Справа № 180/1049/14-ц
У Х В А Л А

14 квітня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Тананайської Ю.А.,
при секретарі Котовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Марганці подання
державного виконавця ВДВС
Марганецького міського управління
юстиції Бурлаки Н.О. про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Марганецького міського управління
юстиції Бурлака Н.О. звернулася до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2 до виконання
ним зобов'язань за виконавчим листом №
АЕ-25/1999, виданого Марганецьким міським
судом Дніпропетровської області 2.09.1999
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У поданні зазначає, що боржник свої
зобов'язання по аліментним платежам не
виконує і існує можливість виїзду
боржника за наявності невиконаних
аліментних зобов'язань за межі України.

Державний виконавець на розгляд
подання не з'явилася, повідомлена
належним чином про час, дату та місце
розгляду подання. Заяв чи клопотань не
надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подання, дослідивши
додані до подання матеріали, встановив
наступне:

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з
найсуворіших заходів, що сприяє
примусовому виконанню судових рішень,
так як пов'язаний з обмеженням
конституційного права людини на вільне
пересування та вибір місця проживання.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції прав про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - фізичної особи у праві виїду
за межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцем знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно п. 18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, у процесі
здійснення виконавчого провадження
державний виконавець має право
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно ч.ч. 2,4 ст. 6 Закону "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну"
громадянинові України, який має
паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9
ч.1 цієї статті, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон або у
вказаних випадках паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина в залежності від наявності
чи відсутності паспорта для виїзду за
кордон застосовується:відмова у видачі
паспорта; відмова у виїзді за кордон;
тимчасове затримання чи вилучення
паспорта для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що у поданні не
зазначено підстав та доказів того, що
боржник має намір виїхати за межі
України, тобто наявність лише самого
зобов'язання не наділяє державного
виконавця правом на звернення до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за кордон.
Також суду не надано доказів про те, що
ОСОБА_2 свідомо не виконує належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково і має змогу
виконати такі, але не робить цього без
поважних причин.

На підставі зазначеного, суд приходить
до висновку, що подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
громадянина України ОСОБА_2 -
задоволенню не підлягає за
недоведеністю саме ухилення боржника
від виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, Законом України
"Про порядок обмеження виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України",
ст. 377-1 ЦПК суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця державної виконавчої служби
Марганецького міського управління
юстиції Бурлаки Н.О. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає:
АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: