Справа №250/841/14-ц
Номер провадження2/250/692/14
Ясинуватський міськрайонний суд
в складі: головуючого - судді Ус О.В.,
при секретареві судового засідання
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Головне управління державної
міграційної служби в Донецькій області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
Позивач звернувся до суду та просить
усунути перешкоди у користуванні
будинком АДРЕСА_1, визнавши відповідача
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування вищевказаним житловим
приміщенням, мотивуючи тим, що вона є
власником будинку з господарськими
спорудами на підставі договору
дарування від 22 серпня 1995 року, з
відповідачем шлюб розірвано 01 вересня
2004 року. В 2005 році ОСОБА_2 звернувся до
неї з проханням зареєструвати його у
вказаному будинку, однак з моменту
реєстрації не проживав.
В судовому засіданні позивач
підтримала позов в повному обсязі та
дала пояснення аналогічні викладеним в
Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що її
дочка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з
відповідачем, після розірвання шлюбу у
дітей залишились дружні стосунки.
Згодом ОСОБА_2 попросив її доньку
зареєструвати в будинку, та погодилась,
однак відповідач там не проживав, а
ОСОБА_1 вимушена сплачувати за нього
Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_4 (сусідка) суду пояснила,
що ОСОБА_2 не проживає у зазначеному
будинку з 2005 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився - про місце, дату та час
розгляду справи повідомлений належним
чином відповідно до вимог чинного
законодавства, про причини неявки суд
В зв'язку з цим суд на підставі ст.ст. 169
ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне
рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
встановивши обставини справи,
перевіривши їх доказами, та допитавши
свідків, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Будинок АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 22 серпні 1995 року належить
ОСОБА_1 (арк. справи 10-11).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 від 07 березня 2003 року
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали шлюб, після чого
остання змінила прізвище на «ОСОБА_1»
(арк. справи 7).

01 вересня 2004 року вищезазначений шлюб
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2 (арк. справи 9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 від 12 вересня 2012 року ОСОБА_1
уклала шлюб з ОСОБА_7, після чого взяла
прізвище «ОСОБА_1» (арк. справи 8)

З Домової книги для прописки громадян,
що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1
вбачається, що ОСОБА_2 значиться
зареєстрованим у зазначеному будинку з
16 лютого 2005 року (арк. справи 15-21), тобто
вже після розірвання шлюбу.

З довідки, виданої громадським
дільничним комітетом мікрорайона № 6
від 25 березня 2014 року ОСОБА_1
вбачається, що відповідач не проживає
за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з дня його
реєстрації у зазначеному будинку,
тобто з 16.02.2005 року, що підтверджується
сусідами ОСОБА_8, ОСОБА_9 (арк. справи 22).

Не проживання відповідача за вказаною
адресою з 2005 року підтвердили допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, у суду не має сумнівів щодо
достовірності та правдивості фактів,
повідомлених свідками. Даних про їх
заінтересованість в результаті
розгляду справи відсутні, їх показання
об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим представленим суду
доказам.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.
Відповідно вселення членів сім'ї у
житлове приміщення, яке належить
громадянину на праві власності є
результатом реалізації права власника
й у них виникає право на користування
чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України,
передбачені, спеціальні підстави для
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом власника: у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

У відповідності до ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідач мав
об'єктивну можливість користуватися
спірним житловим приміщенням, перешкод
йому ні позивач, ні треті особи не
чинили, майно та речі відповідача в
будинку відсутні, поважних причин для
його відсутності у спірному житловому
приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем
мешкання понад один рік, без поважних
причин та відсутність іншої
домовленості між власниками житлового
приміщення та відповідачем, дають суду
підстави зробити висновок, що
відповідач, не мешкаючи в спірному
будинку з лютого 2005 року, без поважних
причин, втратив право користування
житловим приміщенням, в зв'язку з чим
підлягає визнанню таким в судовому
порядку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 214-215,
226 ЦПК України, -

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м.Ясинувата
Донецької області, таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у с праві, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Ус