Єдиний унікальний номер 230/966/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5011/2014
Головуючий у 1-й інстанції :
Доповідач : Кіянова С.В.
Апеляційний суд Донецької області
у складі : головуючого - судді
суддів :
Кіянової С.В., Іванової А.П.
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Єнакіївського міського суду
від 05 травня 2014 року за позовом ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ
Банк «Фінанси та Кредит» про захист
прав споживача та визнання недійсним
кредитного договору,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ
Банк «Фінанси та Кредит» про
припинення договору поруки,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Єнакіївського
міського суду від 05 травня 2014 року
задоволено частково позов ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ПАТ Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість у розмірі 48 300,48 грн., яка
складається із відсотків у розмірі 13
279,88 грн., несплаченої комісія у розмірі
10 870,36 грн. та пені у розмірі 24 150,24 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» судові витрати у
розмірі 482,96 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Відмовлено у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» про захист прав
споживача та визнання недійсним
кредитного договору.

Задоволено зустрічний позов
ОСОБА_2 до ПАТ Банк «Фінанси та Кредит»
про припинення договору поруки.
Визнано договір поруки, укладений між
сторонами 26.08.2008 року припиненим.

В апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_2 просить рішення
суду скасувати та відмовити позивачу у
задоволенні позову, оскільки судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано, що у рішенні суду
відсутнє посилання на норми Закону
України «Про захист прав споживачів»,
прострочення сплати кредитної
заборгованості сталося внаслідок
стану його здоров»я, що є поважною
причиною, вважає умови кредитного
договору несправедливими.

В судовому засіданні
апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та
його представник підтримали доводи
апеляційної скарги і просили її
задовольнити.

Представник позивача
заперечував проти доводів апеляційної
скарги і просив рішення суду залишити
без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Заслухавши доповідача,
пояснення відповідача та
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_1 слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позов
ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що 26.08.2008 року
між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» і
ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір, за яким ОСОБА_1 отримав 15 000 грн.
на картковий рахунок під 0,0001 % річних
строком повернення до 26.08.2011 року. На
забезпечення виконання вказаного
договору 26.08.2008 року між ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 було
укладено договір поруки, за яким
останній зобов»язався відповідати
перед банком за невиконання боржником
умов договору. Внаслідок неналежного
виконання умов кредитного договору
ОСОБА_1 виникла заборгованість.
Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 29.06.2010 року з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 було солідарно стягнуто
заборгованість у розмірі 29 778,33 грн., яка
складається із борг за кредитом у
розмірі 13 748,12 грн., несплаченої комісії
у розмірі 3 113,69 грн., відсотків у розмірі
2 165 грн. та пені у розмірі 10 751,52 грн. Але,
зазначене рішення виконано
відповідачами 09.07.2013 р., тому за
вказаний період виникла
заборгованість по відсоткам у розмірі
13 279,88 грн., несплаченої комісії у
розмірі 10 870,36 грн. та пені, яка
нарахована за період з 31.10.2012 року до
31.10.2013 року у загальному розмірі 112 361,05
грн. Нарахування пені провадилося за
прострочену заборгованість по кредиту
у розмірі 28 575,51 грн., за прострочені
відсотки у розмірі 45 767,72 грн., за
несвоєчасне погашення комісії у
розмірі 38 017,82 грн. Проте, з урахуванням
вимог закону, розмір пені зменшено до 24
150,24 грн.

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» про захист прав
споживача та визнання недійсним
кредитного договору, суд першої
інстанції виходив з того, що кредитний
договір, укладений 26.08.2008 року між ПАТ
Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1
відповідає вимогам закону. Посилання
ОСОБА_1 на те, що умови кредитного
договору є несправедливими
безпідставне, оскільки він погодився з
такими умовами, підписав кредитний
договір та провадив його виконання.
Підстав для визнання кредитного
договору недійсним не має.

Задовольняючи зустрічний
позов ОСОБА_2 до ПАТ Банк «Фінанси та
Кредит» про припинення договору
поруки, суд першої інстанції виходив з
того, що рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 29.06.2010
року з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було солідарно
стягнуто заборгованість у розмірі 29
778,33 грн., але зазначене рішення
виконано відповідачами 09.07.2013 р., тому
банк мав право на пред»явлення вимоги
до поручителя до 09.01.2014 року, однак
звернувся до суду з позовом після
спливу 6-місячного строку 21.01.2014 року,
тому договір поруки визнано
припиненим.

Рішення суду першої
інстанції оскаржується відповідачем
ОСОБА_1 в частині стягнення з нього
заборгованості у розмірі 48 300,48 грн. та в
частині відмови йому у задоволенні
позову до ПАТ Банк «Фінанси та Кредит»
про захист прав споживача та визнання
недійсним кредитного договору.

При таких обставинах, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтнованого висновку про те, що
позивач має право на стягнення з
відповідача ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором з урахуванням
вимог ст.ст.526, ч.1 ст.530, ч.3 ст.551, ч.4 ст.631,
ч.1, 3 ст.1049, ст.1050, ч.1 ст.1054, ч.3 ст.549, ч.3
ст.551, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
і про відмову ОСОБА_1 у задоволенні
зустрічного позову до ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» про захист прав
споживача та визнання недійсним
кредитного договору.

З матеріалів справи
вбачається, що 26.08.2008 року між ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір, за яким
ОСОБА_1 отримав 15 000 грн. на картковий
рахунок під 0,0001 % річних строком
повернення до 26.08.2011 року.

Але, внаслідок неналежного
виконання умов кредитного договору,
виникла заборгованість і рішенням
Калінінського районного суду
м.Донецька від 29.06.2010 року було стягнуто
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ПАТ Банк» «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором,
яка виникла станом на 28.03.2010 року у
розмірі 29 778,33 грн., яка складалася із
заборгованості за кредитом - 13 748,12 грн.,
щомісячної комісії - 3 113,69 грн.,
відсотків - 2 165 грн. та пені по кредиту -
10 751,52 грн. та судові витрати (а.с.35).

Рішення суду набуло чинності
09.08.2010 року і сторонами не
оскаржувалося.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Проте, зазначене рішення суду
виконано відповідачами 09.07.2013 р., тому
за вказаний період ПАТ Банком «Фінанси
та Кредит» було нараховано відсотки у
розмірі 13 279,88 грн., несплачена комісія у
розмірі 10 870,36 грн. та пеня у розмірі 112
361,05 грн. Нарахування пені провадилося
за період з 31.10.2012 року до 08.07.2013 року на
заборгованість по кредиту - 28 575,51 грн.,
на прострочені відсотки з 31.10.2012 р. до
31.10.2013 р. - 45 767,72 грн. та на щомісячну
комісію - 38 017,82 грн. (а.с.13-18).

Відповідно до п.7.3 Кредитного
договору цей договір набирає чинності
з моменту першої видачі Кредитних
ресурсів та діє до повного виконання
сторонами прийнятих на себе
зобов»язань.

Відповідно до п.4.2, 4.7
Кредитного договору нарахування
процентів проводиться за період з
моменту списання Кредитних ресурсів з
позичкового рахунку позичальника до
моменту повернення Кредитних ресурсів
на позичковий рахунок. Позичальник
щомісячно в строк з «1» до «10» числа
кожного місяця, сплачує комісійну
винагороду за надання Кредитних
ресурсів. Зазначена винагорода
сплачується щомісячно за весь період
до повного виконання Позичальником
зобов»язань по поверненню отриманих
Кредитних ресурсів.

Відповідно до п.4.9 Кредитного
договору сторони підписанням цього
договору домовилися, що у випадку
непогашення, несвоєчасного погашення
або погашення не в повному обсязі трьох
поспіль щомісячних ануїтетних
платежів та або щомісячних комісійних
винагород, за користування кредитом
застосовується процентна ставка у
розмірі 36% річних, подальше нарахування
провадиться за вказаною процентною
ставкою.

Відповідно до п.6.1 Кредитного
договору за пролстрочення повернення
кредитних коштів таабо сплати
процентів, позичальник сплачує Банку
пеню з розрахунку 1% від простроченої
суми за кожний день прострочення.
Зазначена пеня сплачується у випадку
порушення Позичальником строків
платежів, передбачених п.3.2, 3.3., 3.5, 4.3.,
4.4., 4.6., 4.7., 4.8 цього договору, а також
будь яких інших строків платежів,
передбачених цим договором.

Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК
України Позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.530
ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 1 ст.599 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ч.4 ст.631 ЦК України
закінчення строку договору не
звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Розрахунок проведений ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит» відповідає умовам
кредитного договору.

При цьому суд першої інстанції у
відповідності до ч.3 ст.551, п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України зменшив розмір пені до 24 150,24
грн.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 відповідає
вимогам закону і підстав для його
скасування чи зміни не має.

Вирішуючи питання про відмову
ОСОБА_1 у задоволенні зустріченого
позову до ПАТ Банк «Фінанси та Кредит»
про захист прав споживача та визнання
недійсним кредитного договору, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
безпідставність таких вимог.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечить
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦПК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203
цього Кодексу.

Позивач як на підставу
зустрічного позову посилається на те,
що умови кредитного договору є
несправедливими, чим порушені його
права споживача, договір є недійсним,
оскільки суперечить вимогам
цивільного законодавства згідно
ст.ст.203, 215 ЦК України..

Проте, з матеріалів справи
вбачається, що при укладенні 26.08.2008 року
кредитного договору було дотримано
вимоги закону у повному обсязі.
Позичальника ОСОБА_1 було ознайомлено
під підпис з умовами кредитного
договору, порядок та строком виконання,
наслідками порушення умов договору.

Так, ОСОБА_1 підписані Умовами
кредитування від 26.08.2008 р.(а.с.117) щодо
відсоткової ставки, розміру щомісячної
комісії - 2%, способу погашення кредиту -
аннуітет. Згідно п.7 вказаних Умов
позичальник ОСОБА_1 погодився з
викладеними умовами кредитування.

Згідно Додатку №1 до
вказаних Умов ОСОБА_1 під підпис було
надано Графік розміру заборгованості,
де зазначено, що щомісячні платежі
складаються із погашення кредиту та
відсотків у розмірі 717 грн., які
складаються із основного боргу 417 грн.
та 300 грн. комісії (а.с.118).

Посилання ОСОБА_1 на те, що
умови кредитного договору є
несправедливими та не відповідають
вимогам ст.ст. 4, 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», тому
кредитний договір слід визнати
недійсним, безпідставні, оскільки
суперечать наданим по справі доказам
та вимогам закону.

Рішення суду першої
інстанції у вказаній частині
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування чи зміни не має.

Судові витрати стягнуто з
відповідача у відповідності до ч.1 ст.88
ЦПК України.

В іншій частині рішення суду
не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги
відповідача ОСОБА_1 не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
вимог матеріального чи процесуального
права, не спростовують висновки суду
першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Єнакіївського
міського суду Донецької області від 05
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :