Справа № 434/1954/14-ц
Провадження № 2/434/1891/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 червня 2014 року
Артемівський районний суд міста
Луганська в складі: головуючого -
судді Река А.С., при секретарі -
Кайданович Л.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Луганську цивільну справу за
позовом Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго», від імені якого
діє представник за довіреністю,
пред'явило дійсний позов, який в
подальшому уточнив. Просило стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованіть за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання, що утворилась за
період з 01.07.1996 року по 01.03.2008 року в
сумі 6499,09 гривні основного боргу; 2513,29
гривень - витрати від інфляційних
процесів; 824,56 гривень - 3% річних, а
всього стягнути - 9836,94 гривень, і судові
витрати мотивуючи тим, що відповідачі
належним чином не виконують
зобов'язання щодо оплати отриманих
послуг.

Ухвалою суд від 20.06.2014 року позовні
вимоги в частині стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання з відповідача ОСОБА_2 -
залишено без розгляду.

Представника позивача - Федоренко О.А. в
судове засідання не з'явився надав суду
заяву про слухання справи у його
відсутність, на позові наполягав.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, надали заяву про слухання
справи у їх відсутність, просили
застосувати строк позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
розташована у багатоповерховому
будинку та забезпечується
централізованим опаленням і гарячим
водопостачанням, послуги з якого
надаються ЛМКП «Теплокомуненерго».

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі договору дарування квартири
від 29.02.2008 року відповідач ОСОБА_1
обдарував ОСОБА_2 квартирою за адресою:
м. Луганськ, вул.. Побєдоносная, 11/50
(а.с.27). Отже відповідач ОСОБА_1 був
власником даної квартири до 29.02.2008 року.
До цього часу ОСОБА_1 періодично
здійснював оплату за спожиті послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період , що
підтверджується витягом з особового
рахунку НОМЕР_1, та свідчить про
наявність між сторонами фактичних
договірних правовідносин.

Таким чином, між сторонами виникли
правовідносини в сфері комунальних
послуг, в яких ЛМКП «Теплокомуненерго»
є виробником послуг з централізованого
опалення, що надаються до будинку, де
розташована вищезазначена квартира, а
споживачем - власник або мешканець
квартири. Дійсні правовідносини
регулюються нормами Законів України
«Про житлово-комунальні послуги», «Про
теплозабезпечення», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, нормами ЦК України.

Згідно ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 162 ЖК України регламентує, що
власник квартири зобов'язаний вносити
плату за комунальні послуги згідно
затверджених в установленому порядку
тарифами.

Згідно ст.1 Закону України «Про
теплопостачання» споживачем теплової
енергії є фізична або юридична особа,
яка використовує теплову енергію на
підставі договору.

Поняття «споживач» також надано у ч.1
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, згідно якої це особа, яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Обов'язковість укладання договору
виробника послуг і споживача
вищезазначеними нормативними актами
не передбачена.

Відповідно до ст.. 257 УК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
першочергово позивач звертався до
суду з даними вимогами в порядку
наказного провадження у вересні 2013
року, тому строк позовної давності має
обчислюватись саме з цієї дати .
Позивачем пропущено строк позовної
давності звернення до суду з даним
позовом у період часу з 01.07.1996р. по
01.03.2008р. Відповідачі просять
застосувати строк позовної давності
.

Таким чином , заборгованість
відповідачів перед позивачем за
період часу з 01.07.1996р. по 01.03.2008р. не
підлягає стягненню, оскільки ці
позовні вимоги заявлені поза межами
трирічного строку позовної давності,
встановленого ст. 257 ЦК України.
Доказів поважності причини пропуску
цього строку позивачем суду не
представлено, і суд не вбачає підстав
для його поновлення. Тому у задоволенні
позовних вимог про стягнення боргу,
виниклого за вказаний період тобто з
01.07.1996р. до 01.03.2008 р. слід відмовити за
пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
суд приходить до висновку про відмову
ЛМКП «Теплокомуненерго» у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 257, 267, 526 ЦК України, ст.
162 ЖК України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.8 Правил надання послуг з
централізованого опалення, холодному
та гарячому водопостачанню та
водовідведенню, ст.ст.10,11,60, 88, 212-215, 217
ЦПК України, суд, -

вирішив:

У позові Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги через Артемівський
районний суду м. Луганська у
десятиденний строк з дня ухвалення
рішення.

Суддя
А.С. Река