Справа №585/85/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Глущенко Є. Д.Номер
провадження 22-ц/788/808/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 41
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Криворотенка В. І.,

суддів - Сибільової Л. О., Лузан Л. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 20 березня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_5, виконавчий комітет
Роменської міської ради, про визнання
права користування житлом,-

в с т а
н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_4 просив
визнати за ним право користування
квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 20 березня 2014
року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право користування
квартирою АДРЕСА_1

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_3, представника
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції 06
грудня 1982 р. ОСОБА_5 видано ордер на
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в складі
сім'ї із семи осіб, в тому числі і
позивач (а.с.8-9). Зазначена квартира
загальною площею 62,6 кв.м.
благоустроєна, не приватизована
(а.с.93-94).

На час заселення позивача у 1995 р. у
спірній квартирі проживали: батьки
позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, сестра
позивача - ОСОБА_7 з малолітньою дитиною
- ОСОБА_3- відповідачем по справі (а.с. 36).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_7 - мати
відповідача, після смерті якої
останній став проживати у свого батька
ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2, що сторони
визнали в судовому засіданні.

З досягненням шістнадцятирічного віку
з 2009 р. у спірній квартирі був
прописаний відповідач ОСОБА_3, але
фактично не проживає в ній з 2002 р.
Вказане підтверджується актами
перевірки паспортного режиму ( а.с. 51-52),
що також не заперечувалося сторонами в
судовому засіданні.

Як стверджував в судовому засіданні
позивач, у 2009 р. відповідач, який
фактично проживав у батька, побажав
зареєструватися у спірній квартирі,
але наймач квартири заперечувала. Тоді
до наймача завітав працівник міліції
та повідомив, що наймач повинна
підписати документи, які дадуть право
онуку отримати паспорт, що наймач і
зробила, довірившись працівнику
міліції. Так, обманним шляхом з 2009 р. у
спірній квартирі зареєструвався
відповідач. Викладене підтверджується
і листом № 03-21/г-808 від 09 жовтня 2009 р. (
а.с. 36).

Рішенням Роменського міськрайонного
суду від 27 грудня 2010 р. наймача ОСОБА_5
зобов'язано не чинити перешкоди
відповідачу в користуванні спірною
квартирою та передати йому ключі.
Вказане рішення наймач не виконує, як
стверджує ОСОБА_8 - представник наймача,
боячись погроз та насильства з боку
онука.

Між бабою ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_3
склалися неприязні стосунки щодо права
останнього на користування цією
квартирою ( а.с. 37, 39, 41-50).

Відповідно до довідки ПП «Марс» № 411
від 14 серпня 2013 р. у спірній квартирі
зареєстровані ОСОБА_5 та відповідач
ОСОБА_3, 1992 р.н. - онук ОСОБА_5 ( а.с. 10).

Відповідно до акту перевірки
паспортного режиму від 31 січня 2014 р.
складеного ПП «Марс» у спірній
квартирі проживає позивач без
реєстрації ( а.с. 61).

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, повно, всебічно
встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності з ч.1 ст.212
ЦПК України, дослідив всі наявні докази
в справі та дав їм оцінку, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні.

Місцевим судом обґрунтовано
встановлено, що між сторонами виникли
житлові правовідносини з приводу
визнання права на житло, які
регулюються ст. ст. 64, 65 ЖК України,
відповідно до яких до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членом сім'ї наймача може
бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.
Також наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане жиле приміщення
свою дружину, дітей, батьків, а також
інших осіб.

ОСОБА_4 вселився в спірну квартиру як
член сім'ї наймача, через об'єктивні
причини знявся з її реєстрації та
деякий час в ній не проживав. На даний
час для ОСОБА_4 спірна квартира є його
постійним місцем проживанням, яку він
разом з наймачем утримує, а отже право
користування нею не втратив і
позбавлений у встановленому порядку не
був.

Посилання апелянта на відсутність
реєстрації позивача у спірній квартирі
не спростовують висновків суду.
Дослідженими в судовому засіданні
доказами підтверджується, що ОСОБА_4
вселився у спірну квартиру у 1995 році як
член сім'ї наймача ОСОБА_5, зі згоди
останнього та згоди своєї сестри
ОСОБА_7 З часу вселення і на даний час
постійно проживає в даній квартирі,
разом з наймачем утримують квартиру,
спільно ведуть господарство та разом
вирішують побутові питання. Позивач
здійснює постійний догляд за наймачем
квартири, яка є особою похилого віку та
має ряд захворювань.

Доводи ОСОБА_3 про, те що позивач не
проживає у спірній квартирі,
ґрунтуються на припущеннях останнього
і спростовуються матеріалами справи. В
суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не
заперечував, що у спірну квартиру він
не заходить та не бере участь в її
утриманні.

Інші доводи апеляційної скарги
апеляційний суд відхиляє як такі, що є
необґрунтованими, не можуть вплинути
на вирішення спору по суті та не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
підстав для його зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 20 березня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -