ринку України FIDR може
змінюватись (збільшуватись чи
зменшуватись) в порядку передбаченому
цим Договором. Інформація щодо розміру
ставки FIDR розміщується на wеb-сторінці
Банку в мережі інтернет www.оtрbаnk.соm.ua, а
також в приміщенні Банку (як в
головному офісі так і в інших установах
Банку) на інформаційних стендах.

Повернення кредиту та сплата
процентів визначено шляхом сплати
позичальником ануїтетних платежів
(сума кредиту та нараховані проценти
щомісяця погашаються рівними
частинами протягом всього строку дії
кредитного договору) (п.4 ч.1 договору).

Частиною № 2 кредитного договору
від 21.06.2011 року, зокрема пунктами 1.4.1.1,
1.4.1.1.1. - 14.1.1.3., передбачено, що проценти
за користування кредитом
розраховуються банком на основі
плаваючої процентної ставки як FIDR +
фіксований відсоток з розрахунку
річної бази нарахування процентів. За
базовий FIDR сторони приймають ставку FIDR
діючу на момент укладення цього
Договору.

Плаваюча процентна ставка по
кредиту підлягає корегуванню протягом
дії цього Договору щоразу після
перебігу кожного 12 (дванадцятого)
календарного місяця, починаючи з дати
укладання цього Договору, якщо інше не
передбачено цим Договором (п.1.4.1.1.1).

Плаваюча процентна ставка за
користування кредитом впродовж
першого року дії цього Договору
підлягає коригуванню після перебігу 11
(одинадцятого) календарного місяця,
починаючи з дати укладання цього
Договору (п.1.4.1.1.2.).

Плаваюча процентна ставка
фіксується відповідно до умов цього
Договору в перший Банківський день
місяця, наступного за місяцем
закінчення вищезазначеного 11/12
місячного періоду дії попередньої
плаваючої процентної ставки. З
зазначених дат проценти нараховуються
виходячи із ставок FIDR (фактично діюча
на дату коригування) + фіксований
відсоток з розрахунку річної бази
нарахування процентів. Сторони цим
висловлюють свою цілковиту згоду щодо
такої зміни плаваючої процентної
ставки, стосовно всієї непогашеної
суми кредиту, без укладення будь-яких
додаткових договорів до цього Договору
(п.1.4.1.1.3).

12 березня 2012 року сторони
домовились внести зміни та доповнення
до кредитного договору від 21.06.2011 року,
зокрема щодо розміру та механізму
нарахування відсотків за користування
кредитом.

Так, в додатковому договорі № 1 у
пункті 2.1.1. сторони погодились, що
плаваюча процентна ставка
розраховуються як фіксований відсоток
+ FIDR.

При цьому, домовились, що фіксований
відсоток збільшується на 0,25 % до 6, 24 %
річних. FIDR, відповідно до п.1.4. цього
договору, - це процентна ставка по
строкових депозитах фізичних осіб у
валюті, тотожній валюті кредиту, що
розміщені в Банку на строк в 366 днів, з
виплатою процентів після закінчення
строку дії депозитного договору. В
залежності від зміни вартості
кредитних ресурсів на фінансовому
ринку України FIDR може змінюватись
(збільшуватись чи зменшуватись) в
порядку передбаченому сторонами у
кредитному договорі. Інформація щодо
розміру ставки FIDR розміщується на
сайті банку www.оtрbаnk.соm.ua, а також в
приміщенні Банку (як в головному офісі
так і в інших установах Банку) на
інформаційних стендах.

Проценти нараховуються у день
сплати процентів, що визначається у
Графіку платежів на фактичну суму
кредитних коштів і за фактичний час
користування такими коштами, включаючи
день видачі та виключаючи день
повернення, та сплачуються
позичальником відповідно до умов п.2.1.3.1
цього додаткового договору та інших
положень Кредитного договору.

Повернення відповідної частини
кредиту та сплати процентів буде
здійснюватись шляхом сплати
позичальником платежів, що зменшуються
у розміри та строки та з періодичністю,
що визначені у графіку платежів, який є
невід'ємною частиною цього Додаткового
договору та шляхом внесення в касу
Банку або безготівковим
перерахуванням на поточний рахунок
(п.2.1.3.1).

Також 23.04.2012 року сторони підписали
та погодили між собою графік
вищевказаних платежів (а.с. 50-55), яким
визначили порядок, механізм їх сплати
та сукупну вартість кредиту.
Відповідно до даного графіку сума
заборгованості становить 166832 грн. 06
коп.; % ставка становить 17,24 %, яка
складається з FIDR + 6,24 %.

Вказане відповідає умовам
кредитування по програмі «Житло в
кредит», з якими був ознайомлений
ОСОБА_3 (а.с. 32-35), в тому числі і
можливість збільшення відсоткової
ставки на 0,25 % у зв'язку із зміною
порядку погашення платежів з
ануїтетного на стандартний.

Таким чином, станом на 23.04.2012 року
сторонами було досягнуто згоди щодо
розміру процентної ставки, яка
відповідно до ст. 536 та ст. 1054 ЦК України
є істотною умовою кредитного договору
та становила 17,24 %.

Також в п.1.4.1.1.2. договору від 21.06.2011
року сторони між собою домовились, що
плаваюча процентна ставка за
користування кредитом впродовж
першого року дії цього Договору
підлягає коригуванню після перебігу 11
(одинадцятого) календарного місяця,
починаючи з дати укладання цього
Договору (п.1.4.1.1.2.), тобто в травні 2012
року.

Сторони передбачили, що в залежності
від зміни вартості кредитних ресурсів
на фінансовому ринку України FIDR може
змінюватись (збільшуватись чи
зменшуватись) в порядку передбаченому
сторонами у кредитному договорі.

Інформація щодо розміру ставки FIDR
розміщується на сайті банку
www.оtрbаnk.соm.ua, а також в приміщенні
Банку (як в головному офісі так і в
інших установах Банку) на
інформаційних стендах (п.1.4 додаткового
договору).

У березні 2012 року зросла вартість
строкових депозитів за
довгостроковими вкладами фізичних
осіб у національній валюті та в
середньому становила по Україні 17,3%, що
підтверджується матеріалами справи та
міститься на офіційному сайті НБУ.

У зв'язку з цим, 20.03.2012 року банком
було прийняте рішення про збільшення
розміру FIDR - процентної ставки по
строкових депозитах фізичних осіб, до 16
%, що підтверджується протоколом
зустрічі № 27 комітету з управління
активами та пасивами.

Вказане вплинуло на збільшення
розміру % ставки за користування
вищевказаним кредитом до 22,24 %, де
фіксований відсоток залишився
незмінним та становив - 6,24 %, а FIDR
збільшився та становив - 16 %.

У пункті 6.3 договору від 21.06.2011 року
сторони домовились, що всі
повідомлення, які направляються
сторонам одна одній у відповідності до
цього Договору, повинні бути складені у
письмовій формі і будуть вважатись
поданими належним чином, якщо вони
надіслані рекомендованим листом або
кур'єром за місцезнаходженням
відповідної сторони.

Як вбачається з матеріалів справи,
на виконання даного пункту кредитного
договору та вимог ст. 1056-1 ЦК України,
10.06.2012 року банк надіслав ОСОБА_3
повідомлення рекомендованим листом
про зміну розміру FIDR (а.с.247-250).
Вищевказане підтвердив у судовому
засіданні і його представник.
Зворотнього суду доведено не було.

19.07.2012 року банк надав позичальнику,
у зв'язку із збільшенням розміру FIDR,
графік платежів, в якому зазначив їх
розмір, залишок кредиту та його сукупну
вартість (а.с. 56-60). Зокрема, вказав, що %
ставка за користування кредитом
становить 22,24 % річних.

Враховуючи, що позивач повністю
сплатив зазначені в ньому платежі, суд
приходить до висновку, що він погодився
на умови договору, які зазначені в
ньому.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Приписами ч.1 ст. 230 ЦК України
передбачено, що якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону
в оману щодо обставин, які мають
істотне значення (частина перша статті
229 цього Кодексу), такий правочин
визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом (частина перша статті 229 цього
Кодексу).

Як вбачається з вищевикладеного,
між сторонами було досягнуто
домовленостей щодо всіх істотних умов
кредитного договору, зокрема і щодо
процентної ставки, в тому числі і щодо
її складової FIDR, яка фактично є змінною
величиною та її розмір не залежить від
відповідача.

При цьому, кредитним та додатковим
договорами передбачено як порядок
коригування процентної ставки, так і
процедуру підвищення банком плаваючої
процентної ставки за рахунок
підвищення ставки FIDR. Останній у
судовому засіданні довів належними
доказами підставність її збільшення.

Разом з тим, визначаючи вид саме
такої відсоткової ставки та її
складові, сторони, діяли добровільно та
з власної волі.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене,
апеляційний суд прийшов до висновку
про те, що позивач не довів навмисного
введення його в оману відповідачем
щодо обставин, які мають істотне
значення, зокрема щодо істотних умов
договору - розміру процентної ставки за
користування кредитом FIDR, а отже про
відсутність підстав для визнання
пункту 3 частини 1, пунктів 1.4.1.1., 1.4.1.1.1 -
1.4.1.1.3 частини 2 кредитного договору №
М02/1676/11 від 21.06.2011 року; п.2.1.1 додаткового
договору № 1 від 12.03.2012 року до даного
кредитного договору недійсними та
стягнення з відповідача безпідставно
отриманих коштів.

А тому, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції постановлене з порушенням
норм матеріального права, через
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. У зв'язку з
цим, воно підлягає скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового
рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 25 листопада 2013 року скасувати
та ухвалити нове.

У позові ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання частково недійсним
кредитного договору відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис

Судді:підписи

З оригіналом згідно:суддя апеляційного
суду Н.О. Федорова