АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/7694/14
Головуючий у 1 інстанції - Кирилюк І.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
за дорученням ОСОБА_2, на рішення
Печерського районного суду м.Києва від
24 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3,
керуючись ст.1166 ЦК України, звернувся з
позовом до ОСОБА_7 і просив винести
рішення, яким відшкодувати на свою
користь матеріальну шкоду у сумі 24.305
грн.40 коп., заподіяну в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, а також
просив відшкодувати моральну шкоду у
сумі 10.000 грн.

Позивач послався на те, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 30.08.2013 року на бульварі Дружби
Народів у м.Києві з вини відповідача
ОСОБА_7, був пошкоджений належний
позивачу автомобіль «Фольксваген
Гольф» державний номер НОМЕР_1 на вище
зазначену суму, у зв»язку з чим, просив
задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного
суду м.Києва від 24 квітня 2014 року позов
задоволено частково /а.с.143-148/.

Судовим рішенням стягнуто з
відповідача ОСОБА_7 на користь позивача
ОСОБА_3 3.000 грн. моральної шкоди та
судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

В решті позову відмовлено з тих
підстав, що цивільно-правова
відповідальність відповідача на
момент указаної ДТП була застрахована
ПрАТ»СК»Лафорт», яка і є належним
відповідачем щодо відшкодування
матеріальної шкоди.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_3,
просить скасувати рішення Печерського
районного суду м.Києва від 24 квітня 2014
року в частині відмови у позові про
стягнення матеріальної шкоди, та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити позов у повному
обсязі. Вважав, що суд неправильно
застосував норми матеріального права.

Зокрема, скаржник послався на те,
що відносно ПрАТ»СК»Лафорт», якою була
застрахована цивільна
відповідальність відповідача перед
третіми особами, господарським судом
м.Києва порушена процедура
банкрутства, а тому притягати цю
страхову компанію до відповідальності
є неможливим на підставі Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Крім того, скаржник послався на
те, що відповідач ОСОБА_7 не підписував
договір про цивільно-правову
відповідальність з ПрАТ»СК»Лафорт».

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить відхилити, а рішення залишити
без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
30.08.2018 року на бульварі Дружби Народів
поблизу перехрестя з вул.Струтинського
у м.Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів
«Фольксваген Гольф» державний номер
НОМЕР_1 під керуванням його власника
позивача ОСОБА_3, тиа
автомобіля«Тойота-Авенсіс»державний
номер НОМЕР_2 під керуванням
відповідача ОСОБА_7.

Згідно постанови Печерського
районного суду м.Києва від 25.10.2013 року
ОСОБА_7 визнано винним в указаній ДТП
та притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу
/а.с.8/.

Указана постанова не оскаржувалась.

Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов»язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_7 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
заподіянні шкоди є доведеною.

В результаті указаної ДТП були
заподіяні механічні пошкодження
автомобілю «Фольксваген Гольф»
державний номер НОМЕР_1, що згідно Звіту
№00289 від 14.10.2013 року виконаного СПД
ОСОБА_8 становить матеріальну шкоду
власнику цього автомобіля ОСОБА_3 у
розмірі 24.305 грн.40 коп. /а.с.9-17/.

В ході розгляду справи у суді
першої інстанції встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_7 перед третіми особами
застрахована ПрАТ Страхова компанія
«Лафорт» відповідно до полісу №АЕ/0697958
від 18.02.2013 року, терміном на 1 рік, з
лімітом відповідальності страховика
за шкоду заподіяну майну на одного
потерпілого 50.000 грн. та за шкоду,
заподіяну життю і здоров»ю на одного
потерпілого - 100.000 грн. зі страховим
платежем 664 грн.85 коп./а.с.72/.

Встановлено також, що на виконання
своїх зобов»язань страхувальника
відповідач надав інформацію про
наявність у нього указаного страхового
полісу позивачу ОСОБА_3.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд, першої інстанції, керуючись
вимогами чинного законодавства дійшов
обрунтованого висновку, що у спірних
правовідносинах має місце страховий
випадок, а тому виплату страхового
відшкодування потерпілому на суму
заподіяної шкоди повинна здійснити
страхова організація, яка застрахувала
цивільну відповідальність винної в ДТП
особи, тобто, СК»Лафорт», або Моторне
(транспортне) страхове бюро України.

Так, відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов»язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальнику) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату, а страхувальник
зобов»язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

А, відповідно до п.22.1 ст.20 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

При цьому судом встановлено, що розмір
заподіяної матеріальної шкоди
позивачу не перевищує ліміт
відповідальності, яку взяла на себе
страхова компанія Лафлорт» перед
ОСОБА_7 за шкоду заподіяну третім
особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
чи юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Надана суду інформація про порушення
господарським судом провадження про
ліквідацію ПрАТ СК»Лафорт», суд не бере
до уваги, оскільки на час розгляду
справи указана страхова компанія не
виключена із державного реєстру
підприємств.

Крім того, в силу ст.38 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

Тобто, оскільки вимоги за
зобов'язаннями боржника СК «Лафорт»,
який визнаний банкрутом, виникли під
час проведення процедури банкрутства,
позивач з метою задоволення своїх
страхових вимог повинен звернутись до
цього страховика в порядку
ліквідаційній процедури.

Крім того, до предмету розгляду суду
першої інстанції не відносилось
питання стягнення страхового
відшкодування з СК»Лафорт», оскільки
ця страхова компанія не була залучена
судом відповідачем до участі у
розгляді справи.

Щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь
позивача ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі
3.000 грн. колегія суддів вважає, що
рішення в цій частині винесене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права.

Крім того, рішення в частині
відшкодування моральної шкоди в
апеляційній скарзі не оскаржується.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції, як
ухваленого на повно з»ясованих
обставинах з дотримання вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
дорученням ОСОБА_3, відхилити, а рішення
Печерського районного суду м.Києва від
24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді