Справа №613/757/13-ц Провадження № 2/613/12/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року. Богодухівський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого-судді - Уварової Ю.В.

за участі секретарів - Братушкіної А.А.,
Христенко К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Богодухові цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укргазовидобування» в особі філії
Газопромислового управління
«Шебелинкагазвидобування» до ОСОБА_1,
треті особи - Держземагенство України,
відділ Держземагенства в
Богодухівському районі, Богодухівська
районна державна адміністрація про
визнання недійсним державного акту про
право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" в особі філії
Газопромислового управління
«Шебелинкагазвидобування» звернулось
до суду з позовом, в якому просило
визнати недійсним державний акт серії
ЯК №173839, зареєстрований в книзі
записів реєстрації державних актів
15.03.2012 року за №00602 про право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку,
площею 3.8348 га, розташовану на території
Хрущово-Микитівської сільської ради
Богодухівського району та скасувати
державну реєстрацію права власності
відповідача на зазначену ділянку.

В обґрунтування позову посилалось на
те, що на території
Хрущово-Микитівської сільської ради
Богодухівського району Харківської
області розташовані газопромислові
об'єкти Скворцівського
нафтогазоконденсатного родовища філії
газопромислове управління
"Шебелінкагазвидобування" ПАТ
"Укргазвидобування", а саме свердловини
№№10, 23-27, 41 та установка комплексної
підготовки газу

Земельною ділянкою, на якій
розташована УКПГ, позивач користується
з 1999 року на підставі розпорядження
Харківської обласної державної
адміністрації №378 від 13 травня 1999 року
"Про вилучення та надання земель ГПУ
"Шебелінкагазвидобування" під
облаштування Скворцівського
газоконденсатного родовища у
Богодухівському районі". Земельною
ділянкою, на якій знаходяться
свердловини №27 і №41 позивач
користується на підставі державного
акту про право постійного користування
землею серії ХР №002302 від 28.02.2003 року.

У 2006 році позивачем замовлено розробку
технічної документації із землеустрою,
в ході виготовлення якої були
встановлені в натурі та погоджені із
суміжними землевласниками межі
земельних ділянок, на підтвердження
чого був складений акт.

Згідно акту встановлення в натурі та
погодження меж землекористування від 15
серпня 2006 року, було погоджено та
проведено закріплення зовнішніх меж
дев'яти земельних ділянок. По зовнішній
межі землекористування встановлено
межові знаки. Претензій з боку суміжних
землекористувачів та землевласників, у
тому числі і громадянина ОСОБА_6,
заявлено не було. Була виготовлена
відповідна технічна документація.

Розпорядженням Харківської обласної
державної адміністрації №534 від 30
вересня 2009 року "Про надання в оренду
земельних ділянок ДК
"Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз
України" на території Богодухівського
району", затверджено технічну
документацію та надано позивачу в
оренду земельну ділянку загальною
площею 2,9396 га за рахунок земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення під об'єктами ГПУ
"Харківгазвидобування" Скворцівського
НГКР - на території
Хрущово-Микитівської сільської ради
Богодухівського району, строком на 10
років.

Згідно розпорядження Харківської
обласної державної адміністрації №534
від 30 вересня 2009 року позивачем
укладено договір оренди земельної
ділянки з Богодухівською районною
державною адміністрацією Харківської
області від 01 грудня 2011 року:
кадастровий номер земельної ділянки
:01:000:0276, площа земельної ділянки
0,9190 га. Право оренди земельної ділянки
позивачем зареєстровано у
встановленому законом порядку.

28 квітня 2012 року на адресу позивача
надійшов лист Харквської регіанальної
філії ДП "Центр державного земельного
кадастру" №05/1710 від 25 квітня 2012 року про
виконання робіт по встановленню
(відновленню) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх межовими знаками для громадян
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 - спадкоємцями
померлого ОСОБА_6

В ході проведення ДП "Центр державного
земельного кадастру" робіт по
встановленню меж земельних ділянок та
закріплення їх межовими знаками,
представниками позивача - як суміжного
землекористувача, були висловлені
зауваження щодо протиправного
встановлення межових знаків на
земельних ділянках, що знаходяться у
користуванні ДК "Укргазвидобування"
НАК "Нафтогаз України". Ці зауваження
були викладені в акті
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання.

