АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів:Перепелюк І. Б., Чупікової В. В.

секретар Собчук І.Ю.

за участю заявників ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх
представників ОСОБА_5, ОСОБА_6,
боржників ОСОБА_7, ОСОБА_8, їх
представника ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання дій та постанов посадових
осіб Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції неправомірними, скасування
постанов, зобов'язання вчинити певні
дії за апеляційною скаргою ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 25
березня 2014 року,

встановила:

У січні 2014 року заявники ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з скаргою на
неправомірні дії та постанови про
закінчення виконавчих проваджень
посадових осіб Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції (далі - ВДВС).

Посилались на те, що у 2001 році ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 здійснили самочинне
перепланування власної квартири
АДРЕСА_1, яке рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівців від 03
березня 2011 року вирішено знести за їх
рахунок.

Заявники зазначали, що рішення суду
звернено до виконання, однак тривалий
час посадовими особами ВДВС не
виконується.

Водночас постановами старшого
державного виконавця ВДВС Гринчука М.В.
виконавчі провадження № 34381345, № 34381771
щодо ОСОБА_7, № 34381516, № 34381925 щодо ОСОБА_8
закрито з мотивів повного виконання
виконавчих листів.

Посилаючись на те, що рішення суду
фактично не виконано, й що виконавчі
провадження закрито передчасно,
заявники просили визнати дії посадових
осіб ВДВС Гринчука М.П., Ватаманюка В.М.
під час виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 03 березня 2011 року,
постанови про закінчення виконавчих
проваджень неправомірними, скасувати
постанови, зобов'язати начальника ВДВС
здійснити контроль за діями державних
виконавців, які виконують зведене
виконавче провадження щодо боржників
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 25 березня 2014 року
скаргу задоволено.

В апеляційній скарзі боржники ОСОБА_7,
ОСОБА_8 просять ухвалу суду першої
інстанції скасувати та в задоволенні
скарги заявників відмовити.

Посилаються на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарг.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 та ч. 3, ст. 50 ч. 1
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 03 березня 2011 року, на
виконання якого видано чотири
виконавчих листи, у повному обсязі не
виконано.

Такий висновок є правильним.

За змістом рішення, яке підлягає
виконанню, вирішено знести за рахунок
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 самочинно виконане
перепланування квартири АДРЕСА_2.

Цим рішенням встановлено, що
відповідачі самовільно, без
відповідного дозволу та погодження
провели перепланування своєї квартири,
обладнавши сумісний санвузол площею 4,0
кв. м. на частині площі житлової
кімнати, а також збільшили площу
житлового коридору до 10, 0 кв. м. за
рахунок демонтованих вбиральні та
ванни (а.с.95-97).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у випадку фактичного
повного виконання рішення відповідно
до виконавчого документа.

Приводом для винесення постанов
про закінчення виконавчих проваджень
була заява боржників від 3 червня 2013
року про добровільне виконання ними
рішення суду (а.с.15) та акт державного
виконавця від 4 червня 2013 року(а.с.16).

Проте зі змісту указаного акта
вбачається, що боржниками повність не
знесено виконане ними самовільне
перепланування. Зокрема, ними не
знесено, а лише заглушено у спірному
приміщенні санвузла мережу
водовідведення та каналізації.

Апелянти посилаються на те, що
вони у короткий термін, а саме у період
з 27 травня по 3 червня 2013 року знесли
цегляні стіни санвузла, а після
закриття виконавчих проваджень на їх
місці звели стіни з гіпсокартону.

Однак у справі встановлено, що на
час складання акту про виконання
рішення суду від 4 червня 2013 року та
закриття виконавчих проваджень стіни
самовільно обладнаного санвузла
існували, що стверджується змістом
технічного висновку про відповідність
внутрішнього перепланування квартири
боржників вимогам стандартів,
будівельних норм і правил тощо, який
датовано 3 червня 2013 року (а.с.24-26).

Рішенням суду визначено обов'язок
боржників знесення самовільного
перепланування, а не заміну стін
санвузла з одного матеріалу на інший
(цегли на гіпсокартон).

Тому висновок старшого
державного виконавця ВДВС у постановах
про закінчення виконавчого
провадження (а.с.17-20) про фактичне
виконання виконавчих листів, у т.ч. про
знесення перепланованих стін, не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Вирішуючи питання про закінчення
виконавчого провадження старший
державний виконавець ВДВС не з'ясував
думки стягувачів й не вжив заходів до
з'ясування обсягу дій боржників, які
вони мають вчинити для повного
виконання рішення суду.

Таким чином, встановивши неповне
виконання рішення суду,
неправомірність закінчення виконавчих
проваджень, суд першої інстанції
підставно задовольнив скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4

У зв'язку з цим доводи апелянтів про
повне виконання рішення суду є
необґрунтованими.

Вони ґрунтуються на власній оцінці
обсягу робіт, які їм слід здійснити для
виконання рішення суду.

Апелянти посилаються на те, що
доказування у цивільній справі не може
ґрунтуватися на припущеннях, про їх
право на поліпшення житлових умов.

Проте попередній спір між сторонами
вирішено, предметом спору у даній
справі не є подальші поліпшення
житлових умов апелянтів, а наявні у
матеріалах виконавчого провадження
документи не свідчать про повне
виконання боржниками рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 03 березня 2011 року.

На підставі наведеного та керуючись п. 1
ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8
відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Чернівці від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. Б. Перепелюк

В. В. Чупікова