Справа № 571/763/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд
Рівненської області в складі: судді
одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі
Колодич Ю.В., за участю представника
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4, представника відповідача
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі засідань
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
визначення розміру частки у праві
спільної власності на житловий
будинок та зміну розміру ідеальної
частки,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 в своїх інтересах та
інтересах малолітньої ОСОБА_6
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_4 про визначення розміру частки у
праві спільної власності на житловий
будинок та зміну розміру ідеальної
частки, згідно якої прочить визнати її
частку у праві спільної власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1
Рівненської області в розмірі 2/10
частини будинку та змінити розмір
ідеальної частки ОСОБА_4 5/10 на 3/10
частини будинку.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що
в період з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року
вона проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю,
що підтверджується рішенням
Рокитнівського районного суду від
19.10.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7,
помер. Після його смерті вона з
малолітньою донькою ОСОБА_6,
продовжують проживати в АДРЕСА_1.

Зазначений будинок був придбаний
ОСОБА_7 в 1989 року під час його
перебування в шлюбі з ОСОБА_4. Рішенням
Рокитнівського районного суду від
24.01.2012 року за ОСОБА_4 визнано право
власності на ? частину житлового
будинку з господарськими будівлями.

За час її проживання з ОСОБА_7 вартість
будинку істотно збільшилась внаслідок
спільних трудових та грошових затрат.
Рішенням Рокитнівського районного
суду від 17.07.2013 року, ? частина житлового
будинку та господарських будівель і
споруд визнана спільною сумісною
власністю її та ОСОБА_7.

Істотне збільшення вартості будинку
підтверджується висновком судової
будівельно-технічної експертизи №
Е-26/12 від 18.04.2013 року, згідно якого
вартість житлового будинку з
господарськими будівлями станом на
01.01.2000 року складала 23870 грн., а станом на
14.04.2013 року вона становить 223000 грн..
Вартість будівельних робіт, виконаних
для поліпшення стану будинковолодіння,
визначена в розмірі 95317 грн., у тому
числі вартість використаних
матеріалів - 57157 грн.. Здійснені
поліпшення (ремонтно-будівельні
роботи, перепланування, прибудова
допоміжного приміщення) стосувались
житлового будинку в цілому.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України частки
дружини та чоловіка в майні, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, вважаються рівними. Отже, її
вклад в збільшення вартості
будинковолодіння складає 47658 грн. (95317:2),
а розмір частки у праві спільної
сумісної власності на ? частину
житлового будинку становить 4/10
(47958/(223000:2)), або 2/10 частини у праві
спільної часткової власності на
житловий будинок.

Частка ОСОБА_7 у праві спільної
часткової власності на
будинковолодіння залишається
незмінною, оскільки підлягає
врахуванню вартість частини поліпшень,
зроблених за рахунок його трудових і
грошових затрат (5/10-2/10+47958 / 223000).

З урахуванням ступені участі ОСОБА_4 в
затратах на будинковолодіння її частка
в праві спільної часткової власності
становить 3/10 (1-5/10-2/10) . При визначені
розміру цієї частки необхідно прийняти
до уваги, що Рокитнівським районним
судом у справі № 2-51/12, будинок по
АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_7 у
Рокитнівської селищної ради у 1989 році в
стані фактично непридатному для
експлуатації (будинок побудовано в 1925
році) . З 1991 року ОСОБА_4 в будинку не
проживає і в порушення вимог ст. 322,360 ЦК
України не приймає участі в утриманні
та збереженні будинковолодіння. За
таких обставин здійснення комплексу
загальнобудівельних та спеціальних
робіт було необхідним для збереження
будинку. Тому згоду ОСОБА_4 на
здійснення поліпшень слід вважати
такою, що передбачається.

Під час судового розгляду справи
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав з тих же
підстав та пояснив, що позивачем
ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_7 було значно
покращено стан будинку, що
підтверджується висновком
будівельно-технічної експертизи. Згода
ОСОБА_4 на поліпшення будинку не є
обов'язковою, оскільки будинок
перебував у непридатному стані. З
аналізу проведеного розрахунку
вбачається, що позивач має право на 2/10
спірного будинку. Оскільки частка
ОСОБА_7 є незмінною, а ОСОБА_4 жодного
вкладу у поліпшення будинку не зробила,
то частка ОСОБА_4 має бути зменшена на
3/10 частини будинку. Просить позов
задовольнити.

Згідно поданого заперечення,
відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнала вказуючи на те, що рішенням
Рокитнівського районного суду від 24
січня 2012 року у справі №2-131/11 за нею
визнано право власності на ? частину
житлового будинку та господарських
споруд в АДРЕСА_1 Дане право власності
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно 21 серпня 2012 року і
стверджено Витягом про державну
реєстрацію прав від 21.08.2012 року. Її
частка у вказаному будинковолодінні
становить ? і вона на даний час не
виділена.

Посилання позивача на положення ст.70 СК
України стосуються лише ідеальних
часток ОСОБА_2 та покійного ОСОБА_7, але
ніяк не її частки.

У позові зроблено посилання на ч.2,3 ст.
357 ЦК України, проте поліпшення майна,
про яке йдеться у позові робилося без
її згоди.

Право власності на ? частину
будинковолодіння було визнано 24 січня
2012 року, зареєстровано 21 серпня 2012 року.
Тобто, саме цієї дати (21.08.2012 року)
визначена її частка у спільній з ОСОБА_7
власності на це домогосподарство і
після цієї дати ОСОБА_2 ніякого
поліпшення у ньому не здійснювала.

По цій причині факт поліпшення чи
збільшення вартості майна, які мали
місце до 24 січня 2012 року не можуть
застосовуватись до правовідносин, які
виникли після набуття нею права
власності на частину цього майна
(домоволодіння).

Спірне майно є нерухомим, а тому до
нього застосовуються вимоги ч. 4 ст. 334
ЦК України, згідно якої права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.
Однак, своє право спільної з ОСОБА_7
сумісної власності на ? частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1
Рівненської області, встановлене
рішенням Рокитнівського районного
суду від 17 липня 2013 року, ОСОБА_2 не
зареєструвала.

Під час судового розгляду відповідач
ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5
позовні вимоги не визнали та пояснили,
що житловий будинок АДРЕСА_1 був
придбаний за час перебування в шлюбі з
ОСОБА_7. Після придбання будинку, було
зроблено капітальний ремонт. Посилання
позивача на те, що будинок був
непридатний для проживання не
відповідає дійсності, оскільки після
розірвання шлюбу, ОСОБА_7 залишився
проживати в ньому. Згідно рішення суду,
за позивачем визнано право власності
на ? спірного житлового будинку, право
власності зареєстровано в Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 21
серпня 2012 року. Вважають позовні вимоги
безпідставними та необґрунтованими,
просять у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Житловий будинок АДРЕСА_1 Рівненської
області придбаний покійним ОСОБА_7 та
відповідачем ОСОБА_4 за час перебування
у шлюбі.

Згідно технічного паспорта на садибний
житловий будинок, виготовленого 20.05.2010
року КП «Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації», будинок 1965
року побудови, загальною площею 103,3
кв.м., житловою 61,4 кв.м. (а.с.23-25).
Загальна площа будинку зменшилась з 103,3
кв.м. на 101,6 кв.м. за рахунок
переобладнання пічного опалення, що
підтверджується довідкою КП
«Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації» №287 від 15.06.2014
року(а.с.51).

Відповідно до рішення Рокитнівського
районного суду Рівненської області
від 24 січня 2012 року за ОСОБА_4 визнано
право власності на ? частину житлового
будинку та господарських будівель,
розташованих в АДРЕСА_1

Згідно ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України від 04
липня 2012 року рішення Рокитнівського
районного суду Рівненської області
від 24 січня 2012 року залишено в силі
(а.с.12-13).

Відповідно до рішення Рокитнівського
районного суду Рівненської області від
17 липня 2013 року ? частину житлового
будинку та господарських будівель і
споруд АДРЕСА_1 Рівненської області
визнано спільною сумісною власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішення суду набрало
законної сили 28.11.2013 року (а.с.5-8).

Тобто, позивач ОСОБА_2 має право на
частку у спільній сумісній власності ?
частини спірного будинковолодіння.

Згідно зі ст. 370 ЦК України, у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
законом або договором або рішенням
суду. Виділ частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, передбаченому
ст. 364 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджено поясненням представника
позивача ОСОБА_3, що частка ОСОБА_2 із
майна, що є у спільній сумісній
власності з покійним ОСОБА_7, не
виділялась та така вимоги позивачем не
ставиться. Згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № Е-26/12 від 18.04.2013 року,
вартість житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 Рівненської області станом на
17.04.2013 року становить 223000,00 гривень.

Вартість будівельних робіт, виконаних
для поліпшення стану житлового будинку
з господарськими будівлями в період
часу з початку 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
року, станом на 17.04.2013 року становить
95317,00 гривень.

Вартість житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
станом на 1 січня 2000 року була 23890,00
гривень (а.с.14-22).

Посилаючись на норми ст.357 ЦК
України, враховуючи свій вклад у
збільшення вартості спірного
будинковолодіння та те, що частка
ОСОБА_7 у спільній частковій власності
є незмінною, позивач вважає, що її
частка у спільній власності на будинок
має бути визначена у розмірі 2/10, а
частка відповідача ОСОБА_4 зменшена з
5/10 на 3/10.

Відповідно до ст.357 ЦК України частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом. Якщо розмір
часток у праві спільної часткової
власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Співвласник має право на
відповідне збільшення своєї частки у
праві спільної часткової власності,
якщо поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна.

Посилання позивача про те, що частка
відповідача ОСОБА_4 має бути зменшена з
5/10 на 3/10, оскільки участі в затратах на
поліпшення стану спірного будинку не
приймала не заслуговують на увагу суду
з огляду на наступне.

Відповідно до рішення Рокитнівського
районного суду Рівненської області
від 24 січня 2012 року за ОСОБА_4 визнано
право власності на ? частину житлового
будинку та господарських будівель,
розташованих в АДРЕСА_1

Згідно ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України від 04
липня 2012 року рішення Рокитнівського
районного суду Рівненської області
від 24 січня 2012 року залишено в силі
(а.с.12-13).

Витягом про державну реєстрацію прав
від 21.08.2012 року та витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
16.05.2014 року підтверджується , що право
власності ОСОБА_4 на ? частину спірного
житлового будинку зареєстровано у
встановленому порядку (а.с.39,50).

Також не заслуговують на уваги
посилання представника позивача
ОСОБА_3 на обставини, встановлені
рішенням колегією суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Рівненської області
від 2 квітня 2012 року у цивільній справі
№2-131-11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8,
ОСОБА_2, ОСОБА_9 про визнання права
власності, оскільки вказане рішення
суду апеляційної інстанції, відповідно
до ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України від 04
липня 2012 року, скасовано та залишено в
силі рішення Рокитнівського районного
суду Рівненської області від 24 січня
2012 року.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням, що набрало законної сили не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи обставини справи та правові
норми суд приходить до висновку, про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про визначення
її частки у праві спільної власності на
будинок АДРЕСА_1 Рівненської області,
та зменшення розміру частки ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 213-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4
про визначення розміру частки у праві
спільної власності на житловий
будинок та зміну розміру ідеальної
частки.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рокитнівський районний суд
Рівненської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

У випадку не подання апеляційної
скарги у десятиденний строк рішення
набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області
А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення складено 24 червня
2014 року.