За зверненням позивача була створена
комісія, якою було встановлено факт
порушення меж земельних ділянок на
місцевості, що підтверджується актом
від 11 липня 2012 року, ОСОБА_1 від підпису
в цьому акті відмовився.

Незважаючи на наявний перетин
земельних ділянок, Харківською
регіанальною філією ДП "Центр
державного земельного кадастру"
видано, а управлінням Держкомзему у
Богодухівському районі 15 березня 2012
року зареєстровано державний акт на
право власності на земельну ділянку
громадянину ОСОБА_1

Таким чином, позивач вважає, що до
ОСОБА_1 незаконно перейшла частина
земельної ділянки, яка знаходилась у
користуванні позивача, чим порушено
право останнього, і у зв'язку з
неможливістю внесення виправлень до
державних актів позивач звернувся до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити та пояснив,
що державний акт про право власності на
земельну ділянку був виданий
відповідачеві до встановлення
/відновлення, перенесення/ меж
земельної ділянки, тобто з порушенням
встановленої нормативними актами
процедури.

Так, станом на день реєстрації
державного акта на право власності на
земельну ділянку відповідача, видача
державних актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку здійснювалася за єдиною
визначеною процедурою, встановленою
Інструкцією про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженою
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р.,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 04.06.1999р. за №354/3647.

Відповідно до п.1.13. зазначеної
Інструкції складання державного акта
на право власності на земельну ділянку
та на право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам, підприємствам,
установам організаціям і об'єднанням
громадян всіх видів, у постійне
користування або при переоформленні
правоустановчих документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою в
установленому порядку відповідною
технічною документацією. Тобто,
складанню і видачі державного акта на
право власності на земельну ділянку
обов'язково передує встановлення
(відновлення, перенесення) меж
земельної ділянки в натурі, на
місцевості. Тому, враховуючи, що
оформлення оспорюваного держакта
відбулося з порушенням п.1.13 Інструкції,
вважав, що існують підстави для
визнання його недійсним.

Крім того зазначив, що технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право спільної часткової власності на
земельну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_1
містить викопіювання з проекту
організації території, на якому
проектною організацією зображено
накладення земельних ділянок ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на земельну ділянку Позивача, на
якій розміщена УКПГ. Крім того, у
вказаній Технічній документації
наявні зауваження до документації,
підписані начальником відділу ведення
Державного земельного кадастру, одним
з пунктів яких є вказівка на перетин із

земельними ділянками з кадастровими
номерами: :01:000:0276 - земельна
ділянка, на якій розташована УКПГ та
:01:000:0273 - земельна ділянка, на якій
розташовані свердловини №10 та №23.

Представник відповідача - ОСОБА_4
пояснила в судовому засіданні, що
відповідач є її сином і земельну
ділянку успадкував після смерті свого
батька /її чоловіка/ - ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому не міг
підписати акт від 15 серпня 2006 року про
встановлення та погодження меж
земельної ділянки, яка надана позивачу
у користування, зазначила, що підпис,
який стоїть у зазначеному акті
навпроти її прізвища також їй не
належить. Вважала, що діями позивачів
порушуються права її сина - як
законного власника земельної ділянки,
тому просила у задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_5 пояснив, що посилання позивача
на Інструкцію «Про порядок складання,
видачі реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі» не
відноситься до спадкування земельної
ділянки і видачі після цього
державного акту про право власності
на землю.

Відповідно до п.1.1 дана Інструкція
визначає механізм встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками, коли
така документація не була
виготовлена, координати земельної
ділянки власником, користувачем не
встановлювалися. Тобто ця Інструкція
передбачає виготовлення технічної
документації про встановлення меж
земельної ділянки в натурі на
місцевості, коли така документація не
виготовлена і координати меж
розміщення земельної ділянки на
місцевості не встановлені.

Також просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - Держземагенство
України, відділ Держземагенства в
Богодухівському районі в судове
засіданні не з'явились, про час і місце
розгляду справи неодноразово
повідомлялись. Від Держземагенства в
Богодухівському районі надійшли
письмові пояснення, з яких вбачається,
що за наявною інформацією - згідно
протоколів проведення перевірки
документації із землеустрою та
обмінного файлу ХРФ «Центр ДЗК»
зауваження відсутні, відомості до
автоматизованої системи державного
земельного кадастру внесені 31.01.2012
року. Відомості про те, чи
перетинаються між собою земельні
ділянки, які перебувають у
користуванні ПАТ «Укргазовидобування»
та ОСОБА_1 у Відділі Держземагенства в
Богодухівському районі відсутні.

