Справа № 265/9788/13-ц
Провадження № 2/265/656/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку (доходів)
відповідача щомісячно з дня звернення
до суду і до повноліття дитини. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на то, що дитина проживає з
нею та находиться на її утриманні, а
відповідач матеріальну допомогу в
добровільному порядку надавати
відмовився, не зважаючи на те, що працює
та має постійний заробіток. Просить
стягнути із відповідача на її користь
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі
1/4 від усіх видів заробітку (доходів) з
дня звернення до суду і до повноліття
дитини.

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14 частини зі всіх
видів заробітку (доходів) відповідачки
щомісячно з дня звернення до суду і до
повноліття дитини. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що по
усної домовленості надає матеріальну
допомогу в розмірі 1/6 частині своєї
неповнолітньої доньці ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає зі своєю
матір'ю окремо, вимушений оплачувати
заборгованість за комунальні послуги
за квартиру де він разом із
відповідачкою та сином проживають
разом. Вказував, що саме він постійно
несе фінансові затрати на утримання
неповнолітнього сина, а не
відповідачка. Не заперечував, що не
давав відповідачці грошей на утримання
сина, так як остання отримала кредити і
він вважає, що аліменти, які він буде
сплачувати на утримання сина, остання
буде витрачати на сплату кредиту.
Просить стягнути із ОСОБА_1 на його
користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі
1/4 від усіх видів заробітку (доходів) з
дня звернення до суду і до повноліття
дитини.

06.03.2014 року у судовому засіданні до
початку судового слідства судом була
долучена зустрічна позовна заява
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та об'єднання з первісним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_5, який діє на
підставі договору про надання
юридичних послуг підтримали заявлені
позовні вимоги, стосовно зустрічного
позову заперечували. ОСОБА_1 додатково
пояснила, що у 2008 році між нею та
відповідачем було розірвано шлюб,
однак вони та їх неповнолітній син
проживають в однієї квартирі, вона
сином в однієї кімнаті, а відповідач в
другій. В їх сином кімнаті у сина окремо
ліжко та стіл для занять. Відповідач
довгий час не працював, зловживав
спиртними напоями, останній час
відповідач працевлаштувався на роботу
на комбінат «Азовсталь», але на
утримання сина надає лише 40 гривень на
тиждень. Вказувала, що продукти
харчування сину купує вона, вона готує
їжу, купує речі та школярні
приналежності. Не заперечує, що іноді
відповідач готує їжу і кормить сина,
так як проживають в однієї квартирі.
Також вказувала, що дитина на протязі
грудня 2013 року-січня 2014 року двічі
хворіла, але відповідач навіть не дав
грошей на ліки. Просила задовольнити
основний позов та стягнути із ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку
(доходів) відповідача щомісячно з дня
звернення до суду і до повноліття
дитини, в задоволені зустрічного
позову просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 просив задовольнити
свій позов, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити, мотивуючи тим, що він також
купує продукти харчування та готує їжу
сину, купує йому одяг. Він також, як і
ОСОБА_1 займається вихованням сина,
перевіряє його уроки, однак до школи на
батьківські збори дійсно ходить ОСОБА_1
Крім того, відповідачка отримала
кредити, і якщо з нього будуть стягнути
аліменти, то відповідачка їх буде
витрачати не за належністю. Йому
відомо, що дитина хворіла, але він
купував йому ліки, однак гроші дійсно
не давав.

Виступаючи у судових дебатах,
відповідач ОСОБА_2 визнав позовні
вимоги ОСОБА_1 та просив їх
задовольнити, стягнув з нього на її
користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку (доходів)
відповідача щомісячно. Однак просив, що
б аліменти були стягнути ні з дати
звернення ОСОБА_1 до суду, а на день
винесення рішення судом. Також просив
суд стягнути аліменти на двох дітей, а
саме на неповнолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, так як
платить їх за розпискою, а хотів би
офіційно.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що
позивачка її донька, відповідач - зять.
У 2008 році шлюб між ними було розірвано і
з того часу відповідач більше не
надавав грошей її доньки на утримання
сина. Більш того, відповідач тільки
останні 1,5 роки працює, раніше не
працював, зловживав спиртними напоями
і вона разом з чоловіком вимушена була
утримувати ще сім'ю доньки. Їй відомо,
що її онук проживає в кімнаті разом з
донькою, позивачкою по справі, а
відповідач в окремої кімнаті. Також
вказувала, що її донька постійно
працювала і утримувала сина.

Допитаний в якості свідка
неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що
проживає в кімнаті разом зі своєю
матусею, батько проживає в окремій
кімнаті. Його мати купує йому одяг,
взуття, готує їжу. Його батько давав
йому гроші на їжу у школі ще в осені 2013
року, більш грошей не давав, давала
тільки мама. Всі уроки він робить сам і
сам їх перевіряє. Батько купував йому
взуття, але воно велике і він його не
носить.

З'ясувавши думку сторін щодо позову,
дослідивши матеріали справи, допитавши
свідків суд вважає що основний позов
підлягає задоволенню, зустрічному
необхідно відмовити за наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно зі
свідоцтвом про народження серія I-НО №
226179, виданого 14 травня 2001 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції міста Маріуполя
Донецької області, актовий запис № 287,
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в
графі «Батьки» зазначені: батько -
ОСОБА_2, та мати - ОСОБА_1 (а.с.4).

Між сторонами 13 грудня 2013 року був
розірваний шлюб, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3, виданого 13 грудня 2013 року
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецької області, актовий запис № 135
(а.с.5).

Судом встановлено, що сторони після
розірвання шлюбу проживають за однією
адресою, а саме АДРЕСА_1. Сторони у
судовому засіданні не заперечували той
факт, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає
в однією кімнаті разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_1, батько - ОСОБА_2 проживає в
іншою кімнаті.

Згідно довідки від 26.03.2014 року про
доходи, яка видана на ім'я ОСОБА_1,
остання працює в ТОВ «ЕЙЧ АР ГАРАНТ» з
30.06.2011 року оброблювачем поверхневих
дефектів металу 3 розряду, її загальна
сума доходу за період з 01.09.2013 року по
28.02.2014 року становить 17815,29 грн. (а.с.41-42).

Згідно довідки від 31.03.2014 року про
доходи, яка видана на ім'я ОСОБА_2,
останній працює в ПАТ «МК «Азовсталь» з
01.01.2013 року помічником машиністу
тепловоза, його середньо місячна
заробітна плата за відрахуванням
обов'язкових платежів за останні 12
місяців складає 3295,84 гривень (а.с.43-44).

Відповідно до інформації директора УВК
«Ліцей-школа № 14» саме ОСОБА_1
цікавиться успіхами та навчанням сина,
регулярно відвідує батьківські збори,
приймає активну участь в житті класу та
школи. Батько ОСОБА_2 участі в житті
дитини за період його навчання школу не
відвідує і навчанням сина не
цікавиться (а.с.48).

Згідно довідки від 15.04.2014 року за № 13,
ОСОБА_1 дійсно є членом членської
благодійної організації «Лікарняна
каса «Азовсталь», із її заробітної
плати з 2009 року проводяться щомісячні
відрахування в розмірі 10 грн. за дитину
ОСОБА_3. На даний час ОСОБА_3 є членом
членської благодійної організації
«Лікарняна каса «Азовсталь», допомога
на лікування дитини за 2013 рік надана на
суму 535,80 грн.

Факт того, що відповідач також надає
допомогу на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, підтверджується наданими
у судовому засіданні товарними чеками
на придбання взуття, поясненнями
неповнолітнього свідка ОСОБА_3, а також
не заперечується у судовому засіданні
позивачкою за основним позовом ОСОБА_1

У судовому засіданні відповідач за
основним позовом ОСОБА_2 вказував, що
має неповнолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якою за усною
домовленістю ОСОБА_8 сплачує аліменти в
розмірі 1/6 частини зі всіх видів
заробітку (доходів).

Однак, пояснення ОСОБА_2 у судових
дебатах про стягнення з нього
аліментів і на утримання
неповнолітньої доньки не спроможні,
так як ні яких позовних вимог від
ОСОБА_8 з цього приводу на момент
розгляду даної справи суду надані не
були.

Також суд вважає, що не заслуговує до
уваги посилання відповідача ОСОБА_2 на
той факт, що у позивачки за основним
позовом ОСОБА_1 є кредитні зобов'язання
і аліменти, які він буде сплачувати на
утримання сина будуть витрачатися не
за належністю, так як з боку ОСОБА_2 на
підтвердження даних обставин ні яких
доказів суду надано не було.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у
дебатах просив суд стягнути з нього
аліменти на утримання неповнолітнього
сина з моменту винесення рішення суду,
а не з моменту звернення ОСОБА_1 із
позовом до суду, при цьому ні чим не
обґрунтовуючи свої доводи.

Відповідно до 191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язанні утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття. При ухиленні від цього
обов'язку, відповідно до ч.3 ст. 181
Сімейного кодексу України, кошти на
утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів і (або) у твердій
грошовій сумі.

Аналізуючи вищевикладені норми права,
матеріали справи, з яких вбачається, що
неповнолітня дитини ОСОБА_3 проживає
саме із позивачкою за основним позовом
та знаходиться на її утриманні,
відповідач офіційно працює, має
постійний дохід і відповідно має
можливість надавати позивачці
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітньої дитини у визначеному
останній розмірі, а саме в розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку
(доходів) відповідача щомісячно з дня
звернення до суду і до повноліття
дитини, тому позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенні, а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:
НОМЕР_1, уродженця міста Маріуполя
Донецької області, громадянина
України, працюючого ПАТ «МК
«Азовсталь» помічником машиністу
тепловоза, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН:
НОМЕР_2, яка зареєстрована та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
1/4 частини зі всіх видів заробітку
(доходів) щомісячно починаючи з 27
грудня 2013 року і до повноліття дитини.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя