Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Коваленко Д.В.,
Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради, Київської міської Ради, треті
особи Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м. Києві про
визнання права власності на частку у
спільному майні подружжя та визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Дніпровського
районного суду м. Києва із позовом до
Департаменту комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради, третя особа Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 у якому
просять визначити, що частка ОСОБА_10,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, та частка
ОСОБА_3 у праві спільної сумісної
власності на нежилі приміщення з
АДРЕСА_1, становлять по ? частині за
кожним із них; визнати за ОСОБА_3 право
власності на частку в спільному майні,
а саме на ? частину вказаних нежилих
приміщень; визнати за ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності по
1/9 частині за кожним із них на зазначене
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_10,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року і визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по
1/12 частині за кожним із них на спірне
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом після смерті сина ОСОБА_10.

Вимоги мотивують тим, що 28 вересня 2001
року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_10
був укладений шлюб від якого
народилось троє дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. У 2005 році ОСОБА_10
придбав у приватну власність нежилі
приміщення з АДРЕСА_1, про що Головним
управлінням комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) видане
свідоцтво про право власності від
30.05.2005 року, яке було зареєстроване
Комунальним підприємством «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна» за
реєстровим № 6238-п/5909-п, про що на
свідоцтві про право власності був
зроблений реєстраційний напис від
04.10.2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_10 помер. Після
його смерті спадкоємцями першої черги
за законом є його дружина ОСОБА_3, троє
їхніх спільних малолітніх дітей, а
також батьки померлого: мати - ОСОБА_1 та
батько ОСОБА_2. Всі вони прийняли
спадщину.

До складу спадкового майна увійшла ?
частина вказаного об»єкту
нерухомості, так як інша ? його частина
у зв»язку з тим, що майно придбане у
шлюбі, належить на праві власності
дружині - позивачці ОСОБА_3, згідно
положень ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України.

Спадкова справа № 6/2012 була заведена 17
грудня 2012 року приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_9 на підставі заяви матері
померлого ОСОБА_10

Спадкоємиця ОСОБА_3 відмовилась від
своєї частки у спадковому майні на
користь трьох своїх дітей, про що нею
складена нотаріально посвідчена
заява.

Тому кожен із спадкоємців за законом
повинен успадкувати наступні частини
об»єкту нерухомості: батьки
спадкодавця ОСОБА_10 - позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 по 1/12 частці кожний, а діти
спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -
по 1/9 частці кожний.

За поданими заявами спадкоємців про
одержання свідоцтв на спадкове майно
приватним нотаріусом ОСОБА_9 винесена
постанова від 04.11.2013 року про зупинення
провадження по спадковій справі і у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом та свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
було відмовлено у зв»язку з ненаданням
нотаріусу оригіналу
правовстановлюючого документу на
об»єкт нерухомості або його дублікату.

Після смерті ОСОБА_10 позивачами не було
знайдено оригіналу свідоцтва про право
власності від 30.05.2005 року на об»єкт
нерухомості.

Для отримання дублікату
правовстановлюючого документу ОСОБА_3
зверталася із відповідною заявою від
03.06.2013 року до Департаменту комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради, який є
правонаступником Головного управління
комунальної власності м. Києва. Проте
відповідач відмовив у видачі
дублікату свідоцтва про право
власності з посиланням на те, що
дублікат видається за зверненням
власника нерухомості і видача
дублікату свідоцтва на померлу особу
чинним законодавством не передбачено.

Через те що позивачі не можуть в
позасудовому порядку отримати
документи на підтвердження права
власності на об»єкт нерухомості і
відповідач позбавлений можливості
оформити та видати дублікат цього
свідоцтва вони змушені звернутися до
суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 січня 2014 року до участі у
справі було залучено у якості
співвідповідача Київську міську раду
та у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Реєстраційну службу
Головного управління юстиції в м.
Києві.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
та представник позивачів ОСОБА_14
підтримали позов та викладені у ньому
обставини.

Представник відповідача Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради Шумінська Ю.Ю. в судовому
засіданні просила відмовити у
задоволенні позову з підстав
викладених у письмових запереченнях,
посилаючись на те, що Департамент
комунальної власності м. Києва не є
належним відповідачем у даній справі,
оскільки до компетенції Департаменту
не належить питання визнання права
власності на об»єкти нерухомого майна,
жодним чином Департамент не порушував
прав позивачів та надавав належним
чином завірені копії другого
примірника оригіналу свідоцтва про
право власності серії ЯЯЯ № 479556 від
30.05.2005 року, запит на отримання
дублікату даного свідоцтва має бути
поданий виключно власником чи
уповноваженою ним особою, тому на ім»я
померлого ОСОБА_10 Департамент був
позбавлений можливості здійснити
видачу дублікату свідоцтва про право
власності (а.с. 37-40).

Представник відповідача Київської
міської Ради та представник третьої
особи Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в м. Києві в судове
засідання не з»явились, про дату, час та
місце розгляду справи відповідач та
третя особа були повідомлені належним
чином, про причини неявки
представників суд повідомлено не було.

Третя особа Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 суду подав заяву з
проханням розглянути справу у його
відсутності (а.с. 89).

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_3, яка
діє в своїх та в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
представника позивачів ОСОБА_14,
представника відповідачів
Департаменту комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради Шумінську Ю.Ю., дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу
України, спадкуванням є перехід прав та
обов`язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного
кодексу України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно свідоцтва про одруження, шлюб
між ОСОБА_10 та позивачкою ОСОБА_3 був
укладений 28 вересня 2001 року (а.с. 11). Від
шлюбу народились діти ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 (копія свідоцтв про
народження - а.с. 13-15).

