АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6139/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі
Сливка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 5 березня 2014 року про відмову у
відкритті провадження у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
до ОСОБА_2 про стягнення надміру
виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 05.03.2014 відмовлено у відкритті
провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач просить
ухвалу скасувати, а справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
висновок суду про те, що даний позов не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства не ґрунтується
на вимогах процесуального закону.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернувся до суд з
даним позовом на виконання наданих
законом владних повноважень, а тому
вказаний спір є публічно-правовим і
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

З вказаним висновком суду колегія
суддів погодитись не може, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
28.02.2014 Управління ПФУ в Оболонському
районі м. Києва звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
надміру виплаченої пенсії, мотивуючи
заявлені вимоги тим, що в Управлінні
ПФУ в Оболонському районі м. Києва на
пенсійному обліку перебував та
отримував пенсію ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті,
починаючи з 01.10.2007 по 28.08.2008 виникла
переплата пенсії у зв'язку з тим, що
пенсія отримувалась по платіжній
картці, яку позивач продовжував
виплачувати за відсутності відомостей
про смерть ОСОБА_3 Пенсійні виплати
знімались з карткового рахунку
відповідачем ОСОБА_2, що не
заперечується останньою, а тому, на
підставі ст. 1212 ЦК України, відповідач
зобов'язаний повернути кошти набуті
без достатньої правової підстави.

Обґрунтовуючи висновок про те, що даний
спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, суд
першої інстанції виходив з вимог п. 5 ч. 2
ст. 17 КАС України (юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України), ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 103 Закону
України «Про пенсійне страхування»,
якими зокрема передбачено можливість
стягнення надміру виплачених сум
пенсій пенсіонерові внаслідок
зловживань з боку пенсіонера (подання
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сім'ї
тощо).

Разом з цим, в даному випадку відсутні
публічно-правові відносини, оскільки
позов заявлений не до пенсіонера, з
яким виникли правовідносини
Управління ПФУ у Оболонському районі м.
Києва і полягали у сплаті останньому
належних сум пенсій, а до іншої особи,
яка, на думку позивача, набула і
використала пенсійні кошти без
достатньої правової підстави, а тому
зобов'язана повернути кошти, у
відповідності з вимогами ст. 1212 ЦК
України.

Тобто, з огляду на зміст і правові
підстави заявлених вимог, а також
враховуючи відсутність
публічно-правових відносин між
позивачем, як суб'єктом владних
повноважень, і відповідачем, якому
безпосередньо не виплачувалась пенсія,
колегія суддів приходить до висновку,
що даний спір підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового та передчасного
висновку про те, що дана заява підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, а отже доводи апеляційної
скарги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню в частині скасування
оскаржуваної ухвали.

Разом з цим, не підлягають задоволенню
вимоги апеляційної скарги щодо
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
оскільки такі вимоги не ґрунтуються на
вимогах процесуального закону.

Так, відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Отже, ухвала суду підлягає скасуванню з
передачею питання відкриття
провадження у справі на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва -
задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 5 березня 2014 року про відмову
у відкритті провадження у справі -
скасувати, а питання відкриття
провадження у справі передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді