Справа № 296/2680/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"03" червня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира у складі:

головуючого - судді Маслак В.П.,

при секретарі Щетініної Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом КП «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління»
Житомирської міської ради до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління» звернулося до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_1 258,20 грн.
завданої шкоди, мотивуючи позовні
вимоги тим, що 09.03.2012р. об 11 год. 00 хв.
ОСОБА_2, яка є працівником КП
«Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління», отримала тілесні
ушкодження внаслідок конфлікту зі
ОСОБА_1, зокрема, забій правої кисті,
забій правого колінного суглобу та
правої ступні, забій тім'яної ділянки
ліворуч. У зв'язку з отриманою травмою
ОСОБА_2 знаходилася на лікарняному з
10.03.2012р. по 16.03.2012р. і їй було виплачено
258,20 грн. по лікарняному листку.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіслав заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та не заперечив щодо ухвалення
заочного рішення.

Відповідачка в засідання суду не
з'явилася, судова повістка, направлена
на її адресу, повернена відділенням
поштового зв'язку з відміткою «за
закінченням строку зберігання».

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК
України, беручи до уваги наявні у
справі дані про права та
взаємовідносини сторін, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, постанови Корольовського
районного суду м.Житомира від 30.03.2013р. у
справі №3-892/12, 09.03.2012р. близько 11 год. 00
хв., на спільній кухні гуртожитку по
АДРЕСА_1 в м.Житомирі ОСОБА_1 брутально
лаялася на адресу гр.ОСОБА_2, чим
порушувала громадський порядок та
спокій.

Вказаною постановою суду ОСОБА_1
визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.173
КУпАП та застосовано до неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 51 грн.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 працює
на КП «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління».

26.03.2012р. позивачем складено акт №31 про
нещасний випадок невиробничого
характеру, в якому вказано, що 09.03.2012р.
об 11:30год. внаслідок конфлікту із
сусідкою ОСОБА_2 отримала побутові
травми.

Відповідно до листка непрацездатності
серії АВЧ №713450 ОСОБА_2 знаходилася на
лікарняному з 10.03.2012р. по 16.03.2012р. Згідно
довідки ЦМЛ №1 від 11.03.2012р. №102 ОСОБА_2
отримала забій правої кисті, забій
правого колінного суглобу та правої
ступні, забій м/т тім'яної ділянки
ліворуч.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем було сплачено за лікарняним
листом ОСОБА_2 258,20 грн.

09.01.2013р. позивач направив відповідачці
претензію №08/26 з вимогою відшкодувати
завдану шкоду в розмірі 258,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

За положеннями ст. 61 ч. 4 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009р. №14 "Про судове
рішення у цивільній справі" роз'яснено,
що відповідно до частини четвертої
статті 61 ЦПК при розгляді справи про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, що набрав
законної сили, або постанову суду у
справі про адміністративне
правопорушення, цей вирок або
постанова обов'язкові для суду лише з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Тому,
розглядаючи позов, який випливає з
кримінальної справи чи зі справи про
адміністративне правопорушення, суд не
вправі обговорювати вину відповідача,
а може вирішувати питання лише про
розмір відшкодування. Інші прийняті в
рамках кримінальної справи чи справи
про адміністративне правопорушення
постанови оцінюються судом згідно з
положеннями статті 212 ЦПК.

Як вже зазначалося, постановою
Корольовського районного суду
м.Житомира від 30.03.2013р. у справі №3-892/12
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.173
КУпАП та застосовано до неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 51 грн.

Стаття 173 КУпАП передбачає
відповідальність за вчинення особою
дрібного хуліганства, тобто
нецензурної лайки в громадських
місцях, образливе чіпляння до громадян
та інші подібні дії, що порушують
громадський порядок і спокій громадян.

Враховуючи те, що позивачем не надано
належних доказів на підтвердження
заподіяння позивачкою тілесних
ушкоджень ОСОБА_2, а також причинний
зв'язок між наявною шкодою і діями
відповідачки, суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1191, 1195 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88,
212-215, 226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
В. П. Маслак