Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2014 року Полонський районний
суд Хмельницької області в складі
головуючого судді Боб"яка Б.В., з участю
секретаря Гром С.В., з участю сторін та
їх представників ОСОБА_1 і адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонному цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
хлівом,

встановив:

05 грудня 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася до відповідача ОСОБА_4 з
позовом, в якому вказує, що сторони
проживають в в одному будинку, що
складається з двох квартир, в
приватизованих квартирах. Біля
будинку знаходиться хлів, що належить
позивачці ОСОБА_3 Квартиру і хлів
позивачка ОСОБА_3 успадкувала після
смерті її матері ОСОБА_5 Ще за життя
ОСОБА_5, а після її смерті позивачка
ОСОБА_3 дозволили ОСОБА_4 користуватися
частиною цього хліва. В січні 2013 року
позивачка ОСОБА_3 пред'явила ОСОБА_4
вимогу звільнити цей хлів, але останній
відмовився, тому вона змушена
звертатися в суд, щоб відновити
порушене право на власність. Оскільки
відповідач відмовився повернути
позивачці належну їй власність, вона
позбавлена можливості користуватись
хлівом, відповідач та члени його сім»ї
чинять фізичний та психологічний
спротив щодо її намагань користуватись
хлівом, тому такі дії відповідача
спричинили їй моральну шкоду. Просить
зобов'язати ОСОБА_4 звільнити належний
їй хлів, стягнути з нього на її користь
5000 грн. моральної шкоди та судові
витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позов підтримує повністю і пояснила, що
будинок належав до державної
власності, але в 1979-1980 роках цегляний
хлів біля цього будинку будувала її
мама за свої кошти, про це позивачці,
яка в ці роки проживала в м. Харкові,
було відомо зі слів матері. Мати
дозволила ОСОБА_4 користуватися
частиною цього хліва. Представник
позивачки ОСОБА_1 пояснив, що за ОСОБА_4
рахується дерев'яний сарай, а цегляний
побудувала за власні кошти мати
позивачки - ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 в суді не
погоджується з позовом повністю і
пояснив, що проживав в будинку з 1971 року
спочатку як квартирант, а в 1980 році
отримав на квартиру ордер, як наймач.
Попередній наймач передав йому ключ
від половини хліва, якою він
користується до сьогодні і яка є
предметом спору. Вказаний сарай
будував Полонський ЖЕК В 1997 році
позивач приватизував квартиру і під
час приватизації йому передано
квартиру і спірну частину хліва. Під
час приватизації працівники
приватизаційного органу йому
пояснювали, що приватизації підлягає
квартира, а хлів не приватизовується.
Адвокат позивача ОСОБА_2 пояснив, що в
СРСР не можна було будувати приватні
споруди біля будинку комунальної
власності, тому сарай збудований на
кошти ЖЕКу і знаходився на його
балансі. Інший сарай - дерев»яний, що
належить ОСОБА_4- не являється
предметом цього спору.

Свідок позивачки ОСОБА_6 показав, що
сарай будувала його бабуся, це в сім»ї
всі знали, користувався частиною хліва
також відповідач ОСОБА_4, він обладнав
там собі гараж для автомобіля.

Свідок позивачки ОСОБА_7 показала, що
цегляний сарай будувала мама позивачки
- ОСОБА_5 Про цю обставину їй відомо зі
слів своєї матері, яка їй говорила, що
сарай будує ОСОБА_5

Свідок позивачки ОСОБА_8, допитана в
порядку судового доручення
Ярмолинецьким районним судом,
показала, що цегляний хлів будувала за
свої кошти ОСОБА_5, тримала в ньому
курей та паливо, а другу половину хліва
в 1980 році передала в тимчасове
користування ОСОБА_4

Свідок відповідача ОСОБА_9 показала
в суді, що 34 роки користується сараєм,
який будували якісь будівельники чи то
з ЖЕКу чи то з управління будівельних
робіт. Будівництво сараю не було
повністю закінчене, тому вони з
відповідачем самі стелю набивали,
штукатурили, білили. Крім цього сараю,
вони з чоловіком побудували собі у
дворі літню кухню, сарай.

Свідок відповідача ОСОБА_10 в суді
показав, що ОСОБА_4 розказував, що
отримав квартиру і сарай. В цьому сараї
свідок із своїм батьком вставляли
двері, домуровували, щоб автомобіль в
нього міг поміститися, сарай був
побудований у вигляді стін і даху, а
стелю ОСОБА_4 домуровував власними
силами.

Свідок відповідача ОСОБА_11 показав в
суді, що працював майстром в
ремонтно-будівельному управлінні Хлів
побудували на двоє дверей - на двох
користувачів квартир. Замовником був
Полонський ЖЕК, якому після побудови
сараю була передана відповідна
проектно-кошторисна документація.

Свідок відповідача ОСОБА_12 показав,
що він працював начальником
Полонського ЖЕКу. На кожен будинок
комунальної власності ведеться
карточка обліку коштів, витрачений на
його ремонт. В карточці №66 на будинок
АДРЕСА_1 зазначено, що на капітальний
ремонт будинку в 1978 році було витрачено
1293 карбованці. Це кошти на побудову
сараю, оскільки сарай будувався на
кошти ЖЕКу. Такі сараї ЖЕК будував по
всьому м. Полонному.

Свідок відповідача ОСОБА_13 в суді
показала, що в приватизаційних
документах квартир сараї не
вказувались, тому що приватизації
підлягають тільки квартири, а
господарські приміщення передавалися
жителям автоматично. В матеріалах на
приватизацію квартири ОСОБА_4 та членам
його сім»ї вказано також і сарай площею
9 кв. м. , а в приватизаційних матеріалах
ОСОБА_5 ніякий сарай взагалі не
вказаний.

Заслухавши пояснення сторін і покази
свідків, дослідивши письмові докази,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню. Судом встановлено такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони проживають в АДРЕСА_1, в
якому є дві квартири. Квартири в
будинку приватизовані. Згідно
свідоцтва про право власності на житло
ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1, а
ОСОБА_9 та іншим членам сім»ї - квартира
АДРЕСА_2 відповідно до технічних
паспортів, що є складовими частинами
цих свідоцтв. В технічних паспортах
відсутні дані про сарай. Відповідно до
довідки Полонського ЖЕКу про склад
сім»ї ОСОБА_9 за наймачем квартири
АДРЕСА_2 закріплений сарай площею 9 кв.м.
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_3 належить
житловий будинок з господарським
спорудами на АДРЕСА_1.

Вказані обставини встановлені з
пояснень сторін та письмових доказів -
свідоцтв про право власності на
квартиру ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
інвентаризаційної справи, технічні
паспорти на квартири на прізвище
ОСОБА_9 та ОСОБА_3 і ОСОБА_5, свідоцтва на
право на спадщину на квартиру ОСОБА_3
від ОСОБА_5, довідка Полонського ЖЕКу
про відсутність на його балансі
будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.345 ЦК України
фізична особа може набути право
власності у разі приватизації
державного майна або майна, що є у
комунальній власності у порядку
визначеному законом. Відповідно до ч.2
ст.382 ЦК України власникам квартири у
двоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, а також будівлі, споруди,
які призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир. Згідно ч.1 ст.182
цього Кодексу право власності на
нерухомі речі підлягають державній
реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
№2482 від 19 червня 1992 року „Про
приватизацію державного житлового
фонду" в редакції станом на 17 вересня 1993
року та 17 жовтня 1997 року приватизація
житлового фонду - це відчуження квартир
та належних до них господарських
споруд і приміщень (підвалів, сараїв) на
користь громадян України.

Суд вважає, що позивачка ОСОБА_3 не
надала суду належних і достовірних
доказів про те, що спірний сарай
належав її матері ОСОБА_5 і що мати та
позичка після смерті матері надавали
ОСОБА_4 частину сараю в тимчасове
користування.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду доказ
про те, що в його користуванні на час
здійснення ним та членами його сім»ї
приватизації квартири знаходився
сарай площею 9 кв., що підтверджується
наявною в інвентаризаційній справі
довідкою Полонського ЖЕКу. Даний
письмовий доказ повністю узгоджується
з показами свідків відповідача про те,
що сарай належав до комунальної
власності.

Доказ позивачки - свідоцтво про
право на спадщину, - суд розцінює
критично і вважає його недостовірним
доказом права власності ОСОБА_3 на
сарай, оскільки із його змісту
вбачається, що вона після смерті матері
ОСОБА_5 успадкувала повністю весь
будинок АДРЕСА_1, що суперечить
фактичним обставинам справи і ця
обставина не стверджується самою
позивачкою. Зміст вказаного свідоцтва
про право на спадщину суперечить
змістам свідоцтв на право власності на
житло на ім.»я ОСОБА_5 та на ім.»я
відповідача ОСОБА_4 та членів його
сім»ї.

За таких обставин суд критично
оцінює покази свідків позивачки
ОСОБА_14, ОСОБА_7, яким, як вони
пояснювали в суді, стало відомо про те,
що ОСОБА_5 будувала сарай за свої
власні кошти, зі слів інших осіб. Свідок
ОСОБА_8 під час показань в суді також
показала, що ОСОБА_5 побудувала хлів за
власні кошти, надала ОСОБА_4 частину
цього хліва в тимчасове користування,
але детально про обставини, за яких їй
стало відомо про оплату за хлів та
надання частини хліва в користування,
не пояснила. Покази вказаних свідків
суперечать дослідженим в суді
документальним доказам, наданих
відповідачем ОСОБА_4, та показам
свідків відповідача, які не суперечать
документальним доказам. Тому суд не
приймає до уваги покази свідків
позивачки.

З огляду на правові положення та
встановлені обставини суд вважає, що
позивач не надала доказів права
власності на сарай, тому позов не
підлягає до задоволення, в тому числі і
позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди.

Судові витрати належить по оплаті
правової допомоги адвоката підлягають
стягненню на користь ОСОБА_4 з
позивачки в повному обсязі, оскільки з
врахуванням тривалості судових
засідань сума 1500 грн. не перевищує
вимог Закону України від 20 грудня 2011
року № 4191 «Про граничні розміри
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах».

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК
України суд,

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
хлівом залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
по оплаті витрат на правову допомогу
адвоката в сумі 1500 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання апеляційної
скарги до Полонського районного суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Б.Боб"як