Справа № 297/2352/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., з участю позивачки ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Берегово цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2 про розподіл спільного
сумісного майна подружжя зазначивши,
що 11.11.1978 року між ними був укладений
шлюб та рішенням Берегівського
районного суду від 16.04.2010 року вказаний
шлюб був між ними розірваний.

Під час шлюбу сторонами був придбаний
будинок за адресою АДРЕСА_1, купівлю
якого вони оформили договором
дарування від 13.05.2004 року на ім'я ОСОБА_2.
Згодом за спільні кошти вони повністю
змінили даний будинок під гараж та
будівництво басейну та за рахунок
цього вартість майна значно
збільшилася і на даний час складає 333 192
грн.. Крім того, проживаючи у шлюбі
сторонами був побудований житловий
будинок садибного типу в АДРЕСА_2, що
також було зареєстровано на ім'я
відповідача згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 26.09.2008
року. Після розірвання шлюбу з
відповідачем вона, позивачка, покинула
вказаний будинок та переїхала жити до
своєї доньки та відповідач обіцяв їй
подарувати свою частку в спільному
майні подружжя, однак обіцянки не
дотримався, тому вона звернулася до
суду. У зв'язку цим, позивачка просила
визнати об'єктами права спільної
сумісної власності подружжя майно, а
саме житловий будинок садибного типу
зі всіма надвірними прибудовами, що
розташований за адресою АДРЕСА_2,
будівлю гаражу та належні до нього
надвірні будівлі та споруди, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1,
поділити вказане майно, шляхом
визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права
власності по 1/2 частині майна за
кожним.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що у 1978 році вони одружилися з
відповідачем та рішенням суду від
16.04.2010 року шлюб між ними був
розірваний. За час шлюбу вони разом за
спільні кошти побудували будинок в
АДРЕСА_2, та придбали будинок в
АДРЕСА_1, що згодом реконструювали під
гараж, тому вказане майно вважала
позивачка, що слід поділити між нею та
відповідачем по 1/2 частці кожному.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та пояснив, що
дійсно будинок в АДРЕСА_2 він та
позивачка разом будували з 1995 року, а
також спільно придбали ділянку по
АДРЕСА_1 із спорудами, що
реконструювали. Вказане майно був за
ним зареєстроване, однак воно є
спільним майном подружжя.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_4
та представник відповідача ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, про
місце та час розгляду справи були
належним чином повідомлені.

Заслухавши пояснення сторін та
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Рішенням Берегівського районного суду
від 16.04.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 8).

Згідно договору дарування від 13.05.2004
року ОСОБА_2 прийняв у дар
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Вказаний будинок було реконструйовано
під гараж та будівництво басейну, що
підтверджується будівельним паспортом
та дозволом на право виконання
будівельних робіт (а.с. 32,33,34-37).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно житловий
будинок садибного типу в АДРЕСА_2,
належить ОСОБА_2 в цілому (а.с. 18).

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України передбачено, що у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Так, в судовому засіданні встановлено,
та сторонами підтверджено, що об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя є житловий будинок садибного
типу в АДРЕСА_2, та будівля гаражу та
належні до нього надвірні будівлі та
споруди, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1.

Оскільки визнання позову відповідачем
ОСОБА_2 не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд на підставі ст. 174 ЦПК
України прийняв визнання позову
ОСОБА_2.

За таких обставин позов ОСОБА_1 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК
України, ст.ст. 60,70 Сімейного кодексу
України,

р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати об'єктами права спільної
сумісної власності подружжя майно, а
саме житловий будинок садибного типу
зі всіма надвірними прибудовами, що
розташований за адресою
АДРЕСА_2, і будівлю гаражу та належні до
нього надвірні будівлі та споруди, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Поділити майно, а саме житловий будинок
садибного типу зі всіма надвірними
прибудовами, що розташований за
адресою АДРЕСА_2, і будівлю гаражу та
належні до нього надвірні будівлі та
споруди, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності по 1/2 частині майна за
кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 3441 (три тисячі
чотириста сорок одна) гривень.

Вжитий захід забезпечення позову,
згідно ухвали про забезпечення позову
від 15 січня 2014 року, яким накладено
арешт на житловий будинок садибного
типу зі всіма надвірними прибудовами,
що розташований за адресою АДРЕСА_2, та
на переобладнаний житловий будинок під
будівлю гаражу та належні до нього
надвірні будівлі та споруди, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1, після
набрання рішенням законної сили -
скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Гал Л. Л.