Справа № 450/88/14
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський
Провадження № 22-ц/783/2834/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
у складі:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.,

Секретар: Гацій І.І.

З участю: відповідача - ОСОБА_2 та його
представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 21 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів,-

в с т
а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліменти на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1000,00 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає,
що не погоджується з рішенням оскільки
таке ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Стверджує, що судом
в рішенні вказано, що платник аліментів
має мінливий, нерегулярний дохід та
визначено аліменти в твердій грошовій
сумі, однак в судовому взагалі не
досліджувалися обставини, де саме
працює відповідач та які в нього
доходи. Крім цього, суд не взяв до уваги,
що відповідач фінансово допомагає
дружині в утриманні дитини. Стверджує,
що, написавши заяву про визнання
позову, він не зрозумів секретаря
судових засідань та наслідки
написаного, оскільки змоги оплачувати
аліменти в розмірі 1000 грн. не має.
Просить рішення суду змінити та
стягувати з нього аліменти в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Позивач подала заяву про слухання
справи у її відсутності.

Заслухавши відповідача - ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи та судом
встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
перебувають у шлюбі (а.с.6).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на
утриманні матері.

Відповідач не бере участі у вихованні
та матеріальному забезпеченні дитини,
а відтак позивач звернулася з позовом
про стягнення аліментів в розмірі 1000
грн.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За роз'ясненнями п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006р., за
відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона
проживає, вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст.184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення (ст. 182 СК України).

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставини, що мають
значення для справи, не доведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення у даній справі, неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не в повній
мірі відповідають обставинам справи,
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, а тому рішення
суду в частині розміру стягуваних
аліментів необхідно змінити.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача аліменти на малолітнього
сина у твердій грошовій сумі у розмірі
1000 грн. щомісячно, суд виходив з
ставлення сторін до заявленого позову
та поданої заяви відповідача про
визнання позову.

Однак, як вбачається з пояснень
відповідача, при написанні даної
розписки йому не було роз'яснено
наслідків її написання та він це зробив
лише на прохання секретаря судових
засідань. Крім цього, в нього не має
реальної можливості сплачувати суму,
яку вимагає позивач, тому що він не
працює та не має доходів, проте
погоджується сплачувати 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

На спростування доводів апеляційної
скарги, щодо працевлаштування
відповідача та отримання заробітної
плати, позивачем доказів не надано.

Погоджуючись з висновком суду щодо
наявності підстав для стягнення з
відповідача аліментів у твердій
грошовій сумі з огляду на те, що його
дохід носить мінливий характер та є
нестабільним, колегія суддів вважає, що
розмір аліментів встановлений судом
надмірно великий, без врахування
обставин справи, фактичних доходів та
можливостей відповідача надавати
допомогу позивачу щомісячно у
визначеному розмірі.

При цьому суд, фактично не встановивши
місячного доходу відповідача, з
врахуванням відсутності в матеріалах
справи достовірних даних щодо такого
доходу, виду та способу заробітку
відповідача, дійшов хибного висновку
про можливість відповідача сплачувати
визначену ним суму.

Не врахував суд і визначеного сімейним
законодавством України обов'язку обох
батьків утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, сторони
проживають окремо одне від одного зі
своїми батьками в рівному майновому
становищі.

Станом на час ухвалення судом першої
інстанції рішення відповідно до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» прожитковий мінімум для
дітей віком до 6 років становив 1032 грн.

Враховуючи матеріальне становище як
платника аліментів так і матеріальне
становище його малолітнього сина,
ОСОБА_5, на утримання якого підлягають
стягненню аліменти, та інші обставини,
визначені ст.182 СК України, що мають
значення для справи, в тому числі, на
які покликаються сторони в суді
апеляційної інстанції, з огляду на те,
що щомісячне стягнення з відповідача
1000 грн. поставить його на межу
виживання при мінімальному
прожитковому мінімумі на працездатну
людину близько 1218 грн., колегія суддів
вважає, що з відповідача щомісячно на
утримання дитини слід стягувати до
досягнення ним повноліття 600 грн., що
становить більше 50% прожиткового
мінімуму дитини віком до 6 років та
відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України.

З огляду на вищевикладене, рішення суду
слід змінити та зменшити розмір
аліментів, що підлягають стягненню з
відповідача на утримання сина до 600 грн.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
21 лютого 2014 року змінити, зменшити суму
аліментів до 600 грн. в місяць.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Мікуш Ю.Р.

Судді:
Ніткевич А.В.

Павлишин О.Ф.