Представник третьої особи -
Богодухівської РДА також в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
з проханням розглядати справу за
відсутності представника
Богодухівської РДА - на підставі
наявних матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідача,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до наступного.

Рішенням виконавчого комітету
Хрущово-Микитівської сільської ради
Богодухівського району Харківської
області від 20 вересня 2001 року "Про
виділення земельних часток (паїв) в
натурі" виділені земельні часки (паї) в
натурі із земель колективної власності
КСП імені Тимирязєва громадянам, на
підставі наданих ними заяв та згідно зі
схемою розподілу земель колективної
власності на земельні частки (паї) по
КСП імені Тимирязєва, розмір земельних
часток (паїв) - 4,1 умовних кадастрових
га, співвідношення угідь - 4,1 га ріллі;
цільове призначення - ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва; надано дозвіл на
складання технічної документації щодо
передачі в натурі земельних часток
(паїв) із земель колективної власності;
рекомендовано відділу земельних
ресурсів підготувати технічне
завдання на виконання робіт /а.с. 123/.

В додатку до вказаного рішення
зазначено список громадян, яким
виділені земельні ділянки взамін
сертифікатів на земельну частку (пай),
до цього списку включено і ОСОБА_6
/а.с.124-133/.

Згідно висновку начальника відділу
земельних ресурсів Богодухівського
району Харквської області від 2 квітня
2002 року передачу земельних ділянок в
натурі виконано згідно "Методичних
рекомендацій щодо порядку передачі
земельної ділянки (паю) в натурі із
земель колективної

власності членам
сільськогосподарських підприємств і
організіцій". За результатами зйомки
складено кадастровий план. Площі
земельних ділянок відповідають
проекту. Межі земельних ділянок
закоординовані та закріплені в натурі
межовими знаками та погоджені з
суміжними землекористувачами
(землевласниками). Технічні матеріали
по оформленню права приватної
власності на землю мають повний обсяг
інформації для виготовлення
державного акту на право приватної
власності на землю /а.с. 137/.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 24
грудня 2002 року серії Р2 №756802, виданого
на підставі розпорядження
Богодухівської райдержадміністрації
№279 від 12 грудня 2002 року, ОСОБА_6
передана у приватну власність земельна
ділянка площею 5,0652 га на території
Хрущово-Микитівської сільської ради
Богодухівського району Харківської
області - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Зазначене розпорядження
Богодухівської РДА на даний час
позивачем не оскаржено.

Державний акт зареєстровано у Книзі
записів державних актів на право
власності на землю №370. У вказаному
державному акті міститься план
зовнішніх меж земельної ділянки. З
плану вбачається, що земельна ділянка,
яка передана ОСОБА_6 у приватну
власність площею 5,0652 га складається із
двох земельних ділянок площею 3,8348 га і
1,2304 га. Описано межі обох земельних
ділянок, у тому числі і зовнішніх. При
цьому зазначено і зовнішні межі
земельної ділянки з землями ГПУ
"Шебелінкагазвидобування" /а.с.35/.

Таким чином, на час встановлення
(вперше) зовнішніх меж земельної
ділянки для подальшого оформлення
договору оренди землі ГПУ
"Шебелінкагазвидобування" - 15 серпня 2006
року, межі земельної ділянки власника
ОСОБА_6, у тому числі зовнішні, вже були
визначені.

При цьому суд вважає безпідставними
посилання позивача на те, що межі
переданої йому в оренду земельної
ділянки були порушені власником
ОСОБА_6, і посилання на те, що 15 серпня
2006 року межі земельної ділянки, для
передачі її в оренду, були погоджені із
суміжним землевласником - ОСОБА_6,
оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

27 жовтня 2010 року державним нотаріусом
Богодухівської державної нотаріальної
контори Харквської області синам
ОСОБА_6 - ОСОБА_1 і ОСОБА_3 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом - по 1/2 частині кожному.
Спадщина, на яку видано це свідоцтво
складається із земельної ділянки,
площею 5,0652 га (земельної ділянки,
площею 3,8348 га , кадастровий номер:
:01:000:0140 та земельної ділянки,
площею 1,2304 га, кадастровий номер
:01 :000:0141), що розташована на
території Хрущово-Микитівської
сільської ради Богодухівського району
Харквської області. Землю передано для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Обмежень щодо користування земельною
ділянкою не встановлено.

В порядку поділу спадкового майна
державним нотаріусом Богодухівської
держнотконтори 27 жовтня 2010 року на
підставі свідоцтва про право власності
на спадщину за законом від 27 жовтня 2010
року ОСОБА_1 було видано державний акт
на право власності на земельну ділянку,
площею 3,8348 га /а.с.37/.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК в редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених ч. 2 цієї статті.

Згідно п.2 ч.2 ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується, зокрема,
свідоцтвом про право на спадщину.

Частиною 6 ст. 126 ЗК встановлено, що під
час набуття права власності на
земельну ділянку на підставі
документів, визначених ч. 2 цієї статті,
державний акт на право власності на
земельну ділянку, що відчужується,
долучається до документа, на підставі
якого відбувся перехід права власності
на земельну ділянку, в кожному такому
випадку відчуження земельної ділянки.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 126 ЗК зі
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 16 червня 2011 р. № 3521-УІ «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо

документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, а також порядку
поділу та об'єднання земельних
ділянок» від 16 червня 2011 р. № 3521-УІ, на
державному акті про право власності на
земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку із
зазначенням документа, на підставі
якого відбувся такий перехід.

Відповідно до Закону України від 16
червня 2011 р. № 3521-УІ положення цього
Закону щодо посвідчення права
власності на земельні ділянки
документами, зазна ченими у ч. 2 ст.126 ЗК,
поширюються також на випадки, коли
зазначені документи були укладені
(видані) до набуття чинності цим
Законом, але державні акти на право
власності на земельні ділянки видані
не були. В такому випадку нотаріус, який
посвідчив (видав) відповідний документ,
звертається з письмовим запитом до
органу, який здійснює державну
реєстрацію земельних ділянок, про
підтвердження того, що державний акт на
право власності на землю (земельну
ділянку) не виданий новому власнику
земельної ділянки. Після надходження
до нотаріуса письмового підтвердження
такого факту державний акт на право
приватної власності на землю,
державний акт на право власності на
землю або державний акт на право
власності на земельну ділянку
вилучається нотаріусом із його справ
та після здійснення відмітки про
перехід права власності на неї
долучається до відповідного документа,
зазначеного в ЗК.

Із копії державного акту про право
приватної власності на землю серії Р2
№756802 від 24 грудня 2002 року, виданого на
ім'я спадкодавця ОСОБА_6, вбачається що
відповідний запис вчинено державним
нотаріусом Богодухівської
держнотконтори 27 жовтня 2010 року.

При цьому зазначено, що за реєстром
№13335-3337 видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, на підставі якого
право власності на земельну ділянку
переходить до ОСОБА_1 і ОСОБА_3

Таким чином ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом перейшла
земельна ділянка площею 3,8348 га на
території Хрущово-Микитівської
селищної ради Богодухівського району
Харквської області, яка належала на
праві приватної власності його батьку
ОСОБА_6 без зміни її меж і цільового
призначення.

Право приватної власності на вказану
земельну ділянку ОСОБА_1 набув з
підстав, передбачених законом - у
порядку спадкування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Припинення права власності
відбувається лише з підстав,
передбачених законом (ст.346 ЦК України).

Таким чином, визнання державного акту
на право власності на земельну ділянку
на ім'я ОСОБА_1 недійсним, буде мати
наслідком безпідставне позбавлення
ОСОБА_1 права власності на земельну
ділянку.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Посилання представника позивача на
п.п.1.13 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельним ресурсам №43 від 4 травня 1999
року є безпідставним.

Не є підставою для визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку і
посилання позивача на те, що на ній
розташовані об'єкти ГПУ
"Шебелинкагазвидобування", так як ці
об'єкти були споруджені позивачем до
встановлення йому меж земельних
ділянок для подальшого укладення
договору оренди землі. При цьому було

порушено межі земельної ділянки, які
уже були встановлені землекористувачу
ОСОБА_6 у передбаченому законом
порядку.

Таким чином, суд вважає, що
позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження та не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Укргазовидобування» в особі філії
Газопромислового управління
«Шебелинкагазвидобування» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ -