Справа № 346/1183/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді
Беркещук Б.Б.

секретаря
Матушевської Г.Д., Костромін
Н.Р.,

з участю позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5,

представника Служби у справах дітей

Коломийської міської ради
Івахнюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Коломия цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_7, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог:
Служба у справах дітей Коломийської
міської ради Івано-Франківської
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, котрого його представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала
і пояснила, що позивач ОСОБА_2 є
власником будинку, господарських
будівель та споруд, котрі знаходяться
за адресою АДРЕСА_1. Дане нерухоме майно
позивач успадкував після смерті його
батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
Оскільки в спадкодавця був
правовстановлюючий документ лише на
стару частину вказаного будинку, яку
він успадкував після смерті його
матері, а добудову до будинку він
здійснив у відповідності з наданою
йому документацією і не встиг
зареєструвати на неї право власності,
тому позивач змушений був звернутися
до суду з позовом про визнання права
власності на спадкове майно і рішенням
Коломийського міськрайонного суду від
02.07.2010 року за ним визнано право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.
Право власності на дане нерухоме майно
зареєстровано в державному реєстрі за
позивачем 23.03.2012 року.

Вказує, що позивач проживає і працює в
м. Івано-Франківську, а в старій частині
цього будинку в м. Коломия проживав і
проживає та є зареєстрованим дядько
позивача. він же батько відповідачки -
ОСОБА_9. Останній зловживає
алкогольними напоями, в частині
будинку, в якій він проживає
антисанітарія, вже два роки за несплату
за використаний ним газ відключено
газопостачання. В зв»язку з вказаним
позивач знайшов покупця і бажає
продати свій будинок, однак в будинку є
зареєстрованими, але не проживають з 2004
року відповідачка ОСОБА_4 з її
малолітньою донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та батько відповідачки
ОСОБА_9.

Оскільки відповідачка не бажає знятися
з реєстрації в добровільному порядку,
чим створює перешкоди позивачу в
розпорядженні його майном ( укладенню
договору купівлі-продажу), тому він
змушений був звернутися до суду з даним
позовом. Позивач намагався за згодою з
відповідачкою вирішити даний спір.
Виконуючи передсмертну волю свого
батька про забезпечення дядька (батька
відповідачки) ОСОБА_9 житлом, позивач
знайшов менше житло, яке він би придбав
для проживання дядька, пропонував
декілька варіантів, але відповідачка
бажала б отримати гроші, або ж
зазначити в договорі купівлі-продажу
її як покупця житла, а доля батька її не
цікавить.

Позивач ОСОБА_2, підтримуючи позовні
вимоги пояснив, що відповідачка до її
одруження проживала в старій частині
будинку разом з її батьками, а після
одруження з 2004 р. проживає разом з
донькою, її чоловіком за адресою
АДРЕСА_2 В старій частині будинку жив і
живе батько відповідачки, а в
новозбудованій частині цього будинку
проживав батько позивача до дня його
смерті. Відповідачка в спірному
будинку не проживає біля 10 років, за
господарством не слідкує, її речей у
даному будинку немає, за будинком не
доглядає, а її батько нищить даний
будинок - утримує в антисанітарному
стані, для придбання спиртного
демонтував і продав металеву огорожу.
Просить задоволити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнала , подала до
суду письмове заперечення, котрого
підтримала та пояснила, що вона з
дитинства разом з її батьками
проживала в спірному будинку в старій
його частині, а згодом в добудові, а
коли прийшов жити в будинок батько
позивача, він проживав в
новозбудованій частині, а відповідачка
з батьком жила в старій частині
будинку, де продовжувала проживати і
після одруження. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона
народила доньку ОСОБА_7 і оскільки умов
для проживання новонародженої дитини в
даному житлі не було, тому з
двохмісячною донькою вона добровільно
перейшла жити до місця проживання її
чоловіка - АДРЕСА_2, де проживає з
сім»єю і на даний час.

Вказує, що в старій частині будинку
проживав і проживає її батько, якого
вона відвідує, а сама не проживає,
оскільки немає там умов для проживання
її дитини. По місцю фактичного її
проживання також немає належних умов
для проживання її дитини, оскільки
квартира 36 кв.м, крім неї, чоловіка,
доньки, проживає ще мати чоловіка та
брат чоловіка .

Відповідачка пояснила, що після смерті
батька позивача до останнього не
зверталася з проханням вселення і
користування новозбудованою частиною
спірного житла, і не намагалася
вселитися, оскільки надіялася, що
позивач її не « обідить» і при продажі
будинку, купить для неї і її дитини
квартиру.

Представник відповідачки ОСОБА_5,
заперечуючи позовні вимоги, пояснив, що
відповідачка з донькою не проживає в
будинку з поважних причин, оскільки
немає належних умов для проживання і з
позивачем в неї була домовленість про
придбання їй іншого житла, а також
додав, що відповідачка погоджується по
даній справі укласти мирову угоду, якщо
в ній буде передбачено зобов»язання
позивача придбання за його кошти для
відповідачки і її батька належного
житла. Посилається на ст..71 Житлового
кодексу України та зазначає, що якщо
наймач або члени його сімї були
відсутні з поважним причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору судом.
Вважає , що ОСОБА_4 була відсутня за
місцем реєстрації з поважних причин

Представник Служби у справах дітей
Коломийської міської ради Івахнюк І.В.
вважає, що позов до задоволення не
підлягає та пояснив, що службою в
справах дітей складено акт обстеження
спірного житла і встановлено, що в
старій частині будинку проживає в
антисанітарних умовах батько
відповідачки, а вона з донькою проживає
за іншою адресою АДРЕСА_2 Вважає позов
підставним.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, суд приходить до наступних
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_2 після смерті його
батька ОСОБА_8 є власником спадкового
нерухомого майна- будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що
стверджується рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 02 липня 2010 року
( а.с. 4). Згідно витягу про державну
реєстрацію прав від 23 березня 2012 року
право власності на дане майно
зареєстровано за позивачем ( а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачка ОСОБА_4 разом з її
малолітньою донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи зареєстровані в
спірному будинку ( а.с. 6) , не проживають
в ньому більше 9 років. Вказану
обставину визнала і відповідачка,
пояснивши суду, що вона з двохмісячною
донькою ОСОБА_7 добровільно залишила
спірне житло. Оскільки відповідачка
визнала цю обставину, тому згідно вимог
ст. 61 ЦПК України дана обставина не
потребує доказування.

Той факт, що відповідачка тривалий час
не проживає в спірному будинку також
підтвердили в судовому засіданні і
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
а також свідок ОСОБА_15, який також
додав, що після його одруження з
позивачкою остання добровільно
перейшла проживати з спірного будинку
до нього в квартиру за АДРЕСА_2, а коли
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька
ОСОБА_7, то вони втрьох стали проживати
в старій частині спірного будинку,
однак через місяць повернулися у
вказану квартиру, в якій також немає
належних умов для проживання.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що
відповідачка, будучи зареєстрована в
спірному будинку, створює позивачу
перешкоди в реалізації його права
власності. Свідок ОСОБА_11 пояснила,
що їй відомо, що позивач вже домовився
з покупцем про продаж будинку, але
укласти договір з ним не може, оскільки
відповідачка не бажає з дитиною
знятися з реєстрації, свідок
допомагала позивачу підшукати менше
житло, яке можна було б купити для
проживання в ньому батька
відповідачки, однак дійти до згоди з
останньою не вдалося. Свідок ОСОБА_12
пояснила, що по проханню позивача вона
вже протягом семи років приходить в
спірний будинок, здійснює за ним догляд
і ніколи не бачила там відповідачки та
її дочки , в старій частині будинку
проживає батько відповідачки ОСОБА_9,
який став алкоголіком і приводить в
негідність будинок, не оплачує
комунальні послуги, всі заборгованості
по комінальних платежах сплаяує
позивач, а оскільки газопостачання вже
відключено, то батько відповідачки,
отоплюючи житло електроенергією,
витрачає її в значній кількості ( за
березень 2014 року борг становить 170 грн.).
Відповідачка зовсім не дбає за спірне
житло, в будинку бігають миші, наявна
антисанітарія.

Виходячи з вказаних обставин,
враховуючи, що відповідачка і її
малолітня донька ОСОБА_7 не були
членами сім»ї власника спірного житла
чи попередніми членами його сім»ї, ні
членами чи попередніми членами сім»ї
попереднього власника цього житла, з
врахуванням змісту п. п. 34, 39 постанови
Пленуму ВССУ за № 5 від 07.02.2014 року « Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
спірні правовідносини регулюються
вимогами житлового законодавства - ст.
163, ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК України. Оскільки
відповідачка більше шести місяців не
проживає в спірному будинку разом з її
донькою, тому вона разом з донькою
втратила право на користування цим
житлом.

Суд не бере до уваги доводи
відповідачки, її представника та
пояснення свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_9 про відсутність належних умов
для проживання в спірному житлі як
обставину, якою відповідачка
спростовує позовні вимоги позивача,
оскільки відповідачка добровільно
залишила житло, так як не було належних
умов для проживання, а в останні два
роки її батько занедбав житло ще
більше, про що ствердили свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також, що
відповідачка не вирішувала питання
щодо користування новозбудованою
частиною будинку з належними умовами
проживання і не зверталася з заявами у
відповідності до ст. 71 ЖК України про
продовження шестимісячного строку.

Суд також не бере до уваги
відвідування відповідачкою ОСОБА_4
батька в спірному будинку, сплатою нею
земельного податку, податкове
повідомлення про сплату якого було
виписано на її ім я, як зареєстровану в
спірному житлі особу, оплату за вивіз
сміття, оскільки дані обставини не
підтверджують факт постійного
проживання відповідачки разом з
донькою в спірному житлі. За змістом
ст. ст. 71 ЖК України епізодичне
відвідування житла особою, яка в ній не
проживає без наміру використовувати це
житло для задоволення житлових потреб,
а лише з метою збереження реєстрації (
прописки), не можуть розглядатися як
обставини, що переривають
шестимісячний термін або є поважними
причинами для продовження цього
строку, про що вказано і в ухвалі
колегії Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
01.06.2006 року.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що позов слід задоволити
та визнати відповідачку ОСОБА_4 з
малолітньою донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право
користування житлом будинку АДРЕСА_1

На підставі наведеного та ст. ст.71,72,163
ЖК України, керуючись п. 39 Постанови
ВССУ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»,
ст.ст. 213, 214, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з
малолітньою донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право
користування житлом будинку АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після
закінчення встановленого строку
апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , або отримання його
копії.

Суддя: Беркещук Б. Б.