Ухвала іменем україни18 червня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О.,
Мазур Л.М.,Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» в особі Херсонської
обласної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог - ОСОБА_5, про звернення стягнення
на предмет застави та стягнення
заборгованості, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль» в
особі Херсонської обласної дирекції
на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 18 листопада 2013
року, в с т а н о в и л а: У листопаді 2011
року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому з
подальшими доповненнями і уточненнями
остаточно просив стягнути із ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
від 16 травня 2006 року, розмір якої станом
на 29 січня 2013 року становить
41 373,62 дол. США, та звернути стягнення
на предмет застави за укладеним із
ОСОБА_3 договором від 18 травня 2006 року -
автомобіль марки ВМW Х5, 2006 року випуску,
який належить ОСОБА_4 (попередній
власник ОСОБА_5). В обґрунтування
позовних вимог позивач посилався на те,
що вказана заборгованість, яка
складається із заборгованості з
відсотків в сумі 5 373,62
дол. США і пені в сумі 36 000 дол. США
утворилася після стягнення кредитної
заборгованості станом на 26 вересня 2011
року, а відчуження предмета застави -
вказаного автомобіля здійснено
ОСОБА_3 всупереч вимогам закону і
умовам договору застави транспортного
засобу без його позивача, згоди.
Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 23 липня 2013 року позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 36 091,48 дол. США, що еквівалентно 288
479 грн 20 коп. та складається із:
заборгованості за відсотками - 5 373,62
дол. США, що еквівалентно 42 951 грн 34 коп;
пені за порушення строків повернення
кредиту та сплати відсотків в сумі
30 717,86 дол. США, що еквівалентно 245
527,85 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові
витрати у розмірі 2 884,79 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 18 листопада 2013
року, рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 23 липня 2013 року в
частині стягнення із ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пені за
кредитним договором змінено, зменшено
суму 30 717,86 дол. США, що
еквівалентно 245 527,85 грн, до 6 тис. дол.
США, що еквівалентно 47 958 грн, загальну
суму заборгованості із суми
36 091,48 дол. США, що еквівалентно 288 479
грн 20 коп., до 11373,62 дол.
США, що еквівалентно 90 909,34 грн. В
іншій оскаржуваній частині рішення
суду залишено без змін. У
касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» в особі Херсонської обласної
дирекції просить рішення апеляційного
суду Херсонської області від 18
листопада 2013 року змінити, посилаючись
на порушення цим судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга не
підлягає задоволенню на таких
підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
значення для справи. Пунктом 27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
за заявою відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Статтею 2 Закону України «Про
заставу» визначаються основні
положення про заставу. Відносини
застави, не передбачені цим Законом,
регулюються іншими актами
законодавства України. Частиною 1 ст. 20
Закону України «Про заставу»
визначено, що заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором. Частиною 6 ст. 20
Закону України «Про заставу»
встановлено, що звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду, на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
якщо інше не передбачено законом або
договором застави. Інше передбачено
Законом України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», чинним з 1 січня 2004 року, який
визначає правовий режим регулювання
обтяжень рухомого майна, встановлених
із метою забезпечення виконання
зобов'язань, а також правовий режим
виникнення, оприлюднення та реалізації
інших прав юридичних і фізичних осіб
стосовно рухомого майна. Прикінцевими
і перехідними положеннями Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
передбачено, що законодавчі та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом,
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Стаття 1
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
визначає правовий режим регулювання
обтяжень рухомого майна, встановлених
з метою забезпечення виконання
зобов'язань, а також правовий режим
виникнення, оприлюднення та реалізації
інших прав юридичних і фізичних осіб
стосовно рухомого майна. Судами
попередніх інстанцій встановлено, що
відповідно до кредитного договору №
014/24/839 від 16 травня 2006 року Акціонерний
поштово-пенсійний банк «Аваль»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», надав ОСОБА_3 споживчий
кредит в сумі 85 995,00 дол. США строком до 16
травня 2012 року зі сплатою
відсотків у розмірі 10,5% річних, з
цільовим призначенням - на придбання
автомобіля (а.с. 8). В забезпечення
виконання зобов'язання за вказаним
кредитним договором, між позивачем та
ОСОБА_3 15 травня 2006 року було укладено
договір застави майнових прав (а.с. 10). 18
травня 2006 року ОСОБА_3 передано в
заставу банку автомобіль марки ВМW Х5,
2006 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2,
об'єм двигуна 2993 куб. см. D,
реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво
про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3, видане
Херсонським МРЕВ ДАІ 18.05.2006р. (а.с. 12)
Крім того, як встановлено судом,
заставний автомобіль марки BMW Х5, 2006
року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, об'єм
двигуна 2993 куб. см. D, реєстраційний
номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
ТЗ НОМЕР_3 був відповідачем відчужений
без згоди банку і станом на день
розгляду справи належить ОСОБА_4 з 13
листопада 2012 року (а.с. 178). Рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 10 листопада 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 14 травня 2012 року, стягнуто із ОСОБА_3
на користь Банку заборгованість за
кредитним договором, що утворилася
станом на 26 листопада 2011
року, в сумі 46 225,86 дол. США;
заборгованість за кредитом 38 356,77 дол.
