АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/4400/13-ц
Провадження № 22-ц/792/568/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Федорової Н.О.,

суддів - Капрусь С.А.,
Матковської Л.О.,

при секретарі - Терлич А.В.

з участю: представника позивача -
Овчарука А.С.,

представника відповідача -
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" на рішення Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 січня 2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулось з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 8 від
14.12.2007 року в сумі 71 734 грн. 16 коп.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 14 грудня 2007 року між ТОВ
«Просто Фінанс» та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір, за яким
остання отримала кредит у сумі 63 928
грн. зі сплатою 14,5% річних, строком до 10
грудня 2012 року.

ТОВ «Просто Фінанс» виконав свої
зобов'язання перед відповідачем, однак
ОСОБА_3 порушила умови договору та її
заборгованість перед банком складає 71
734 грн. 16 коп., що складається з тіла
кредиту - 44 336 грн. 12 коп., заборгованості
за відсотками - 18 614 грн. 46 коп. та штрафу
- 8 783 грн. 58 коп.

Враховуючи викладене, у зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
договору, непогашенням суми
заборгованості за кредитом, позивач
просив стягнути з відповідача 71 734
грн. 16 коп.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 14 січня
2014 року в задоволенні позову ТОВ
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості відмовлено.

________________________________________________________________________
________

Доповідач у першій інстанції Цідик А.Ю.
Провадження №
22-ц/792/568/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія №
27

Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з таким рішенням,
позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити повністю. Вважає дане
рішення неправомірним з огляду на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність окремих фактів, які суд
визнав встановленими, незастосування
судом закону, який мав бути
застосований до спірних правовідносин,
а також з огляду на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Зокрема зазначає, що висновок суду про
те, що останній щомісячний платіж був
здійснений 10.10.2009 року у сумі 1 463 грн. 05
коп., а отже пропущений строк позовної
давності, є необґрунтованим та
безпідставним. Так, жодного доказу
стосовно того, що даний платіж був
останнім, а також того, що його взагалі
було здійснено, до матеріалів справи
відповідачем не було надано.

Разом з тим, ТОВ «Кредитні ініціативи»
просить долучити до матеріалів справи
довідку про перелік грошових
надходжень, які було здійснено в
погашення даного кредитного договору.
Згідно даної довідки останній платіж
по кредиту було здійснено 29.10.2010 року в
сумі 1 000 грн. Вказане підтверджує факт
не пропущення строку позовної давності
три роки, оскільки до суду позивач
звернувся 09.10.2013 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу з
мотивів, які в ній зазначені.

Представник відповідача заперечила
проти задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на те, що довідка ТОВ
«Кредитні ініціативи» про грошові
надходження від відповідачки на
погашення кредитного договору не є
фінансовим документом, а отже належним
доказом у справі. Наполягала на
пропуску строку позовної давності
позивачем, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального права.

Суд першої інстанції встановив та ці
обставини оспорені не були, що 14 грудня
2007 року між ТОВ «Просто Фінанс» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 8, за яким остання отримала
кредит у сумі 63 928 грн. зі сплатою 14,5%
річних, строком до 10 грудня 2012 року.

ТОВ «Просто Фінанс» виконав
зобов'язання перед відповідачкою,
однак остання порушила умови договору
і на даний час має по ньому
заборгованість.

18.05.2012 року ТОВ «Просто Фінанс» продав
ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитний
портфель, після чого відбулось
відступлення позивачу грошових вимог
до боржників, зокрема до ОСОБА_3

Відповідно до п. 3.2. договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
загальна сума заборгованості за
кредитним договором визначатиметься
станом на дату відступлення та
включатиме: суму основного боргу,
нараховані проценти, розраховані
штрафні санкції.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції мотивував своє рішення тим,
що минув строк позовної давності,
протягом якого позивач міг звернутись
до суду за захистом своїх прав. Зокрема,
обґрунтував своє рішення тим, що
останній щомісячний платіж за
кредитним договором ОСОБА_3 сплатила
10.10.2009 року у сумі 1 463 грн. 50 коп. Після
цієї дати жодного разу платежів
остання не здійснювала, іншим чином
строк позовної давності не переривала,
а отже він сплив.

З таким висновком суду погодитись не
можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору (ст.
526 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст. 610).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.
530 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(ст. 1050 ЦК України).

У п.1.1. кредитного договору № 8
від 14 грудня 2007 року та в додатку № 1 до
нього (графік платежів) сторони
встановили як строк дії договору - до
моменту виконання сторонами в повному
обсязі взятих на себе зобов'язань, так і
строки виконання зобов'язань зі
щомісячним погашенням платежів,
останній з яких у визначеній сумі
підлягав виконанню в строк до 10.12. 2012
року.

Таким чином, графіком платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
( ч.4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

У даній справі апеляційним судом
встановлено, що згідно умов кредитного
договору (п. 3.1.) позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами (щомісячними
платежами) в розмірі та строки,
визначені графіком повернення кредиту
та щомісячно сплачувати проценти за
користування кредитом, а також
встановлено відповідальність за
порушення графіку повернення кредиту
та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Отже, оскільки за умовами договору
погашення кредиту та процентів повинно
здійснюватись позичальником частинами
не пізніше 10 числа місяця, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань (або з
моменту настання строку погашення
чергового платежу).

Як встановлено апеляційним судом,
кредитний договір був укладений 14
грудня 2007 року на строк до 10 грудня 2012
року. Відповідачка перестала
виконувати щомісячні зобов'язання з
погашення кредиту з 10 жовтня 2009 року
(а.с. 47, 48) і з цього ж часу - зобов'язання
зі сплати процентів за користування
кредитом. У подальшому остання
перестала виконувати взяті на себе
зобов'язання, а отже не дотримувалась
строків погашення кожного чергового
траншу.

Позивач звернувся до суду з вимогами
про стягнення заборгованості 9 жовтня
2013 року, включивши до позовних вимог
всю заборговану суму.

Однак, враховуючи загальний трирічний
строк позовної давності, до стягнення
підлягає заборгована сума в межах
даного строку, тобто з 9 жовтня 2010 року.

Так, відповідно до графіку платежів
(а.с. 9) відповідачка зобов'язана була
вносити щомісячно платіж у розмірі 1504
грн. 12 коп. Починаючи з 10.10.2010 року
заборгованість по даним платежам
становить: по тілу кредиту - 34 475 грн.
74 коп., по процентам за користування
кредитом - 6 135 грн. 50 коп., а всього 40 611
грн. 24 коп.

В іншій частині позову суд вважає за
необхідне відмовити, оскільки його
вимоги заявлені поза межами строку
позовної давності, в тому числі і
вимоги про стягнення штрафу.

Довідку про грошові надходження від
ОСОБА_3 по кредитному договору, яка була
додана представником позивача до
апеляційної скарги (а.с. 66), суд до уваги
не приймає, оскільки вона, окрім того,
що до суду першої інстанції подана не
була, не підтверджена жодним
фінансовим документом та суперечить
іншим матеріалам справи.

Зокрема, у графіку нарахувань та оплат
ОСОБА_3 за кредитом, складеним
кредитором ТОВ «Просто Фінанс» станом
на 10.03.2012 року (а.с. 47), відсутні
зазначені у вищевказаній довідці
надходження, в тому числі і в 2010 році.
Відображення таких надходжень
відсутні і в розрахунку заборгованості
за кредитом, наданого позивачем (а.с. 22).

Відсутня в графіку оплат і вказівка на
заборгованість по кредиту за
збільшеною відсотковою ставкою.
Зокрема, розмір щомісячного платежу
станом на 10.03.2012 року відповідав
розміру щомісячного платежу,
зазначеному в додатку № 1 до кредитного
договору (графіку платежів) станом на
14.12.2007 року.

Доказів про прийняття та виконання
відповідачкою умов кредитного
договору за збільшеною відсотковою
ставкою суду надано не було.

Що стосується, повідомлення, наданого
банком, адресованого ОСОБА_3 про
збільшення розміру річної процентної
ставки за кредитним договором з 14,5% до
21,13 % (або 25,84%) від 8 грудня 2008 року (а.с.
89-94) суд до уваги не приймає, оскільки
воно ніяким чином не підтверджує
погодження відповідачки на збільшення
своїх зобов'язань перед ТОВ «Просто
Фінанс».

З цих же підстав суд не приймає до уваги
розмір заборгованості по кредиту
відповідачки, зазначений в акті
приймання-передачі кредитного
портфелю до договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 18 травня 2012
року та розрахунок заборгованості по
кредитному договору (а.с. 22).

Так, як вбачається з графи № 8008 даного
акту та з розрахунку заборгованості
розмір такої у ОСОБА_3 по тілу кредиту
складає 44 396 грн., по відсоткам - 6 904 грн.
11 коп., що свідчить про його нарахування
за збільшеною річною відсотковою
ставкою в розмірі 21,13 %.

Зазначення ж в даних документах
розміру заборгованості, виходячи із
збільшеної відсоткової ставки, не
відповідає умовам договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції
постановлене з порушенням норм
матеріального права, через неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. У зв'язку з цим,
воно підлягає скасуванню з ухваленням
апеляційним судом нового рішення про
часткове задоволення позову.

Також, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, суд вважає
за необхідне на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК
України розподілити судові витрати.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" задовольнити частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 14 січня
2014 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_3 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором № 8 від 14
грудня 2007 року по тілу кредиту у
розмірі 34 475 грн. 74 коп., по процентам
за користування кредитом у розмірі 6
135 грн. 50 коп., а всього 40 611 грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» судовий збір у розмірі 406
грн. 11 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду Н.О.
Федорова