Батьками ОСОБА_10 є позивачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (копія свідоцтва про народження
- а.с. 16).

Як вбачається із свідоцтва про смерть,
ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про право власності
від 30.05.2005 року виданого Головним
управлінням комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) ОСОБА_10 на
праві власності належать нежилі
приміщення з АДРЕСА_1 (а.с. 20). Дане
нерухоме майно зареєстроване на ім»я
ОСОБА_10 Комунальним підприємством
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна»
за реєстровим № 6238-п/5909-п, про що на
свідоцтві про право власності
зроблений реєстраційний напис від
04.10.2005 року (а.с. 20 зв.).

Також належність спадкодавцю права
власності на спірне нерухоме майно
підтверджується інформаційною
довідкою Комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна»
від 04.04.2013 року (а.с. 21).

Отже, нежилі приміщення АДРЕСА_1 були
придбані під час перебування позивачки
ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у шлюбі.

За нормою ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ст. 368 Цивільного кодексу
України, спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною

власністю. Майно, набуте подружжям за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За викладених обставин, нежилі
приміщення з АДРЕСА_1, є спільною
сумісною власністю ОСОБА_10 та
позивачки як подружжя, у зв»язку з чим
останній належить 12 частина даного
нерухомого майна.

Відповідно поданої заяви позивачки
ОСОБА_1 про прийняття спадщини за
законом від 17.12.2012 року приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_9 17 грудня 2012 року
була заведена спадкова справа № 6/2012 №
6/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11
року ОСОБА_10 (а.с. 90, 91).

Також заяви про прийняття спадщини
нотаріусу подавали позивачі ОСОБА_2 від
28.02.2013 р. та ОСОБА_3 в своїх та в
інтересах неповнолітніх дітей від
21.02.2013 р. (а.с. 103, 115, 119).

В подальшому позивачка ОСОБА_3 04.03.2013 р.
подала приватному нотаріусу КМНО
ОСОБА_9 заяву про відмову від своєї
частки у спадщині після смерті
чоловіка на користь своїх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка нотаріально
посвідчена (а.с. 121).

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину.

На ім»я позивачів приватним нотаріусом
ОСОБА_9 були видані свідоцтва про право
на спадщину за законом, а саме:
неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
- 19.12.2013 року; ОСОБА_1 - 23.12.2013 року та
ОСОБА_2 - 25.12.2013 р. (а.с. 126, 130, 135, 180, 184).

Приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 04.11.2013
року винесена постанова про зупинення
провадження по спадковій справі 6/2012 до
виявлення правовстановлюючого
документу або його дублікату на ім»я
спадкодавця ОСОБА_10 на спірне нерухоме
майно. Даною постановою приватним
нотаріусом відмовлено позивачам у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом та свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні у
зв»язку із відсутністю вказаного
документу на об»єкт нерухомості.

З пояснень позивачки ОСОБА_3 та
представника позивачів, після смерті
спадкодавця ОСОБА_10 позивачами не було
знайдено оригіналу свідоцтва про право
власності від 30.05.2005 року на спірне
нерухоме майно.

У зв»язку з цим ОСОБА_3 для отримання
дублікату правовстановлюючого
документу зверталася із відповідною
заявою від 03.06.2013 року до Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради, який є правонаступником
Головного управління комунальної
власності м. Києва. Проте відповідач
відмовив у видачі дублікату свідоцтва
про право власності з посиланням на те,
що дублікат видається за зверненням
власника нерухомості і видача
дублікату свідоцтва на померлу особу
чинним законодавством не передбачено
(а.с. 23).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
нотаріат», нотаріус або посадова
особа, яка вчиняє нотаріальні дії,
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,
якщо не подано відомості (інформацію)
та документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р.
за № 282/20595, видача свідоцтва про право
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №
7 визначено, що у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

За вищевикладених обставин та у зв»зку
із відмовою позивачки ОСОБА_3 від
прийняття спадщини на користь свої
дітей, кожен із спадкоємців померлого
ОСОБА_10 за законом має успадкувати
наступні частини об»єкту нерухомості:
батьки спадкодавця - позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по 1/12 частці кожний, а діти
спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -
по 1/9 частці кожний.

Разом з тим належним відповідачем,
згідно заявлених вимог, являється
Київська міська рада, як орган
місцевого самоврядування, тому в
частині вимог щодо зазначеного у
позові відповідача Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради слід відмовити, у зв»язку з чим
позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 15, 368, 1216, 1217, 1270, 1296, 1297
ЦК України, ст. ст. 60, 63 СК України, ст. 49
Закону України «Про нотаріат»,
постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, п. 4.15
глави 10 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р.
за № 282/20595, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в
своїх та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради, Київської міської Ради, треті
особи Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м. Києві про
визнання права власності на частку у
спільному майні подружжя та визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом
задовольнити частково.

Визнати, що частка ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року, та частка ОСОБА_3 у
праві спільної сумісної власності
подружжя на нежилі приміщення з
АДРЕСА_1, становлять по ? частині за
кожним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у
спільному майні подружжя, а саме на ?
частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на 1/9 частину нежилих
приміщень з АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10
року.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на 1/9 частину нежилих
приміщень з АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10
року.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 право
власності на 1/9 частину нежилих
приміщень з АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10
року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12
частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті сина ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12
частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті сина ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Л.М.Виниченко