У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна, яке перебуває у
спільній частковій власності за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду із позовом до
ОСОБА_5, в якому, з урахуванням уточнень,
просили поділити нерухоме майно, що
перебуває у спільній частковій
власності, а саме: автомобільну стоянку
площею 4 400 кв.м. по АДРЕСА_1,
автомобільну стоянку площею 2 800 кв.м. та
дорожнє покриття площею 660 кв. м по
АДРЕСА_2, будівлю складу (літ. «Д»)
площею 465,3 кв.м по по АДРЕСА_3 згідно
варіанту розподілу, який викладено у
висновку експерта №
716-721/13-24 (варіант № 1, додатки № 1, № 2, № 3)
із зазначенням у резолютивній частині
рішення суду лінії розподілу двох
зазначених автомобільних стоянок та
будівлі складу; вирішити питання про
стягнення з позивача на користь
відповідача компенсації в сумі 596, 72
грн.; зобов'язати відповідача
демонтувати огорожу, яка
відокремлювала частину земельної
ділянки між будівлями складу літ. «Д-4»
та зовнішньою огорожею; вирішити
питання про стягнення з відповідача на
користь позивача судових витрат за
проведення експертизи та стягнення
судового збору

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова
від 27 листопада 2013 року позов
задоволено.

Поділено автомобільну стоянку
загальною площею 4 400 кв.м., вартістю 441
001, 00 грн., що знаходиться по АДРЕСА_1 та
виділено належну: Ѕ частину ОСОБА_5,
площею 2 200 кв.м. та на Ѕ
частину ОСОБА_3, площею 2 200 кв.м.,
відповідно до запропонованого
експертом варіанту-1 додатку № 1
розподілу автомобільної стоянки.

Лінії розподілу автомобільної стоянки
між власниками на 1/2 та 1/2 частини
прокласти: лінія № 1 точки «А»
знаходиться від початку стоянки з
сторони проїзду на відстані 86,7 м, та на
відстані 18,3 м від зовнішнього кута
майстерні до умовної точки «Б», яка
знаходиться на зовнішній огорожі, на
відстані 85,2 м від кута земельної
ділянки.

Поділено автомобільну стоянку
загальною площею 2 800 кв.м., вартістю 36
738,00 грн. та дорожнє покриття 660,00 кв.м.,
вартістю 8 660,00 грн., а всього загальною
площею 3460,0 кв.м., що знаходяться по
АДРЕСА_2, виділивши на належну:

- 1/36 частину автостоянки ОСОБА_3 площею
100 кв.м; відповідно до запропонованого
експертом варіанту-1 додатку № 2
розподілу автомобільної стоянки.

Лінії розподілу прокласти: лінія № 2 -
від точки «В», яка знаходиться по лінії
спільного проїзду, на відстані 3,02 м від
земельної ділянки, якою користується
ОСОБА_3 паралельно лінії розмежування
до умовної точки «Г».

- 11/18 частини автостоянки ОСОБА_4 площею
2 100 кв.м.

Лінії розподілу прокласти: лінія № 3 -
від точки «Е», яка знаходиться по лінії
спільного проїзду, на відстані 3,02 + 61,86 =
64,88 м від земельної ділянки, якою
користується ОСОБА_3 до умовної точки
«Д», яка знаходиться на відстань 3,02 + 61,71
= 64,73 м.

Поділено будівлю складу «Д-4» площею 465,3
кв.м, вартістю 81 650,00
грн., що розташована по АДРЕСА_3 та
виділено належні: Ѕ частину ОСОБА_5 та Ѕ
частину ОСОБА_3 відповідно до
запропонованого експертом варіанту-1
додатку № 3 розподілу будівлі складу.

Лінії розподілу прокласти: лінія № 4
від точки «З» по внутрішній
перегородці, яка розподіляє будівлі
складу «Д-4» до умовної точки «Ж», яка
знаходиться на зовнішньої стіни.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію за отриманий
надлишок при поділі будівлі складу
«Д-4» в розмірі 596, 72 грн.

Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати
огорожу, яка відокремлювала частину
земельної ділянки між будівлею складу
літ. «Д-4» та зовнішньою огорожею.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 2 496,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судовий збір у розмірі 251,82 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
витрати за проведення експертизи в
розмірі 7 526, 40 грн.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області
від 30 січня 2014 року рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
витрат за проведення експертизи
змінено, зменшено суму з 7 526 грн. 40 коп.
до 2 508 грн. 80 коп.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду в
частині стягнення витрат на проведення
екпертизи, посилаючись на порушення
ним норм процесуального права, та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції в цій частині.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Апеляційний суд зменшуючи суму витрат
за проведення експертизи, стягнутої з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, з 7 526 грн. 40
коп. до 2 508 грн. 80 коп., виходив з того, що
експертиза призначалася в інтересах
всіх співвласників і сторони проти
запропонованого експертом варіанту
поділу об'єктів нерухомості не
заперечували, судом було виділено
майно, яке відповідає часткам ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому витрати за
проведення експертизи потрібно
розподілити порівну.

Проте погодитися з
таким висновком не можна.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз
відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З матеріалів справи убачається, що за
клопотанням представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 ухвалою Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 13
березня 2013 року у справі призначено
судову будівельно-технічну експертизу.
Відповідно до платіжного доручення №83
від 29 травня 2013 року ОСОБА_3 перерахував
7 526, 40 грн. за проведення експертизи.
Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 27 листопада 2013
року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна задоволений.

За таких обставин суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 7526,4 грн.
витрат, пов»язаних з проведенням
будівельно-технічної експертизи, а
апеляційний суд помилково скасував в
цій частині рішення суду першої
інстанції.

На підставі ст.339 ЦПК
України рішення апеляційного суду в
цій частині підлягає скасуванню з
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

В іншій частині
рішення суду апеляційної інстанції не
оскаржується, а тому в силу вимог ст. 335
ЦПК України, не переглядається.

Керуючись ст. ст. 336, 339,
345 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 30 січня
2014 року в частині стягнення витрат за
проведення експертизи скасувати,
залишити в силі рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 27 листопада 2013 року про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
7526,4 грн. витрат за проведення
експертизи.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко