справа 331/3461/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н
20 червня 2014 р. Жовтневий районний
суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Жовтневий
районний відділ у м. Запоріжжі УДМС
України в Запорізькій області, про
усунення перешкод у праві користування
житлом шляхом зняття з місця
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом,в якому зазначив, що відповідно
до Договору купівлі-продажу квартири
від 03.11.2011 року, укладеного між ОСОБА_6, з
однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої
сторони, ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1. Після придбання даної
квартири, позивачу стало відомо, що в
даній квартирі, без будь-яких на те
правових підстав, зареєстровані
22.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Житлово-будівельного кооперативу
«Електрон-1», який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з проханням надати
довідку про кількість зареєстрованих
осіб у даній квартирі. Цього ж дня
головою ЖБК «Електрон-1» ОСОБА_1 було
надано довідку за №1/64, відповідно до
якої у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Як було з'ясовано, вказана родина
ОСОБА_5 раніше проживала у вищевказаній
квартирі, але за Договором
купівлі-продажу квартири від 30.03.2009
року, дане нерухоме майно було придбано
спочатку ОСОБА_6, у якого в подальшому
цю квартиру придбав ОСОБА_1.
На момент укладання Договору
купівлі-продажу квартири від 03.11.2011
року, у придбаній квартирі ніхто не
проживав, та у подальшому відповідачі
ніколи у ній не знаходились. З цього
слідує, що відповідачі понад двох років
в квартирі, що належить на праві
власності ОСОБА_1, не мешкають.
Будь-яких усних чи письмових
домовленостей між ОСОБА_1 та
відповідачами стосовно їх реєстрації у
його квартирі не існує. Жоден із
вказаних відповідачів не являється ані
членом сім'ї позивача, ані його родичем.
Такі дії відповідачів порушують права
позивача як власника вказаної
Перебування відповідачів на
обліку в належному ОСОБА_1 житлі,
створює для нього перешкоди у
здійсненні повною мірою права
власності, спричиняє збитки через
житлово-комунальних послуг виходячи із
кількості зареєстрованих осіб, в
зв'язку з чим і виникла підстава у
заявлені даного позову.
Позивач просить суд усунути
перешкоди з боку ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у користуванні ОСОБА_1
квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 права
користування квартирою АДРЕСА_1 і
зняття з реєстраційного обліку.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.
Відповідачі у судове засідання не
з»явились, хоча належним чином були
сповіщені про судове засідання, про що
свідчать поштові повідомлення про
направлення повісток за місцем
реєстрації відповідачів, також
представником позивача робилось
оголошення у пресі з приводу судового
засідання. Причина неявки суду не
відома, з заявами, які б перешкоджали
розгляду справи, відповідачі до суду не
звернулись, заперечень на позов не
Представник третьої особи не
заперечує проти позову і просить суд
слухати справу у його відсутності.
На підставі викладеного, з
урахуванням матеріалів справи, зі
згоди представника позивача, суд
ухвалює заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника
позивача, свідка ОСОБА_8, ознайомившись
з матеріалами справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню, з
судом встановлено, що відповідно
до Договору купівлі-продажу квартири
від 03.11.2011 року, укладеного між ОСОБА_6, з
однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої
сторони, що посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за № 2201,
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу квартири від
03.11.2011 року зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно від 04.11.2011 року, про що
було видано витяг про державну
реєстрацію прав за №31918157 від 04.11.2011
Після придбання даної квартири,
позивачу стало відомо, що в даній
квартирі, без будь-яких на те правових
підстав, зареєстровані сторонні особи.
22.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Житлово-будівельного кооперативу
«Електрон-1», який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з проханням надати
довідку про кількість зареєстрованих
осіб у даній квартирі. Цього ж дня
головою ЖБК «Електрон-1» ОСОБА_1 було
надано довідку за №1/64, відповідно до
якої у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Як було з'ясовано, вказана родина
ОСОБА_5 раніше проживала у вищевказаній
квартирі, але за Договором
купівлі-продажу квартири від 30.03.2009
року, дане нерухоме майно було придбано
спочатку ОСОБА_6, у якого в подальшому
цю квартиру придбав ОСОБА_1.
На момент укладання Договору
купівлі-продажу квартири від 03.11.2011
року, у придбаній квартирі ніхто не
проживав, та у подальшому відповідачі
ніколи у ній не знаходились. З цього
слідує, що відповідачі понад двох років
в квартирі, що належить на праві
власності ОСОБА_1, не мешкають.
Будь-яких усних чи письмових
домовленостей між ОСОБА_1 та
відповідачами стосовно їх реєстрації у
його квартирі не існує. Жоден із
вказаних відповідачів не являється ані
членом сім'ї позивача, ані його родичем.
Такі дії відповідачів порушують права
позивача як власника вказаної
Перебування відповідачів на
обліку в належному ОСОБА_1 житлі
створює для нього перешкоди у
здійсненні повною мірою права
власності, спричиняє збитки через
житлово-комунальних послуг виходячи із
кількості зареєстрованих осіб.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст.319 ЦК
України власник має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
При здійсненні своїх прав та
виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватися моральних
засад суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України :
«Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з
моменту такої реєстрації.»
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України:
«Власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва.»
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.386 ЦК
України: «Держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.»
Відповідно до ст.391 ЦК України:
«Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
Відповідно до абзацу п.5 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового Кодексу
України» № 2 від 12 квітня 1985 року із
змінами: «При розгляді спорів, що не
урегульовані житловим
законодавством, суд застосовує норми
цивільного законодавства. Наприклад,
правила Цивільного кодексу про
строки давності застосовуються в
позовах про визнання недійсним
договору найму жилого приміщення і
виселення в зв'язку з цим; правила
ст.48 Закону України "Про власність" -
при розгляді вимог наймача про
усунення перешкод в користуванні
Відповідно до ч.ч.1 ст.150, 155 Житлового
кодексу України: «Громадяни, які мають
у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.
Жилі будинки (квартири), що є у
приватній власності громадян, не може
бути в них вилучено, власника не може
бути позбавлено права користування
жилим будинком (квартирою), крім
випадків, установлених законодавством
Союзу РСР і Української РСР.»
За змістом ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11.12.2003
року № 1382-4: «Зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою: 4)
оголошення фізичної особи померлою.»
Зазначений Закон є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
і положення ст.7 цього Закону
підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
Тобто, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм житловим
приміщенням, власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, зокрема, шляхом зняття особи
з реєстрації місця проживання,
пред'явивши одночасно одну із таких
вимог:1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на це вирішення питання
про зняття особи з реєстраційного
обліку залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України;
ст. 405 ЦК України).
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що спірну
квартиру він у купив у відповідачів,
які в подальшому у спірній квартирі
перестали проживати, але з
реєстраційного обліку не знялися. Він
прохав їх це зробити, вони ігнорували
Позов обґрунтований, доказаний,
вимоги законні, тому підлягають
Керуючись ст..ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК
України, ст..ст.319,334,383,386,391 ЦК України,
ст..ст.150,155 Житлового кодексу України,
суд
Усунути перешкоди з боку
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1
шляхом позбавлення ОСОБА_2,ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 права користування
квартирою АДРЕСА_1 і зняття з
реєстраційного обліку.
Стягнути солідарно з
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив,за
письмовою заявою відповідача,поданою
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Смолка І.О.