№/п 2/644/210/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

24 квітня 2014 року Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Черняка В. Г.,

секретаря судового засідання -
Шестопалової В. О.,

розглянувши у судовому засіданні в
приміщенні Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю. Позивач просить
визнати за ним право власності на 2/3
частини житлового будинку АДРЕСА_1 а
саме на 2/3 частини житлового будинку,
загальною площею 36,8 кв. м., (Літ. «А-1»),
сіни Літ. «а», ганок Літ. «а1», вбиральню
Літ. «В», сараї Літ. «Г», «Д», «Е», гараж
Літ. «Ж». Судові витрати покласти на
ОСОБА_1.

В обгрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що йому належить 1/3
частина житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В
даному будинку позивач мешкає з 2004
року. Інші співвласники в будинку не
мешкають, за будинком не доглядають,
комунальні платежі не сплачують, до
будинку не навідуються. Позивач
самостійно доглядає за будинком,
здійснює ремонт, сплачує комунальні
платежі. Позивач відкрито користується
житловим будинком з надвірними
будівлями.

В судове засідання представник
позивача, за довіреністю ОСОБА_5 не
з'явилась, надала суду заяву, в якій
позов підтримала та просила суд
розглядати справу без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, причини неявки
суду не повідомили, про слухання справи
повідомлялись належним чином, в тому
числі через оголошення у пресі.

З письмової згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу на
підставі договору дарування частки
житлового будинку від 22 травня 2013 року,
укладеного між ОСОБА_6 (дарувальник) та
ОСОБА_1 (обдаровуваний), посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
22.05.2013 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 2601, належить 1/3 частина житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 26 червня 1997 року по 1/3
частині житлового будинку по АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Харкову реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції 01 серпня 2013 року,
актовий запис № 3039.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
справо на спадщину) № 35002661 від 03.09.2013
року, після смерті ОСОБА_7, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, Четвертою Харківською
державною нотаріальною конторою 06.05.2005
року заведена спадкова справа № 36566073,
26.01.2007 року видано свідоцтво про право
на спадщину. Однак, спадкоємицею ОСОБА_2
право власності на 1/3 частину житлового
будинку не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України,
особа може відмовитися від права
власності на майно, заявивши про це або
вчинивши інші дії, які свідчать про її
відмову від права власності.

Позивач з 2004 року мешкає у спірному
будинку, відкрито ним володіє, доглядає
його, здійснює ремонт, сплачує
комунальні платежі.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.

Згідно положень ст. 5 ЦК України про дію
закону у часі та п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
Кодексу України, відповідно до якого
правила ст. 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються на випадки, коли
володіння майном розпочалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Ураховуючи, що Цивільний Кодекс
України набрав чинності з 1 січня 2004
року (п.1. Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України) то норми ст. 344 ЦК
України поширюються на правовідносини,
що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак
визнання судом права власності на
нерухоме майно не може мати місце
раніше 1 січня 2011 року.

До позивача, з вимогами про звільнення
будинку ніхто не звертався. Таким
чином, є всі підстави вважати, що
власники майна - житлового будинку,
тривалий час не виявляють наміру ним
володіти.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 добросовісно
заволодів чужим майном - 2/3 частинами
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, і продовжує відкрито,
безперервно володіти цим майном
протягом десяти років.

Згідно технічного паспорту по АДРЕСА_1
знаходиться житловий будинок,
загальною площею 36,8 кв. м., (Літ. «А-1»),
сіни Літ. «а», ганок Літ. «а1», вбиральня
Літ. «В», сараї Літ. «Г», «Д», «Е», гараж
Літ. «Ж».

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
підлягає задоволенню оскільки, в
процесі судового розгляду було
встановлено, що позивач, відповідно до
ч. 1 ст. 344 ЦК України, з урахуванням ст. 5
ЦК України та п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
добросовісно заволодів чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти цим майном протягом десяти
років.

Керуючись ст. ст. 5, 344 ЦК України, п. 8
Прикінцевих та перехідних положень
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 209, 212,
214-215, 223, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3
частини житлового будинку Літ. «А-1»,
загальною площею 36,8 кв. м., з
господарськими будівлями та спорудами
- сіни Літ. «а», ганок Літ. «а1»,
вбиральня Літ. «В», сараї Літ. «Г», «Д»,
«Е», гараж Літ. «Ж», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, за набувальною
давністю.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції, який ухвалив судове рішення
шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, оформленою у
відповідності до ст. 229 ЦПК України,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили,
відповідно до загального порядку
встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий - суддя:
Черняк
В. Г.