У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Кафідової О.В., Умнової О.В.,Колодійчука
В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до
Рибненської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області, управління
земельних ресурсів у Тисменицькому
районі Івано-Франківської області,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, Тисменицького
районного відділу Івано-Франківської
регіональної філії «Центр земельного
кадастру», тертя особа - державне
підприємство «Івано-Франківське
лісове господарство», про визнання
незаконними рішень сільської ради,
недійсними державних актів на право
власності на землю та скасування їх
реєстрації; за зустрічним позовом
ОСОБА_8, ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про
визнання незаконним договору
купівлі-продажу, за касаційною скаргою,
поданою представником ОСОБА_8 - ОСОБА_11,
на рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 29 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_6 звернувся з
позовом до Рибненської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області, управління
земельних ресурсів у Тисменицькому
районі Івано-Франківської області,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, Тисменицького
районного відділу Івано-Франківської
регіональної філії «Центр земельного
кадастру», тертя особа -
державне підприємство
«Івано-Франківське лісове
господарство», про визнання
незаконними рішень сільської ради,
недійсними державних актів на право
власності на землю та скасування їх
реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 17
червня 2009 року за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
він придбав приміщення конюшні в
АДРЕСА_1. Мав намір оформити право
власності на земельну ділянку для
обслуговування придбаного приміщення,
однак дізнався, що рішеннями
Рибненської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області від 19
квітня 2007 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надано
дозвіл на виготовлення проектів
відведення земельних ділянок кожній по
0,1250 га. для будівництва і
обслуговування житлового будинку, а
рішеннями від 19 липня 2007 року зазначені
земельні ділянки передані їм у
приватну власність, на підставі чого
04 жовтня 2007 року видані державні акти
на право власності.

Посилаючись на те, що надані
відповідачам земельні ділянки
належали Рибненському лісництву
Івано-Франківського лісового
господарства, під час виготовлення
проекту відведення не було зазначено
про розташування на цих земельних
ділянках приміщення конюшні та межі
земельних ділянок не були погоджені із
суміжними землекористувачами ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та Рибненським лісництвом
Івано-Франківського лісового
господарства, позивач просив
задовольнити позов шляхом визнання
незаконними вказаних вище рішень
сільської ради, недійсними державних
актів на право власності на землю та
скасування їх реєстрації.

У грудні 2009 року ОСОБА_8, ОСОБА_7
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_9 про визнання незаконним
договору купівлі-продажу.

В заяві зазначили, що за нотаріально
посвідченим договором
купівлі-продажу від 17 червня 2009 року
ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9
приміщення конюшні в АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що право власності
ОСОБА_9 на приміщення конюшні було
оформлено на підставі рішення суду про
визнання права власності, яке пізніше
було скасовано у зв'язку з
нововиявленими обставинами, а при
укладенні оскаржуваної ними угоди
купівлі-продажу сторони приховали факт
належності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві
власності земельних ділянок, на
частинах яких розташоване придбане за
договором приміщення, просили
задовольнити позов.

Рішенням Тисменицького районного суду
від 18 грудня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_6 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8, ОСОБА_7
задоволено.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу приміщення конюшні
від 17 червня 2009 року, укладений між
ОСОБА_9 та ОСОБА_6, посвідчений
приватним нотаріусом Тисменицького
районного нотаріального округу ОСОБА_14
та зареєстрований в реєстрі.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 29 січня
2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення.

Позов ОСОБА_6 задоволено, у задоволенні
позову ОСОБА_8, ОСОБА_7 відмовлено.

Визнано незаконними:

- рішення Рибненської сільської ради
від 19 квітня 2007 року про надання
дозволу ОСОБА_7 на складання проекту
відведення земельної ділянки у
власність площею 0,1250 га. в урочищі
«Гора» в с. Рибне, Тисменицького району;

- рішення Рибненської сільської ради
від 19 квітня 2007 року про надання
дозволу ОСОБА_8 на складання проекту
відведення земельної ділянки у
власність площею 0,1250 га. в урочищі
«Гора» в с. Рибне, Тисменицького району;

- рішення Рибненської сільської ради
від 19 липня 2007 року про передачу у
власність ОСОБА_7 0,1250 га. земельної
ділянки в урочищі «Гора» с. Рибне
Тисменицького району;

- рішення Рибненської сільської ради
від 19 липня 2007 року про передачу у
власність ОСОБА_8 0,1250 га. земельної
ділянки в урочищі «Гора» с Рибне
Тисменицького району;

Визнано недійсним держаний акт на
право власності на земельну ділянку
від 04 жовтня 2007 року, виданий ОСОБА_7

Визнано недійсним держаний акт на
право власності на земельну ділянку
від 04 жовтня 2007 року, виданий ОСОБА_8

Зобов'язано Тисменицький районний
відділ Івано-Франківської
регіональної філії «Центр земельного
кадастру» скасувати реєстрацію
державних актів на право власності на
земельні ділянки, виданих 04 жовтня 2007
року ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8
- ОСОБА_11 просить скасувати оскаржуване
рішення апеляційного суду і залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
основним предметом спору по справі є
право власності на дві земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
урочищі «Гора» в с. Рибне Тисменицького
району Івано-Франківської області
площею по 0,1250 га кожна, власниками яких
є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що посвідчується
відповідними державними актами від 04
жовтня 2007 року (т. 1, а. с. 11, 12).

Вказані спірні земельні ділянки до 1997
року знаходилися у 22 виділі 16 кварталу
Івано-Франківського лісництва згідно
матеріалів лісовпорядкування 1986 року,
а потім у 5 виділі 14 кварталу
Рибненського лісництва державного
підприємства «Івано-Франківське
лісове господарство» згідно
матеріалів лісовпорядкування 1996 року
та відносились до земель лісового
фонду. У 1997 році 22 виділ 16
кварталу (в подальшому перейменований
на 5 виділ 14 кварталу) включено в
межі с. Рибне, і спірні земельні ділянки
відійшли до земель запасу Рибненської
сільської ради.

На підставі цих встановлених обставин,
районний суд дійшов до висновків, що
Рибненська сільська рада правомірно
розпорядилась спірними земельними
ділянками, передавши їх у приватну
власність ОСОБА_7, ОСОБА_8 Оскаржувані
позивачем за первісним позовом рішення
від 19 квітня 2007 року (т. 3, а. с. 36,
55) про надання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 дозволу
на виготовлення проектів відведення
земельних ділянок та рішення від 19
липня 2007 року (т. 3, а. с. 82-83) про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок та
надання їх у власність ОСОБА_7, ОСОБА_8
прийняті сільською радою у
відповідності з вимогами
ст. 19 Конституції України, у межах
повноважень, передбачених
ст. 12 Земельного кодексу України, у
порядку, встановленому ч. ч. 6-9
ст. 118 Земельного кодексу України.

З врахуванням того, що приміщення
конюшні не було свого часу передано на
баланс Рибненського лісництва
державного підприємства
«Івано-Франківське лісове
господарство», що з 1995 року вказаним
приміщенням ніхто не користувався,
внаслідок чого, станом на 2007 рік, у зоні
житлової забудови с. Рибне на
спірних земельних ділянках більше 10
років знаходилось вказане безхазяйне
приміщення, суд першої інстанції
дійшов до висновків про
безпідставність доводів ОСОБА_6 про
незаконність передачі Рибненською
сільською радою спірних земельних
ділянок ОСОБА_7, ОСОБА_8 При цьому суд
врахував, що вказані правовстановлюючі
акти і документи за 2007 рік не порушують
прав ОСОБА_6 як власника з 2009 року
приміщення конюшні.

Висновки суду першої інстанції про
обґрунтованість зустрічних позовних
вимог про визнання недійсним
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 17 червня 2009 року
за яким ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9
приміщення конюшні в АДРЕСА_1,
обґрунтовані тим, що на момент вчинення
оспорюваного правочину відповідачі
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 знали про належність
земельних ділянок, на яких знаходилось
приміщення конюшні, на праві приватної
власності позивачам за зустрічним
позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 При цьому,
відповідачі надали нотаріусу
неправдиві відомості про належність
земельної ділянки Рибненській
сільській раді, що відображено у
п. 8 договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Оскільки оскаржуваним договором
порушені права позивачів за зустрічним
позовом як власників земельних
ділянок, факт порушення таких прав був
відомий сторонам договору під час його
укладення, суд першої інстанції дійшов
до висновків, що договір
купівлі-продажу приміщення конюшні
суперечить вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України,
що відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК
України є підставою недійсності
правочину.

Скасовуючи рішення районного суду і
ухвалюючи у справі нове рішення про
задоволення первісного позову і
відмову в задоволенні зустрічних
позовних вимог, апеляційний суд
встановив, що сільська рада не вправі
була розпоряджатись землями лісового
фонду, тобто передати у власність
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спірні земельні
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку, а
тому рішення про надання дозволу на
виготовлення проектів відведення та
передачу у власність земельних ділянок
є незаконними, видані на їх підставі
державні акти на право власності на
землю є недійсними, їх реєстрацію
необхідно скасувати.

Оскільки земельні ділянки були
передані у приватну власність
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з порушенням вимог
чинного земельного законодавства,
приміщення конюшні було збудоване у 90-х
роках, належало Івано-Франківському
лісництву Івано-Франківського
лісокомбінату, а пізніше ОСОБА_9, і сама
по собі зміна власника приміщення
(відчуження приміщення ОСОБА_6) не
порушує прав ОСОБА_7 та ОСОБА_11, то
апеляційний суд дійшов до висновків, що
відсутні підстави для задоволення
зустрічного позову про визнання
недійсним договору купівлі-продажу.

З такими висновками апеляційного суду
повністю погодитися не можна.

Факт переходу спірних земельних
ділянок до земель запасу Рибненської
сільської ради підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами:

1) розробленим Івано-Франківським
філіалом «Укрндіземпроект» технічним
звітом по коректурі планового
матеріалу Рибненської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області за 1992 рік (т.
2, а. с. 33-41), у якому міститься
експлікація земель по сільській раді,
згідно якої до земель лісового фонду в
16 кварталі відносилось 84 га землі (т. 2,
а. с. 37, зв. ст.);

2) розробленим Івано-Франківським
філіалом Інституту землеустрою
проектом формування території та
встановлення меж Рибненської
сільської ради та с. Рибне за 1997 рік (т. 2,
а. с. 43-55), де в експлікації земель по
сільській раді до земель лісового
фонду в 16 кварталі відносилось вже лише
82 га землі (т. 2, а. с.49, зв. ст.);

3) засвідченою державним підприємством
«Івано-Франківський інститут
землеустрою» ксерокопією частини
картографічного матеріалу проекту
формування території та встановлення
меж Рибненської сільської ради та
с. Рибне за 1997 рік (т. 3, а. с. 79, 93 , 94);

4) викопіровкою меж території с. Рибне
(т. 2, а. с. 31);

5) рішенням Івано-Франківської обласної
ради від 27 серпня 1999 року «Про проекти
формування територій та встановлення
меж сільських, селищних та міських
рад», згідно якого затверджено
погоджений Рибненською сільською та
Тисменицькою районною радою проект
формування території та встановлення
меж Рибненської сільської ради та с.
Рибне за 1997 рік (т. 2, а. с. 127-129);

6) рішенням Івано-Франківської обласної
ради від 20 липня 2000 року «Про внесення
змін до рішення Івано-Франківської
обласної ради від 27 серпня 1999 року «Про
проекти формування територій та
встановлення меж сільських, селищних
та міських рад», згідно якого площа с.
Рибне встановлена у розмірі 252,7 га
замість 144,4 га (т. 2, а. с. 57);

7) викопіровкою із картографічного
матеріалу до технічної документації
щодо внесення змін в межі населеного
пункту с. Рибне за 2004 рік (т. 3, а. с. 81);

8) розробленою державним підприємством
«Івано-Франківський інститут
землеустрою» схемою землеустрою щодо
існуючого використання та
впорядкування земель із визначенням
заходів по їх покращенню та охороні на
території Рибненської сільської ради
за 2009 рік (т. 2, а. с. 59-70), яка погоджена
рішенням сільської ради від 03 липня 2009
року (т. 2, а. с. 71) та затверджена
рішенням Тисменицької районної ради
від 27 жовтня 2009 року (т. 3, а. с. 78);

9) викопіровкою із схеми землеустрою (т.
3, а. с. 80);

10) актом взаємозвірки земель лісового
фонду між Рибненською сільською радою
та державним підприємством
«Івано-Франківське лісове
господарство» від 05 вересня 2013 року,
належно засвідчена копія якого
міститься в матеріалах справи (т. 3, а. с.
76-77), згідно якого підтверджено
зменшення площі земель лісового фонду
по даних матеріалів лісовпорядкування
за 2009 рік у порівнянні з 1996 роком у кв. 14
на 2 га (до складу цих 2 га входять спірні
земельні ділянки).

Наведені вище докази, підтверджують
факт наявності розмежування між
Рибненським лісництвом державного
підприємства «Івано-Франківське
лісове господарство» і Рибненською
сільською радою земель лісового фонду
та земель комунальної власності,
затвердженого рішенням
Івано-Франківської обласної ради від 27
серпня 1999 року, яка була уповноважена
згідно діючого на той час земельного
законодавства вирішувати такі питання
в галузі земельних відносин.
Рибненська сільська рада правомірно
розпорядилась спірними земельними
ділянками, передавши їх у приватну
власність позивачам за зустрічним
позовом у відповідності з вимогами ст.
19 Конституції України, у межах
повноважень, передбачених ст. 12
Земельного кодексу України та у
порядку, встановленому ч. ч. 6-9 ст. 118
Земельного кодексу України.

Висновки суду першої інстанції про
безпідставність первісних позовних
вимог ОСОБА_6 ґрунтуються на вказаних
вище доказах і є обґрунтованими.

Предметом спору за зустрічним позовом
є договір купівлі-продажу приміщення
конюшні по АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_9 і ОСОБА_6, посвідчений 17 червня
2009 року приватним нотаріусом
Тисменицького районного нотаріального
округу, та зареєстрований у реєстрі (т.
2, а. с. 182)., при цьому, право власності
продавця на час укладення договору
купівлі-продажу підтверджувалось
рішенням Тисменицького районного суду
від 23 березня 2009 року про визнання за
ОСОБА_9 права власності на нерухоме
майно.

Таке рішення Тисменицького районного
суду від 23 березня 2009 року скасовано за
нововиявленими обставинами ухвалою
суду від 29 липня 2009 року (т. 2, а. с. 30),
після чого, провадження у цій справі
було закрито на підставі поданої
ОСОБА_9 заяви про залишення його позову
про визнання за ним права власності на
приміщення конюшні без розгляду.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних
позовних вимог, апеляційний суд вірно
виходив з того, що права ОСОБА_8, ОСОБА_7
внаслідок укладення оскаржуваного
ними договору купівлі-продажу порушені
не були. Земельні ділянки позивачів за
зустрічним позовом та приміщення
конюшні яка розташована на цих
земельних ділянках є різними об'єктами
нерухомості і ними володіють різні
власники які можуть розпоряджатися
своєю власністю на власний розсуд. Крім
того, ОСОБА_8, ОСОБА_7 не були стороною
оскаржуваного ними договору, а з
врахуванням того що їх права таким
договором не порушено, зустрічні
позовні вимоги останніх є
безпідставними.

Апеляційний суд розглянув справу
поверхнево в частині вирішення позову
ОСОБА_6 про визнання незаконними рішень
сільської ради, недійсними державних
актів на право власності на землю та
скасування їх реєстрації, безпідставно
скасував законне і обґрунтоване
рішення суду першої інстанції в
частині вирішення таких позовних
вимог.

Разом з тим, апеляційний суд, у
відповідності до вимог ст. 303 ЦПК
України, повно та всебічно розглянув
справу в частині вирішення зустрічного
позову ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання
незаконним договору
купівлі-продажу нерухомого майна та
зробив обґрунтовані висновки про
безпідставність таких позовних вимог.

На підставі наведеного, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла до висновків, що на
підставі норм ст. 339 ЦПК України
оскаржуване рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню в частині
задоволення первісного позову ОСОБА_6
із залишенням в силі у цій частині
рішення суду першої інстанції. В іншій
частині рішення апеляційного суду є
законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_8 -
ОСОБА_11 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 29 січня
2014 року в частині вирішення
позову ОСОБА_6 до Рибненської сільської
ради Тисменицького району
Івано-Франківської області, управління
земельних ресурсів у Тисменицькому
районі Івано-Франківської області,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, Тисменицького
районного відділу Івано-Франківської
регіональної філії «Центр земельного
кадастру», тертя особа - державне
підприємство «Івано-Франківське
лісове господарство», про визнання
незаконними рішень сільської ради,
недійсними державних актів на право
власності на землю та скасування їх
реєстрації - скасувати, рішення
Тисменицького районного суду від 18
грудня 2013 року в цій частині залишити
без змін.

В іншій частині рішення апеляційного
суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. ТкачукСудді:О.В.
Кафідова В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська