Справа № 761/2824/14-ц
Провадження №2/761/2402/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.

за участю позивача:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Страховий капітал», третя
особа - ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2014 року до суду надійшла
зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:
стягнути з відповідача на користь
позивача страхове відшкодування в
розмірі 29 232,93 грн., 4 388,94 грн. - пеня за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати, 1 622,32 грн. - три проценти річних
від простроченої суми; 1 000,00 грн. - за
проведену експертну оцінку.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що 14.12.2011 року в м.Київ
по вул.Полярна,4 відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «КІА», державний номер
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та
автомобіля «Богдан», державний номер
НОМЕР_2, який належить позивачу на праві
власності, під керуванням водія ОСОБА_4
Як зазначає позивач, винною в ДТП
визнано водія ОСОБА_3 згідно з
постановою суду, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована у
відповідача. Внаслідок ДТП автомобіль
позивача зазнав механічних пошкоджень
та спричинена йому матеріальна шкода в
розмірі 29 232,93 грн.

Також позивач поніс витрати по сплаті
за проведену оцінку вартості
матеріальних збитків в розмірі 1 000,00
грн.

Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав та не сплатив страхове
відшкодування, а тому позивач просить
стягнути пеню за рік, тобто з 16.03.2012 року
(день, коли повинно бути здійснено
оплату страхової виплати) по 16.03.2013 в
сумі 4 388,94 грн.

Також позивач просить стягнути з
відповідача на користь позивача за
невиконання зобов'язань в частині
сплати страхового відшкодування три
проценти річних в розмірі 1 622,32 грн. за
період з 16.03.2012 року по 20.01.2014 року.

Позивач та його представник в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримали
та просили їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце слухання справи. Також не
було направлено суду заперечень чи
пояснень на позовну заяву.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце слухання
справи, про поважні причини неявки в
судове засідання суд не повідомила.

А тому суд продовжив розгляд справи у
відсутність відповідача та третьої
особи на підставі статті 169 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
позивача, його представника, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення заявлених вимог з
наступних підстав.

Перевіривши матеріали справи, суд в
судовому засіданні встановив, що
автомобіль «Богдан», державний номер
НОМЕР_2 належить на праві власності
ОСОБА_1. Під час ДТП автомобілем керував
ОСОБА_4 на підставі дорожнього листа
№039506 від 14.12.2011 року. На той час
автомобіль був переданий позивачем в
оренду Приватному підприємству «Парк»
за договором №2117 від 04.07.2011 року.

Постановою Оболонського районного
суду м.Києва від 07.02.2012 року ОСОБА_3
визнано винною в скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності -
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу. Зокрема в постанові
зазначено, що 14.12.2011 року приблизно о 08
год. 10 хв. ОСОБА_3 на вул. Полярна,4 в
м.Києві, керуючи автомобілем «КІА»,
державний номер НОМЕР_1 не вибрала в
установлених межах безпечної
швидкості руху, не врахувала дорожню
обстановку, внаслідок чого скоїла
зіткнення з автомобілем марки
«Богдан», державний номер НОМЕР_2, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, чим порушила п.2.3 (б), 12.1 ПДР
України.

Як встановлено в судовому засіданні,
цивільна відповідальність власника
автомобіля «КІА», державний номер
НОМЕР_1 на момент ДТП - 14.12.2011 року була
застрахована в ПрАТ СК «Страховий
капітал» згідно Полісу АА №300313.
Полісом встановлена франшиза в розмірі
510,00 грн. з лімітом відповідальності по
майну 50 000,00 грн.

ОСОБА_1 04.12.2011 року звернувся до ПрАТ СК
«Страховий капітал» із заявою про
виплату страхового відшкодування.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про
страхування» при настанні страхового
випадку страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір страхової суми за
шкоду, заподіяну майну потерпілих
становить 50 тисяч гривень на одного
потерпілого.

Стаття 36.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначає, що страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо у зв'язку з відсутністю
документів, що підтверджують розмір
заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не
може оцінити її загальний розмір,
виплата страхового відшкодування
(регламентна виплата) здійснюється у
розмірі заподіяної шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

У разі якщо заява про здійснення
страхового відшкодування чи інші
документи, необхідні для прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
подані з порушенням строку,
встановленого цим Законом, строк
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та його виплату
збільшується на кількість днів такого
прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня
прийняття відповідного рішення
страховик (МТСБУ) зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення.

Стаття 35.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначає, що до заяви про
виплату страхового відшкодування
потерпілим додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його
відсутності інший документ, яким
відповідно до законодавства України
може посвідчуватися особа заявника,
якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право
заявника на отримання страхового
відшкодування (довіреність, договір
оренди, свідоцтво про право на
спадщину), у разі якщо заявник не є
потерпілим або його законним
представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу
коштів ідентифікаційного номера
платника податку (за умови його
присвоєння), якщо заявником є фізична
особа;

г) документ, що підтверджує право
власності на пошкоджене майно на день
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
- у разі вимоги заявника про
відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у
разі вимоги заявника про відшкодування
шкоди, пов'язаної із смертю
потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати
на поховання потерпілого, - у разі
вимоги заявника про відшкодування
витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують
перебування на утриманні потерпілого,
його доходи за попередній (до настання
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік, розміри пенсій, надані
утриманцям внаслідок втрати
годувальника, - у разі вимоги заявника
про відшкодування шкоди у зв'язку із
смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити
заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а" -
"ґ" цього пункту, надаються для огляду
та зняття копії або в копіях,
засвідчених заявником. Страховик та
МТСБУ мають право вимагати для огляду
оригінали зазначених документів. Решта
документів надаються в оригіналі або
належним чином оформленій копії.
Належно оформленою копією документа є
копія, посвідчена органом, установою чи
організацією, що його видала, або
нотаріально посвідчена або посвідчена
особою, якій подається заява про
страхове відшкодування.

Отже, Законом визначено вичерпний
перелік документів, які повинен подати
потерпілий для отримання страхового
відшкодування. Страховик не має права
вимагати надання інших документів, так
як вони не позбавлені можливості їх
самостійно отримати.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 04.12.2011 року звернувся до
Страховика із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Листом від 16.03.2012 року ПрАТ СК
«Страховий капітал» відмовила ОСОБА_1 у
виплаті страхового відшкодування на
тій підставі, що потерпілим не було
надано належним чином завіреної копії
постанови по адмінсправі; не
підтверджений розмір збитків - не
надано акт експертизи на яку б
викликався представник компанії; не
надано документів про те, чи керував
водій транспортним засобом на законних
підставах; не підтверджені банківські
реквізити виплати.

Стаття 34 в частинах 1 та 2 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначає, що страховик
зобов'язаний протягом двох робочих
днів з дня отримання повідомлення про
настання події, що містить ознаки
страхового випадку, розпочати її
розслідування, у тому числі здійснити
запити щодо отримання відомостей,
необхідних для своєчасного здійснення
страхового відшкодування. Протягом 10
робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ
«СК «Страховий капітал» згідно угоди
№25/2 просило ЗАТ УЦПЗ «Експерт-Сервіс»
провести експертну оцінку (вартості
відновлювального ремонту) автомобіля
Богдан А09202, державний номер НОМЕР_2,
зареєстрованого на ОСОБА_1 Також в
заявці просили про всі обставини щодо
відносин з власником транспортного
засобу та самої оцінки негайно
повідомити страхову компанію.

Статтею 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 28 зазначеного Закону
визначено, що шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки (стаття 29 Закону).

Згідно Звіту №6712 про оцінку автобуса
Богдан А-09202, держномер НОМЕР_2, що 15.12.2011
року складено ЗАТ «УЦПЗ
«Експерт-Сервіс», матеріальний збиток,
завданий власникові автобуса «Богдан
А-09202», державний номер НОМЕР_2 складає 29
232,93 грн.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідач не виконав належним
чином свої зобов'язання щодо виплати
страхового відшкодування, відмовивши у
їх здійсненні.

А тому, оскільки Законом встановлено
вичерпний перелік документів, які
повинні бути надані потерпілим,
документи, на які посилається
відповідач у відмові у виплаті
страхового відшкодування не повинні
надаватись потерпілим, отже,
відповідач неправомірно відмовив у
виплаті страхового відшкодування, а
тому так як полісом встановлена
франшиза, суд приходить до висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача страхове відшкодування в
розмірі 28 982,93 грн. (29 232,93 грн. (визначена
сума звітом) - 510,00 грн. (франшиза).

Стаття 36.5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначає, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Так як відповідач вимагав від позивача
надання документів, надання яких не
передбачено Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в даному випадку з їх вини не
проведено виплати страхового
відшкодування, тому суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача пені - подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що становить 4 350,21 грн. за
період з 16.03.2012 року до 16.03.2013 року.

Частина 2 статті 625 ЦК України визначає,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки зобов'язання страховика у
разі настання страхового випадку
зводиться до здійснення страхової
виплати, то таке зобов'язання є
грошовим і в разі прострочення його
виконання настає відповідальність,
передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК.

Так як відповідач повинен був сплатити
страхове відшкодування до 16.03.2012 року,
тому за період з 16.03.2012 року по 20.01.2014
року підлягає стягненню три проценти
річних, що становить 1 610,34 грн. (28 982,93
грн. х 3% : 676 днів : 365 днів : 100).

Стаття 34.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачає, що якщо
представник страховика (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) не з'явився у визначений строк,
потерпілий має право самостійно обрати
аварійного комісара або експерта для
визначення розміру шкоди. У такому разі
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний відшкодувати потерпілому
витрати на проведення експертизи
(дослідження).

Так як позивач самостійно оплатив
витрати на проведення дослідження, що
підтверджується копією квитанції до
прибуткового касового ордера №545 від
15.12.2011 року, тому суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача 1 000,00 грн. за
складання звіту.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 988 ЦК України, Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 11, 15, 60, 159, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Страховий капітал», третя
особа - ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал» на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування в розмірі 28 982
(двадцять вісім тисяч дев'ятсот
вісімдесят дві) гривни 93 копійки, пеню в
розмірі 4 350 (чотири тисячі триста
п'ятдесят) гривень 21 копійку, три
проценти річних в розмірі 1 610 (одна
тисяча шістсот десять) гривень 34
копійки та судовий збір в розмірі 359
(триста п'ятдесят дев'ять) гривень 43
копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.Г.Притула