У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

11 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що в кінці 2007 року та на
початку 2008 року придбав у ОСОБА_10
земельну ділянку по АДРЕСА_1, за що
передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі
50 000 доларів США. Грошові
кошти за вказану земельну ділянку були
передані ОСОБА_10 через його синів
ОСОБА_5 та ОСОБА_11, про що написано
розписку 30.12.2007 року.

В подальшому ОСОБА_4 придбав ще одну
земельну ділянку у ОСОБА_10 за 19 600
доларів США, про що ОСОБА_5 написав
розписку від 03.04.2008 року.

У 2010 році ОСОБА_4 стало відомо про те, що
земельну ділянку оформити неможливо,
оскільки кадастровий номер було
закріплено не за ОСОБА_10, а за іншою
особою. ОСОБА_10 помер в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказуючи, що відповідачі спадщину
прийняли, позивач уточнивши позовні
вимоги, просив стягнути за розпискою
від 30.12.2007 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_6
солідарно на свою користь
заборгованість в розмірі 682 492 грн. 71
коп., з яких: сума основного боргу 399 650
грн., інфляційні нарахування 224 603 грн. 30
коп., три проценти річних 58 239 грн. 41 коп.

- стягнути за розпискою від 03.04.2008 року
з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на
свою користь заборгованість в розмірі
244 694 грн. 42 коп., з яких: сума
основного боргу 156 662 грн. 80 коп.,
інфляційні нарахування 66 425 грн. 03 коп.,
три проценти річних 21 606 грн. 59 коп.

- стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно
на свою користь витрати, понесені на
виготовлення технічної документації
на оформлення земельних ділянок в
розмірі 1039 грн. 51 коп.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 20 листопада 2013 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за розпискою від 30.12.2007
року в розмірі 418 143 грн. 40 коп., з яких:
сума основного боргу - 399 650 грн., три
проценти річних - 18 493 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за розпискою від 03.04.2008
року в розмірі 163 912 грн. 21 коп., з яких:
сума основного боргу - 156 662 грн. 80 коп.,
три проценти річних - 7249 грн. 41 коп.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. В іншій частині позову
було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 заборгованості за
розпискою від 03 квітня 2008 року
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів
за розпискою від 03 квітня 2008 року було
відмовлено. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
змінити рішення апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.В. Ступак &nbsp;
С.П. Штелик