Справа № 357/1960/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 3 в м. Біла
Церква, справу

за позовом ОСОБА_1 до Сорокотязької
сільської ради, Білоцерківського

району, Київської області про визнання
права власності на спадкове майно
(житловий

будинок),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з вищезазначеним позовом посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько
- ОСОБА_3, який все своє життя проживав в
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з
погосподарськими книгами померлий був
власником вказаного домогосподарства.
Також, за ним рахувалася земельна,
розміром 0,38 га, з них ) 0,25 га для
обслуговування вказаного житлового
будинку, господарських будівель та
споруд та 0,13 га для ведення особистого
селянського господарства. Однак,
свідоцтво про право власності на
житловий будинок та державний акт на
право власності на земельну ділянку за
життя ОСОБА_3 не оформив. Все своє майно
покійний заповідав своєму сину -
ОСОБА_1, тобто позивачу, що
підтверджується заповітом,
посвідченим 03.02.1999 року секретарем
виконкому Сорокотязької СР. Позивач
фактично прийняв спадщину після
померлого батька. Позивач з 29.11.1982 року
по цей час зареєстрований та постійно
проживає у вищевказаному будинку, і
тому на день смерті батька був
зареєстрований разом з ним. З 1999 року по
теперішній час позивач утримував та
ремонтував будинок, сплачував страхові
платежі та комунальні послуги,
обробляв земельну ділянку. В червні 2013
року позивач звернувся до
Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори для оформлення
свідоцтва про право на спадщину після
померлого батька. 07.08.2013 року державний
нотаріус відмовила позивачу в
оформленні спадкових прав на майно та
видачі свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_3, а саме на житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1,
оскільки правовстановлюючі документи
на нього відсутні. Позивач просить суд
визнати за ним право власності на
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди АДРЕСА_1, а саме: житловий
будинок, загальною площею 35,60 кв.м.,
житловою площею 16,50 кв.м.; сарай - літера
«Б»; убиральня - літера «В», літня кухня
- літера «Г»; погріб під частиною
будівлі - літера «г/п»; огорожа з
воротами та хвірткою «№1-4».

Позивач в судове засідання не
з»явився, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, подав
до суду, через канцелярію суду,
письмову заяву, в якій просив провести
розгляд справи в його відсутність,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник відповідача -
Сорокотязької сільської Ради,
Білоцерківського району, Київської
області в судове засідання не з»явився,
про місце та час розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили, направили до
суду заяву, в якій просили розглянути
справу без їх представника, не
заперечують проти позовних вимог
позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов знайшов
своє підтвердження в суді і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 - батько позивача, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_1, виданого
10.05.1999 року Сорокотязькою сільською
радою, Білоцерківського району,
Київської області. Після смерті
ОСОБА_3, залишилася спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1. Згідно
заповіту, від 03.02.1999 року, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Сорокотязької сільської ради,
Білоцерківського району, Київської
області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті
зробив таке розпорядження: все його
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалося, і взагалі все те, що йому
буде належати на день його смерті і на
що він за законом матиме право заповів
своєму синові ОСОБА_1. По даним
Сорокотязької сільської ради заповіт
не змінювався і не відмінявся. Позивач
прийняв спадщину після померлого
батька, так як постійно проживав з ним в
зазначеному будинку та був в ньому
зареєстрований, утримував даний
будинок. Позивач звернувся в
Білоцерківську районну державну
нотаріальну контору щодо оформлення
спадщини, однак, державним нотаріусом
йому було відмовлено в оформленні
спадкових прав на майно та у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_3, на вказаний житловий
будинок, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на нього.
Згідно витягу зі спадкового реєстру №
34779382 від 07.08.2013 року, інформація щодо
відкриття спадкової справи - відсутня.
ОСОБА_1 спадщину прийняв відповідно до
норм ЦК УРСР, оскільки вступив в
управління та володіння спадковим
майном в шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини. Ніхто інший до
держнотконтори із заявою про прийняття
чи відмову від спадщини - не звертався.
Вказане підтверджується копією
постанови № 1396/02-31 від 07.08.2013 року
державного нотаріуса Білоцерківської
районної державної нотаріальної
контори.

Згідно відповіді КП КОР «Південне
бюро технічної інвентаризації» № 101
від 18.06.2013 року на запит
Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори встановлено, що
станом до 01.01.2013 року реєстрація права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
не проводилася. Станом на дату
технічної інвентаризації 17.06.2013 року
загальна площа будинку складає 35,60 м.
кв., житлова площа 16,50 м.кв.. До житлового
будинку відносяться наступні
господарські будівлі та споруди: літ.
«Б» - сарай, літ. В» - убиральня; літ. «Г» -
літня кухня, літ. «г/п» - погріб під
частиною будівлі, «№1-4» - огорожа.
Самочинне будівництво відсутнє.

На вказаний житловий будинок КП
КОР «Південне бюро технічної
інвентаризації» було виготовлено
технічний паспорт. Згідно копії
довідки № 264 від 05.06.2013 року, виданої
Сорокотязькою сільською радою,
Білоцерківського району, Київської
області встановлено, що згідно з
обліковою інформацією: померлий ОСОБА_3
був постійним жителем АДРЕСА_1,
проживав і був зареєстрований в
АДРЕСА_1 - до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 прийняв спадщину на протязі 6
місяців з дня смерті спадкодавця, а
саме: сплачував страхові платежі з 1999
року по теперішній час; обробляв
земельну ділянку з 1999 року по
теперішній час; робив біжучий ремонт
житлового будинку з 1999 року по
теперішній час; за вказаною адресою, де
був зареєстрований померлий, також
зареєстрований та проживає син
покійного - ОСОБА_1. Згідно копії
довідки № 2-141363 від 07.10.2013 року, виданої
Сорокотязькою сільською радою,
Білоцерківського району, Київської
області, встановлено, що за померлим
ОСОБА_1, який проживав за адресою:
АДРЕСА_1 по земельно-облікових
документах числиться 0,38 га землі, з них:
для ведення особистого селянського
господарства 0,13 га; для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд 0,25 га..
Вказана земельна ділянка розташована в
АДРЕСА_1. Згідно копії довідки № 156,
виданої Сорокотязькою сільською радою,
Білоцерківського району, Київської
області встановлено, що по архівним
даним по Сорокотязькій сільській раді,
згідно погосподарської книги 1944-1946 р.р.
№ 2, є домогосподарство АДРЕСА_1,
власником домогосподарства являється
ОСОБА_3. Згідно копії довідки № 157,
виданої Сорокотязькою сільською радою,
Білоцерківського району, Київської
області встановлено, що в житловому
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстрований і проживає
ОСОБА_1, малолітніх та неповнолітніх
дітей не зареєстровано і не проживає,
зміни адреси не було. Згідно копії
довідки № 158, виданої Сорокотязькою
сільською радою, Білоцерківського
району, Київської області встановлено,
що до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3,
АДРЕСА_1 з заявою на виготовлення права
власності на житловий будинок не
звертався. Згідно копії виписки з
рішення за № 7-52 Сорокотязької
сільської ради, Білоцерківського
району, Київської області, 7 сесії, 22
скликання від 14.10.1996 року встановлено,
що померлому ОСОБА_3 передано
безкоштовно в приватну власність
земельну ділянку, що знаходиться в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,38 га. Згідно
копії паспорту позивача, серії НОМЕР_2,
виданого 22.08.2000 року Білоцерківським РВ
ГУ МВС України в Київській області
встановлено, що позивач з 29.11.1982 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року), яка діяла на час
відкриття спадщини позивач фактично
вступив в володіння і керування
спадковим майном.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року), визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
року, у разі відмови нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину, право
власності на спадкове майно визнається
в судовому порядку.

У відповідності до п. 2.3, 3.3
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України 28.01.2003
року № 6/5 та офіційного листа МЮУ №
19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна первинна
реєстрація прав власності не була
проведена і правовстановлюючий
документ відсутній, питання належності
майна попередньому чи наступному
власнику (спадкоємцю) у випадку
відсутності таких, вирішується в
судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є
перехід прав та обов'язків ( спадщини)
від фізичної особи, яка померла (
спадкодавця), до інших осіб (
спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до
ст. 1218 ЦК України, входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ст.1234 ЦК України право на
заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред»явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги повністю знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні, і тому позов слід
задовольнити та визнати за позивачем
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок,
загальною площею 35,60 кв.м., житловою
площею 16,50 кв.м.; сарай - літера «Б»;
убиральню - літера «В», літню кухню -
літера «Г»; погріб під частиною будівлі
- літера «г/п»; огорожу з воротами та
хвірткою «№1-4».

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1234, 1268, 1270
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 294,
296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за заповітом, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
а саме на: житловий будинок, загальною
площею 35,60 кв.м., житловою площею 16,50
кв.м.; сарай - літера «Б»; убиральню -
літера «В», літню кухню - літера «Г»;
погріб під частиною будівлі - літера
«г/п»; огорожу з воротами та хвірткою
«№1-4».

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. В. Жарікова