США; заборгованість по відсоткам
2 705,78 дол. США; пеня за
порушення строків сплати кредиту
3 271,45 дол. США; пеня за
прострочення сплати відсотків
1 891,86 дол. США (а.с. 109-110,111-113/).
Судом також встановлено, що станом на
29.01.2013 року борг ОСОБА_3 за
відсотками по кредитному договору
становить 5 373,62 дол.
США, що еквівалентно 42 951 грн 34 коп. За
порушення строків повернення
кредитної заборгованості, відсотків за
користування кредитом ОСОБА_3 згідно п.
9.1 кредитного договору нараховано пеню
із розрахунку 0,5% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення в загальному розмірі 36
091,48 дол. США, що еквівалентно 288 479 грн 20
коп. Заявляючи вимоги про звернення
стягнення на предмет застави, позивач
просив за рахунок заставленого
автомобіля задовольнити вимоги в
загальному розмірі 41 373,62 дол. США в тому
числі 5 373,62 дол. США заборгованості по
відсоткам і 36 091,48 дол. США. Заперечуючи
проти заявлених вимог ОСОБА_3 звертався
із заявою про зменшення розміру
неустойки у зв'язку із значним
перевищенням розміру збитків та з
урахуванням розміру виплаченого
кредиту та інших платежів (а.с. 104).
Встановивши такі обставини
апеляційний суд прийшов до правильного
висновку про наявність правових
підстав для зменшення неустойки і
обґрунтовано зменшив її до 6000 дол. США,
а загальну суму заборгованості до 11373,62
дол. США, що еквівалентно 90 909,34 грн,
скасувавши в цій частині рішення
місцевого суду. Оскільки за рахунок
заставленого автомобіля банк просив
задовольнити лише боргові зобов'язання
по простроченим відсоткам
5 373,62 дол. США та пені, які виникли після
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 листопада 2011року, то
апеляційний суд прийшов до правильного
висновку, що вимоги про звернення
стягнення на автомобіль вартістю 510 906,04
грн. для погашення боргу в розмірі
11373,62 дол. США, що еквівалентно 90 909,34
грн. є неспівмірним, і з огляду на ці
обставини обґрунтовано скасував
рішення місцевого суду в цій частині та
ухвалив нове про відмову у цій частині
позову. Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду. Посилання у скарзі на наявність
інших невиконаних боржником
зобов'язань є безпідставним, оскільки
позивач у місцевому суді просив за
рахунок заставленого майна погасити
боргові зобов'язання ОСОБА_3 в розмірі 5
373,62 дол. США прострочених платежів по
відсоткам і 36 091,48 дол. США
пені ( а.с.2-6, 196-200). Вимог про звернення
стягнення на предмет застави в рахунок
погашення інших боргових зобов'язань
банк у місцевому суді не заявляв.
Рішення апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції у не скасованій
частині постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається. Керуючись ст. ст. 336, 337, 345
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах у х в а л и л а:Касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Райффайзен Банк
Аваль» відхилити. Рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 18 листопада 2013 року і
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 23 липня 2013 року в не
скасованій частині залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Макарчук М.А. Судді:

Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Нагорняк В.А

Писана Т.О.