У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Панька В.Ф.,

суддів - Ігнатюка Б.Ю. Мацунича М.В.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 19 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: Ужгородська філія
№1 КС «Туря» про примусове виконання
зобов'язань,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду із
зазначеним позовом, який мотивовано
тим, що 04.11.2009 року між нею, Перечинською
районною кредитною спілкою «Туря»
/надалі кредитна спілка/ та ОСОБА_2 було
укладено договір №50тюб-04/11-2009 про
перевід боргу та сторони у
зобов'язанні. Відповідно до даного
договору між позивачем та кредитною
спілкою було укладено договір про
залучення внеску члена кредитної
спілки на депозитний рахунок
(депозитний договір) №218/1 внаслідок
чого у кредитної спілки виникли
зобов'язання перед ОСОБА_3 В подальшому
сторони досягли згоди щодо заміни в
зобов'язанні боржником - кредитної
спілки новим боржником - ОСОБА_2 Строком
на 20.06.2013 року боржником ОСОБА_2 не були
виконано умов договору, тобто виплати у
рівних відсотках на протязі 24 місяців
не здійснювалися. Загальна
заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем
становила 134 200,86 грн. У зв'язку з
наведеним просила суд стягнути з
відповідача на її користь вказану суму.

Рішенням суду першої інстанції
вказаний позов задоволено в повному
обсязі.

ОСОБА_2 оскаржив це рішення, порушив
питання про його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача вважав, що підстав для
задоволення скарги немає.

Інші сторони в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причину неявки не повідомили, а тому
суд розглянув справу у їх відсутності
відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши осіб, які приймали участь у
судовому засіданні та дослідивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
твердження того, що судом не враховано,
що на відповідача відповідним
договором покладено по суті обов'язок
виплатити депозит із процентами, тоді
як за законом право вчиняти такі
операції належить кредитній спілці;
також стверджує, що тристоронній
договір не відповідає вимогам закону,
оскільки такий перекладає обов'язки,
які належать виключно кредитній
спілці, на відповідача; також вказує, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Зазначені доводи не можуть бути
прийнятими до уваги на підставі
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно договору № 50тюб-04/11-2009, від 04
листопада 2009 р. вбачається, що між
ОСОБА_3, кредитною спілкою «Тур'я» та
ОСОБА_2 було укладено договір про
перевід та сторони в зобов'язання.

Відповідно до даного договору ОСОБА_3
та Перечинська районна кредитна спілка
«Тур'я» 2008 року уклали договір про
залучення внеску члена кредитної
спілки на депозитний рахунок
(депозитний договір) № 218/1 внаслідок
чого, а також на підставі рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
07.10.2009 року кредитної спілки «Тур'я»
перед ОСОБА_3 виникли зобов'язання
розмір яких станом на 20.10.2009 року
складає 89639,09 грн. Сторони досягли згоди
щодо заміни в зобов'язанні боржником -
Перечинської районної кредитної
спілки «Тур'я» новим боржником - ОСОБА_2,
наслідком чого є: переведення боргу за
зобов'язання з Перечинської районної
кредитної спілки «Тур'я» на ОСОБА_2;
відповідне зменшення (шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог) зобов'язань ОСОБА_2 перед
кредитною спілкою «Тур'я» як
поручителя та/або позичальника за
наступними договорами: а) кредитним
договором № 602/1 від 26.07.2006 року на суму -
19531,01 грн.; б) договором позики № 7791 1.12.2006
року на суму 29907,47 грн.; в) договором
позики № 26/1 від 29.01.2007 року на суму 5192 ,19
грн.; г) договором кредиту-поруки № 182/1
від 24.05.2007 року частково на суму 25008,42
грн. строком на 20.06.2013 року відповідачем
не було виконано умов договором, тобто
виплати в рівних частках на протязі 24
місяців не здійснювались.

Згідно з договором у разі невиконання
зобов'язання ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
сплачується пеня із розрахунку
трикратного розміру облікової ставки
НБУ від суми прострочення за кожен
день, а також ОСОБА_3 отримує право
дострокового розірвання договору із
стягненням моральної шкоди та упущення
вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Щодо посилання апелянта на те, що судом
не враховано, що на відповідача
відповідним договором покладено по
суті обов'язок виплатити депозит із
процентами, тоді як за законом право
вчиняти такі операції належить
кредитній спілці, то слід зазначити, що
вказаний договір про перевід боргу та
заміну сторони в зобов'язанні від
04.11.2009 року відповідачем не оскаржено,
тобто він погоджується з усіма його
умовами, а тому зобов'язаний його
виконувати.

Крім цього, за зазначеним
договором ОСОБА_2 на його виконання
сплатив 500 грн., таким чином визнав
умови даного договору, а тому позивач
не пропустив строк позовної давності.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Тому колегія суддів констатує, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 19 лютого 2014 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :