Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/2163/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Жигановської О.С.

суддів: Кочетова
Л.Г., Якухно О.М.

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ПАТ
„Просто-страхування" до ОСОБА_2, третя
особа - ПАТ „Українська
пожежно-страхова компанія" про
відшкодування коштів в порядку регресу

за апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 26.02.2014 року

в с т а н о в
и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ
„Просто-страхування" звернулось з
позовом до ОСОБА_2, в якому просило
стягнути з відповідача в порядку
регресу 5903,23 грн. затрат по виплаті
страхового відшкодування та 229,40 грн.
судових витрат (а.с.73-75).

Рішенням Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 26.02.2014 року позов задоволено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове - про
відмову у позові.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2013 року в
м.Києві на вул.Г.Дніпра сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля „DAF", реєстраційний номер
НОМЕР_1 з напівпричепом „Kogel SN 24",
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2 та автомобіля „Lexus RX-350",
реєстраційний номер НОМЕР_3, яким
керував ОСОБА_4

Винним у скоєнні ДТП визнаний
ОСОБА_2 і ця обставина ним не
заперечується (а.с.13).

Внаслідок даної пригоди
автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні
пошкодження. Вартість матеріального
збитку становить 5903,23 грн. (а.с.14-27).
Відповідно до платіжного доручення
№16752 від 12.06.2013 року ПАТ
„ПРОСТО-страхування" виплатило
страхове відшкодування у розмірі 5903,23
грн. (а.с.33).

Задовольняючи позов ПАТ
„ПРОСТО-страхування", суд 1-ї інстанції
керувався нормами ст.27 Закону України
„Про страхування", ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК
України, ст.38 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та вважав, що з вини
відповідача сталась ДТП, яка визнана
страховим випадком, страхувальник не
повідомив про цю подію, позивачем
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 5903,23 грн., а відтак він має право
зворотної вимоги до винної особи
ОСОБА_2 у розмірі виплаченого
відшкодування.

Проте повністю погодитись з
такими висновками суду не можна,
мотивуючи наступним.

Згідно зі ст.27 Закону України
„Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування
згідно з договором майнового
страхування, у межах виплаченого
відшкодування переходить право вимоги,
яке страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до положень ст.993 ЦК
України, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Вирішуючи спір, суд 1-ї інстанції
не визначився із характером спірних
правовідносин і одночасно застосував
положення ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ
„Про страхування", що регулюють
відшкодування шкоди у порядку
суброгації, і ч.1 ст.1191 ЦК України, яка
регулює відшкодування шкоди у порядку
регресу.

При цьому поза увагою суду
залишилась та обставина, що під час
скоєння ДТП відповідач ОСОБА_2 керував
автомобілем „DAF”, р.н. НОМЕР_1 з
напівпричепом „Kogel SN 24", р.н. НОМЕР_2,
який належить ПП ОСОБА_5 (а.с.4,13,60,61).
Факт перебування відповідача на час
ДТП у трудових відносинах із ПП ОСОБА_5
підтверджується також і копією
трудового договору від 01.03.2011 року
(а.с.111) та довідкою Державного центру
зайнятості від 11.04.2014 року, згідно якої
цей трудовий договір станом на 10.04.2014
року з реєстрації не знятий (а.с.125).
Таким чином, шкода спричинена
відповідачем під час виконання
трудових обов'язків, а тому він не є
суб'єктом, відповідальним за завдання
шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначений висновок узгоджується
із нормою ч.1 ст.1172 ЦК України та ч.2 ст.1187
ЦК України.

Враховуючи наведене, рішення суду
1-ї інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового - про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 26.02.2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову ПАТ „Просто-страхування" до
ОСОБА_2 про відшкодування коштів в
порядку регресу.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: