Номер провадження № 22-ц/785/1574/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі - Орловій О.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності ОСОБА_2, його
представників, які діють по
довіреності, представника Публічного
акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК»,
по довіреності,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 02.09.2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Філії
Публічного акціонерного товариства
«ІМЕКСБАНК», за участю третьої особи:
Головного управління Міндоходів в
Одеській області,

про стягнення незаконно списаних сум,
нарахування відсотків, відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013р. позивач ОСОБА_2 звернувся
до відповідача, Філії Публічного
акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (
в подальшому Філія ПАТ « ІМЕКСБАНК»,
Банк) з позовом про стягнення незаконно
списаних сум, нарахування відсотків,
відшкодування моральної шкоди. Третьою
особою по вказаній справі залучено
Головне Управління Міндоходів в
Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що Філіалом ПАТ
«ІМЕКСБАНК» м. Одеса на ім'я позивача
було відкрито поточний рахунок №
НОМЕР_1 на підставі договору № 990255123
від 16 липня 2008 року про відкриття та
обслуговування банківського рахунку (
поточного ) в національній валюті
фізичної особи.

29.01.2010 року на вказаний рахунок
надійшла сума 35 372,76 грн., призначення
платежу - заробітна плата.

Між тим, 04.02.2010 року з поточного рахунку
позивача, ПАТ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі
безпідставно було списано 4078,28 грн., як
помилково перераховані, підстава - лист
ДПА в Одеській області.

Посилаючись на те, що Банк порушив його
права, позивач просить суд стягнути з
ПАТ «ІМЕКСБАНК» незаконно списану
суму, зобов'язати відповідача
нарахувати та сплатити на його
поточний рахунок відсотки, які
нараховуються на щоденний залишок на
поточному рахунку за період з 04.02.2010р.
по час звернення до суду на суму
4078,28грн., відшкодувати моральну шкоду в
сумі 12000,00грн.

Представник відповідача позов не
визнав. В матеріалах справи є письмові
заперечення на заявлений позов (а.с.20-23).

Представник третьої особи , Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, позов не визнав.

Рішенням місцевого суду від 02.09.2013р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено в повному обсязі (а.с.50-51).

В апеляційній скарзі апелянт, позивач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення
місцевого суду від 02.09.2013р., посилаючись
на порушення судом вимог матеріального
і процесуального права, ухвалити нове
рішення про задоволення його позову.

В апеляційному суді позивач, його
представники, які діють по довіреності,
підтримали апеляційну скаргу.

Представник Банку, по довіреності,
вважає рішення законним і
обґрунтованим.

Представник третьої особи, Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, не з'явився, про день і час
розгляду справи сповіщений.

У відповідності з вимогами ст.. 305ч2 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи, не
перешкоджає її розглядові.

За клопотанням представника Банку у
третьої особи витребувані документи
щодо грошової суми, яка була нарахована
Головним Управлінням Міндоходів в
Одеській області позивачу ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, заперечення на неї, дав оцінку
доказам, які надійшли від третьої
особи, колегія дійшла висновку
апеляційну скаргу відхилити.

По матеріалам справи встановлено, що
17.07.2003 року між Акціонерним комерційним
банком «ІМЕКСБАНК», правонаступником
якого є ПАТ «ІМЕКСБАНК» і Державною
податковою адміністрацією в Одеській
області, правонаступником якої є -
Головне управління Міндоходів в
Одеській області, був укладений
договір № 73/17-07-03 на перерахування
заробітний плати та інших виплат
працівникам підприємства (а.с.25-26).

16.07.2008р. між Банком і ОСОБА_2 укладено
Договір 990255123 П на відкриття та
обслуговування банківського рахунку
(поточного) в національній валюті
фізичної особи (а.с.61). Філіалом Банку м.
Одеса на ім'я позивача було відкрито
поточний рахунок № НОМЕР_1.

29.01.2010 року на рахунок позивача №
НОМЕР_1 з Головного Управління
Міндоходів в Одеській області надійшла
сума 35372,76 гривень, призначення платежу
- заробітна плата (виписка з особового
рахунку від 25.07.2013 року).

По документам, що надійшли з Головного
Управління Міндоходів в Одеській
області і приєднані до справи
встановлено, що позивачу ОСОБА_2, як
працівнику Головного Управління
Міндоходів в Одеській області була
нарахована заробітна плата 38573,95грн., в
т. ч. обов'язкові платежі 7279,47грн., сума
до виплати 31294,48грн. В той же час на
рахунок ОСОБА_2 29.01.2010р. було
перераховано 35372,76грн.

Головне управління Міндоходів в
Одеській області надало пояснення про
те, що сума 4078,28грн. була нарахована
ОСОБА_2 помилково, що і склало суму
35372,76грн. (31294,48грн. заробітна плата
ОСОБА_2 + 4078,28грн., грошова сума, яка
нарахована ОСОБА_2 помилково). В
дійсності, 4078,28грн. це заробітна плата
працівника ОСОБА_3

04.02.2010 року на адресу Банку надійшов
лист № 26/10/05-0009 від ДПА з вимогою
повернути помилково перераховану
ОСОБА_2 суму 4 078,28грн. (а.с.24). Грошова
сума 4078,28грн. була повернута Банком на
рахунок ДПА в Одеській області. Вказана
інформація підтверджується
матеріалами справи і сторонами не
спростовується.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що Банк порушив його
права як вкладника і незаконно зняв і
повернув з його рахунку грошову суму
4078,28грн.

Колегія погоджується з висновком
місцевого суду і вважає, що доводи
позивача є необґрунтованими.

Встановлено, що 17.07.2003 року між Банком і
Державною податковою адміністрацією в
Одеській області ( Головне Управління
Міндоходів в Одеській області (Клієнт),
був укладений договір № 73/17-07-03 на
перерахування заробітної плати та
інших виплат працівникам підприємства
(а.с.25-26). Відповідно, грошові кошти
Головним управлінням були
перераховані Банку саме на підставі
вказаного договору.

Пунктом 4.2 зазначеного договору Банк
має право повернути Клієнту
перераховану суму по договору або
відмовити у прийнятті платіжного
доручення у випадку ненадання або
неналежного оформлення необхідних
документів.

Аналіз доказів, що зібрані по справі,
дає підставу для висновку про те, що
документи, щодо грошової суми, що була
перерахована ОСОБА_2 були оформлені з
помилкою, оскільки крім суми, що
призначалася ОСОБА_2 31294,48грн., йому було
помилково перераховано 4078,28грн.

Клієнт ( ДПА ) негайно повідомив Банк
щодо помилки, що виявлена і звернувся з
листом про повернення помилково
нарахованої суми. На підставі п.4.2.
Договору № 73/17-07-03, відповідач 04.02.2010
року повернув ДПА помилково
перераховану суму 4078,28 грн.

В ході розгляду справи позивач
посилався на те, що Банк порушив Закон
України від 07.12.2000р. №2121, Інструкцію
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, яка затверджена
Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004р. зі змінами і
доповненнями.

Суд 1 інстанції не погодився з такими
доводами. Колегія вважає вказаний
висновок місцевого суду обґрунтованим.

Пунктом 2.36 Інструкції передбачена
відповідальність Банку якщо кошти з
вини Банку були зараховані на рахунок
неналежного отримувача.

В ході розгляду справи не зібрано
доказів тому, що саме Банк допустив
помилку при перерахуванні грошової
суми заробітної плати на рахунок
позивача. Крім того, встановлено, що
грошова сума 4078,28грн. була нарахована
позивачу ОСОБА_2 помилково. Якщо
позивач ОСОБА_2 не погоджується з
грошовою сумою, що йому нарахована за
місцем роботи, він має право звернутися
до Головного Управління Міндоходів в
Одеській області.

Позовні вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача нарахувати
та сплатити на його поточний рахунок
відсотки, які нараховуються на
щоденний залишок на поточному рахунку
за період з 04.02.2010р. по час звернення на
суму 4078,28грн. є похідними від вимог щодо
позовних вимог позивача про повернення
Банком на рахунок позивача грошової
суми 4078,28грн.

Враховуючи, що суд 1 інстанції дійшов
висновку про відмову позивачу у його
вимогах щодо стягнення на його користь
4078,28грн., відсутні підстави для
задоволення позовних вимог позивача
про нарахувати та сплату на його
поточний рахунок відсотків.

Позовні вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди не
підлягають задоволенню, оскільки
договором, який був укладений між
Банком і позивачем не передбачено
відшкодування моральної шкоди.

Колегія вважає, що рішення суду
відповідає вимогам закону, доказам, що
зібрані по справі, тому апеляційна
скарга відхиляється, рішення місцевого
суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч1 п1, 308, 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 02.09.2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до Філії
Публічного акціонерного товариства
«ІМЕКСБАНК», за участю третьої особи:
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про стягнення
незаконно списаних сум, нараховання і
сплату відсотків, відшкодування
моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.