Справа № 570/1356/14-ц
Номер провадження 2/570/828/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі судді
Остапчук Л.В.

при секретарі
Захарук Г.Л.

за участю: прокурора
Ільчук Т.С.

представника
позивача -

органу опіки і
піклування Хоровець І.П.

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за позовом органу
опіки і піклування Рівненської
райдержадміністрації в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що відповідачка є
матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час
влаштований на виховання та спільне
проживання в дитячий будинок сімейного
типу в с.Олександрія до сім'ї ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, відповідачка з 15 квітня 2010 року
до 29 серпня 2013 року відбувала покарання
у Качанівській виправній колонії, а
після звільнення з місця позбавлення
волі протягом двох місяців не
зверталася до органу опіки і
піклування про повернення їй сина, вона
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків щодо виховання та утримання
дитини, не має постійного місця
проживання, офіційно не працює і не має
доходу, позивач звернувся з даним
позовом до суду та просить позбавити
відповідачку батьківських прав
відносно її малолітнього сина і
стягнути аліменти на утримання дитини.

В суді представник позивача -
органу опіки і піклування Рівненської
райдержадміністрації Хоровець І.П. -
позов підтримала, пославшись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Суду пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 з
15 квітня 2010 року до 29 серпня 2013 року
відбувала покарання у виправній
колонії. Після звільнення з колонії
перебувала в "Центрі соціальної
адаптації звільнених осіб "Дім на
півдороги" до 30 грудня 2013 року. Раніше
ніяких повідомлень по цій сім'ї до
органу опіки і піклування не надходило
і на обліку вона не перебувала. Після
звільнення з виправної колонії, ОСОБА_2
не писала заяву про повернення сина
ОСОБА_3, а також двічі не з'являлася на
засідання комісії з питань захисту
прав дитини, хоча повідомлялася про це
в телефонному режимі. За таких
обставин служба вважає, що матір не
піклується про свого сина і не належно
виконує свої батьківські обов'язки, а
тому просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнала, суду пояснила, що причини для
позбавлення її батьківських прав
відсутні. Вона дійсно відбувала
покарання у виправній колонії і була
умовно-достроково звільнена у серпні
2013 року, після чого поїхала в центр
соціальної адаптації звільнених осіб.
Після звільнення вона відразу ж
телефонувала до матері-виховательки і
цікавилася вихованням і здоров'ям сина,
якого вона не бачила з квітня 2010 року. В
неї викрали паспорт і вона приїхала
його виробляти в місто Рівне, після
чого і звернулася до органу опіки і
піклування про повернення сина, однак у
її проханні було відмовлено, оскільки в
суді мало вирішуватися питання
позбавлення її батьківських прав. 14
березня 2014 року вона дійсно не
з'явилася до органу опіки і піклування,
так як неофіційно працювала на
пивзаводі і не могла з'явитися на
засідання комісії, про що попередила
орган опіки. На даний час вона офіційно
працевлаштована і проходить виробниче
навчання у ТОВ "ОДЕК" Україна". Не згідна
з позовними вимогами про позбавлення
її батьківських прав, хоче повернути
дитину і виховувати її. Так склалось її
життя, що вона відбувала покарання за
злочин, але зараз зрозуміла свою
негативну поведінку, після звільнення
добровільно поїхала до Центру
соціальної адаптації, щиро бажає
виправити свою поведінку і виховувати
свою дитину, яку дуже любить. Просить
відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько ОСОБА_6 записаний
відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного
кодексу України (за вказівкою матері). З
15 квітня 2010 року до 29 серпня 2013 року
ОСОБА_2 відбувала покарання у
Качанівській виправній колонії № 54
м.Харкова і після умовно-дострокового
звільнення перебувала в "Центрі
соціальної адаптації звільнених осіб
"Дім на півдороги" до 30 грудня 2013 року.

Розпорядженням голови
Рівненської райдержадміністрації від
27 травня 2010 року № 358 ОСОБА_3 надано
статус дитини, позбавленої
батьківського піклування, та
відповідно до розпорядження голови
Рівненської райдержадміністрації від
12 жовтня 2010 року № 747, його влаштовано
на виховання та спільне проживання в
дитячий будинок сімейного типу в
с.Олександрія в сім'ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_2 від 02 червня 2014 року в АДРЕСА_1
вбачається, що в будинку є належні
умови для проживання дитини, виділена
окрема кімната, облаштована меблями.
ОСОБА_2 працевлаштована, за місцем
проживання характеризується
позитивно, про що свідчить і
характеристика виконавчого комітету
Радухівської сільської ради
Рівненського району № 497 від 28 травня
2014 року.

Із висновку органу опіки і
піклування, виконавчого комітету
Радухівської сільської ради
Рівненського району, про недоцільність
позбавлення батьківських прав № 197 від
28 травня 2014 року вбачається, що є
недоцільним позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_3,
оскільки вона веде здоровий спосіб
життя, алкогольними напоями не
зловживає, працевлаштована у ТОВ "ОДЕК"
Україна" в смт.Оржів.

Виходячи з вищенаведеного, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
Органу опіки і піклування Рівненської
райдержадміністрації є
необґрунтованими і недоведеними
належними доказами. На даний час
достатніх підстав для позбавлення
відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав
немає. Як встановлено судом, в будинку
за місцем проживання відповідачки
створені всі належні умови для
проживання дитини, вона сама має
постійну роботу і заробіток, за місцем
проживання характеризується позитивно
і бажає повернути сина, піклуватися про
нього і займатися його вихованням. За
таких обставин суд приходить до
переконання, що в задоволенні позову
слід відмовити.

Таке рішення суд приймає також
враховуючи і поведінку самої ОСОБА_2
під час розгляду справи. Вона не
пропустила жодного судового засідання,
зробила всі залежні від неї зусилля,
щоб офіційно працевлаштуватися,
зробила ремонт в будинку, разом з
матір'ю посадили огород, дуже
переживала через те, що їй не
повертають сина. І суд прийшов до
висновку, що вона є щирою у своїй
поведінці і дійсно бажає повернути
собі дитину і виховувати її.

Доводи представника позивача про
те, що дитина не знає матері і їй краще
буде в сім'ї ОСОБА_4, суд оцінює критично
і не може взяти їх до уваги. Дійсно,
дитина була ще дуже малою, коли попала у
сім'ю ОСОБА_4, тому може не пам'ятати
маму. Однак, на глибоке переконання
суду, сама "добра чужа тьотя" не зможе
замітини дитині любові рідної матері.
Орган опіки і піклування мав би в
повній мірі сприяти налагодженню
контакту матері з дитиною, натомість
всілякими шляхами як позивач, так і
батьки-вихователі намагалися
перешкодити спілкуванню двох
найрідніших людей.

На переконання суду таке рішення
буде виключно в інтересах
неповнолітньої дитини і відповідатиме
ст.3 Конвенції про права дитини, яка
встановлює, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Згідно
цієї ж Конвенції приорітетним є те, що
дитина має більше знаходиться з
матір'ю.

В зв'язку з відмовою у задоволенні
позову, зважаючи що позивач звільнений
від оплати судового збору, суд вважає
за доцільне віднести судові витрати на
рахунок держави, відповідно до ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.57, 59, 88, 213-215, 223, 294,
295 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 157, 164, 165, 166
Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову органу опіки
і піклування Рівненської
райдержадміністрації в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів - відмовити
повністю за безпідставністю позовних
вимог.

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Остапчук Л.В.