Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді
Майданнікова О.І.

при секретарі
Гуревич О.А.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

представників третьої особи
Харченко О.А., Білейчук К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та
піклування Пролетарської районної у м.
Донецьку ради, про позбавлення
батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2014 року представник позивача
ОСОБА_2, яка діє на підставі договору
про надання юридичних послуг, в
інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою про позбавлення
батьківських прав до відповідачки
ОСОБА_3, вказавши, що 13.05.2011 року
рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецьку було розірвано шлюб
між позивачем та відповідачем. Від
цього шлюбу сторони мають спільну
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу донька
залишилася мешкати з позивачем з 2008
року, а відповідачка мешкає окремо.
Донька з часу розірвання шлюбу
знаходиться повністю на утриманні
позивача, відповідачка добровільно не
надає матеріальної допомоги на
утримання доньки, не займається її
вихованням.

На даний момент позивач працює у ТОВ
«Вектор» директором та має щомісячний
прибуток у розмірі 10 000,00 грн.

14.02.2012 року між позивачем та ОСОБА_8
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва був зареєстрований
шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_3, від другого шлюбу у
позивача народився син - ОСОБА_9

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 20.03.2013 року з ОСОБА_3
на користь позивача було стягнуто
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку ( доходу) щомісячно на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_7

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька місцем проживання
дитини ОСОБА_7 було визначене місце
мешкання позивача, а саме: АДРЕСА_1.

За час мешкання доньки з позивачем,
відповідач ніякого зв'язку з ними не
підтримувала, та участі у вихованні
доньки не приймає, що перестало
забезпечувати сімейне виховання та
суперечить інтересам дитини.

Мати не виконує батьківські обов'язки
щодо виховання та матеріального
забезпечення дитини, не створює умов
для його фізичного та інтелектуального
розвитку, не забезпечує дитину
матеріально і не бажає приймати участь
у цього вихованні. Відповідач не
створює належних умов для проживання
та виховання дитини, які необхідні для
нормального розвитку дитини, також не
створює належних умов для фізичного і
психологічного розвитку дитини, не
виявляє батьківської уваги і турботи
про доньку.

Відповідачка не виконує рішення суду
про стягнення з неї аліментів на
утримання неповнолітньої доньки.
Станом на теперішній час
заборгованість за аліментами складає
понад 12 000,00 грн.

У березні 2014 року позивач звернувся до
правоохоронних органів та відділу ДВС
з питанням про стягнення
заборгованості по аліментам та про
притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за ст.164 КК України.

Позивач просить позбавити
батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у відношенні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, додавши заяву з проханням
розглядати справі за його відсутністю
за участю представника, позовну заяву
підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі
договору про надання

юридичних послуг, підтримала позовні
вимоги та просили їх задовольнити у
повному обсязі, при цьому надала
пояснення аналогічні тим, що викладені
в позовній заяві та додала, що з 01.03.2013
року дитини мешкає у АДРЕСА_2 з батьками
позивача, так як була не стабільна
ситуація у м. Києві. На протязі останніх
років відповідачку неоднаразово
кликала у гості до дитини, однак
відповідачка не приїжджала.

Відповідач ОСОБА_3 та представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнали
позов у повному обсязі, заперечували
проти його задоволення, надали
письмові заперечення (а.с.72-85) та
пояснили, що дитини постійно мешкає
разом із бабусею та дідусем.
Матеріальну підтримку дитині не надає
у зв'язку з тим, що вже рік ні де працює.
Офіційно працювала лише у листопаді 2013
року, у центрі зайнятості на обліку не
перебуває. Донька не мешкає разом з нею,
оскільки, позивач забрав її до своїх
батьків, коли вона пішла до 1 класу. Їй
ніхто не забороняв спілкуватися з
дитиною, однак вона не ходила до дитини
додому у м. Моспине. З моменту подачі
позову дитини приїжджала до неї у
гості, вони спілкувалися з дитиною.
Вона має бажання спілкуватися з
донькою. Останній раз вона давала
доньці гроші 1,5-2 року тому у сумі 200
доларів США. Вона ніколи не кликала
доньку до себе. Пояснила також, що має 2
вищі освіти юридичну та економічну
освіту. ВДВС Пролетарського РУЮ м.
Донецька вона не повідомляла про те, що
працювала, аліменти не сплачувала. Вона
має вільний час, однак не приділяє його
доньці, хоча знаходить час для своїх
друзів. Вона вживає спиртні напої з
друзями, однак дуже рідко. У її квартирі
не має особистих речей доньки. За
місцем її проживання є вільна кімната,
однак її вона не облаштовувала під
дитячу кімнату. Живе вона за рахунок
своїх батьків, і постійно шукає роботу,
однак не знаходить. З класним
керівником її доньки вона не знайома.
Останній раз бачила доньку у травні 2014
році на "останньому дзвінку" у школі,
однак не підходила до дитини, так як не
хотіла психологічно травмувати
останню.

Представники третьої особи -
Органу опіки та піклування
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради Харченко О.А., Білейчук К.І., які
діють на підставі довіреності, в
судовому засіданні, надавши висновок,
просили з урахуванням інтересів дитини
задовольнити позов.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків, а також
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

В принципі № 6 Декларації прав дитини,
яка проголошена Генеральною Асамблеєю
20 листопада 1959 року, записано: «Дитина,
якщо це можливо, повинна рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в атмосфері любові і
матеріального забезпечення».

У відповідності зі п.2 ч.1 ст. 164
Сімейного кодексу України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання свої
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03. 2007
року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише
щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3
(а.с. 10) батьками малолітньої дитини -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони по
справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4
(а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8
зареєстрували шлюб 14.02.2012 року у
Центральному відділі державної
реєстрації шлюбів міста Києва з
державним Центром розвитку сім'ї про
що зроблено відповідний актовий запис
№ 157.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_5 (а.с.11) ОСОБА_1 є
батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 20.03.2013 року з ОСОБА_3
на користь позивача було стягнуто
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_7 (а.с.13-14).

Малолітня ОСОБА_7 навчається в
Донецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 151 ДМР
Донецької області (а. с. 15), при цьому з
психолого-педагогічної характеристики
вбачається, що мати дитини не приймає
участі у її вихованні та вихованням
займається лише батько, бабуся та
дідусь. Дитина мешкає разом з батьком -
ОСОБА_1, бабусею - ОСОБА_11 та дідусем -
ОСОБА_12 Мати - ОСОБА_3 мешкає окремо, за
час навчання дитини у школу ні разу не
приходила, успіхами дитини у навчанні
та вихованні дитини не цікавилася.

Позивач ОСОБА_1 на обліку у психо- та
невродиспансері не перебуває (а.с. 16,17),
має постійне місце мешкання (а.с. 18),
офіційно працевлаштован у ТОВ «Група
компаній «Вектор» на посаді директора
(а.с.21).

З акту обстеження житлово-побутових
умов проживання від 01.04.2014 року (а. с. 60)
вбачається, що відповідач ОСОБА_3
мешкає у квартирі мешкає разом з
ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3, у вказаній
квартирі задовільні умови.

Відповідно до громадської
характеристики ОСОБА_3 мешкає за
адресою: АДРЕСА_3, разом із братом
чоловіка та його цивільною дружиною.
Сусіди характеризують її позитивно, на
теперішній час не працює та не
одноразово була помічена за вживанням
алкогольних напоїв (а.с.57).

З акту обстеження житлово-побутових
умов проживання від 02.04.2014 року (а. с. 56)
вбачається, що малолітня ОСОБА_7 мешкає
разом з бабусею ОСОБА_11 та дідусем
ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2, у
вказаному будинку є всі сприятливі
умови для розвитку дитини.

Те, що відповідачка ОСОБА_3
самоусунулась від виховання
малолітньої доньки ОСОБА_7, а також те,
що вихованням та утриманням дитини в
повному обсязі займається позивач в
судовому засіданні підтвердили свідки.

Свідок ОСОБА_12, який є братом позивача,
в судовому засіданні також пояснив, що
з січня 2014 року він почав жити разом із
дружиною в одній квартирі з
відповідачкою, яка не працює, випиває
алкоголь по 2-3 рази на тижні, та водить
до дому різних чоловіків. Коли у травні
2014 року батьки позивача привозили до
нього ОСОБА_7, відповідачка з нею навіть
не привіталась та не схотіла
спілкуватись. Відповідачка має вільний
час, однак не приділяє його дитині.

Свідок ОСОБА_12, який є батьком позивача,
у судовому засіданні також пояснив, що
позивач розірвав шлюб з відповідачкою
та забрав дитину, оскільки остання
вживає алкогольні напої. Відповідача
взагалі не піклується про дитину.
Позивач переїхав з дитиною коли вона
пішла у перший клас, після чого
відповідачка майже її не бачила.
Батьки позивача одного разу приїжджали
на місцем мешкання відповідачки, однак
вона не захотіла спілкуватися з
дитиною. Останній раз вони бачились у
травні 2014 року на випускному доньки,
однак знову не спілкувались.
Матеріально дитину утримує лише
позивач. Вони ніколи не забороняли
відповідачці спілкуватися з дитиною,
вони робили все щоб зберегти родину,
однак у відповідачки не було
відповідного бажання.

Свідок ОСОБА_11, яка є матір'ю позивача, у
судовому засіданні підтвердила, що
після того, як відповідачка почала
вживати алкогольні напої їх шлюб було
зруйновано. Дитина з 8-мі місяців майже
постійно була у неї. З 12 грудня 2010 року
дитина зі своєї згоди мешкає разом із
нею. У 2007-2008 році відповідачка почала
дуже сильно випивати, тому позивач
забрав дитини у матері. До кінця 2010
року відповідачка приїжджала до
дитини, дзвонила. Однак дитині довелось
змінити номер, оскільки мати постійно
телефонувала у стані алкогольного
оп'яніння. У п'яному стані мати
знущалась над дитиною, тому дитина не
бажає з нею спілкуватися.

Малолітня донька відповідачки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в судовому засіданні
пояснила, що з 2010 року мешкає разом з
бабусею та дідусем та батьком, який
часто буває у відрядженнях. Коли вона
навчалась у 1 класі, то сама висловила
бажання переїхати з батьком від
відповідачки, так як остання постійно
випивала та сварилася з її батьком. З
відповідачкою не спілкується десь з
початку 2012 року. Оскільки остання
постійно вживала алкогольні напої та
дзвонила їй у стані алкогольного
сп'яніння, тому вона була вимушена
змінити свій номер телефону.
Відповідачка не цікавиться її життям,
успіхами у школі, не допомагає їй
матеріально та не займається
вихованням. Були випадки, коли
відповідачка її губила. З
відповідачкою взагалі не бажає
спілкуватися та боїться її. Нова
дружина її батька спілкується з нею
дуже добре, цікавиться її життям, дарує
подарунки тощо.

До показань свідка ОСОБА_14, який є
батьком відповідачки, суд відноситься
критично, так як останній під час
допиту неодноразово змінював свої
покази щодо місць та часу зустрічів,
відпочинку відповідачки з дитиною та
надання нею матеріальної допомоги
дитині, та спростовуються іншими
доказами у справі.

Суд критично відноситься до сімейних
фото відповідачки та її батьків з
донькою, як до доказів того, що
відповідачка не втратила зв'язок з
дитиною та постійно з нею спілкується
(а.с. 82-83,87). Так, лише одне фото має
зазначену дату - 07.02.2012 (а.с.82). Дитина -
ОСОБА_7, оглянувши зазначені фото,
зазначила, що вони зроблені дуже давно,
що їм як мінімум декілька років.

Орган опіки та піклування
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради надав висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, так як вона не виконує
своїх батьківських обов'язків,
емоційний зв'язок дитини до неї
втрачено (а. с. 54).

В судовому засіданні представник
позивача зазначили, а відповідачка не
заперечувала, що у червні 2014 року
відповідачку було засуджено за ч.1 ст.164
КК України, яка передбачає
відповідальність за

невиконання рішення суду щодо сплати
аліментів, однак на момент розгляду
зазначено цивільної справи вирок не
набирав законної сили. Сторони не
заперечували, що лише у 12 травня 2014
відповідачка сплатила аліменти у сумі
210 грн., що підтверджується відповідною
квитанцією про електронний переказ
(а.с.88).

Таким чином вказані докази свідчать
про те, що відповідачка не виконує
своїх батьківських обов'язків щодо
малолітньої дитини ОСОБА_7, до її долі
відноситься байдуже, не працює, хоча з
її слів має дві вищи освіти,
матеріально дитину не утримує, не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не виявляє інтересу
до її внутрішнього світу. Поведінки
відповідачки в побуті негативно
позначається на стані розвитку дитини,
так як в присутності малолітньої
дитини вона пиячить. Емоційний зв'язок
дитини з відповідачкою втрачено.

Наведені обставини в повної мірі
спростовують ствердження відповідачки
про те, що вона на теперішній час є
сумлінною матір'ю своєї доньки, тому
вказані пояснення відповідачки судом
до уваги не беруться, так як ніякими
об'єктивними доказами не
підтверджуються.

Суд приймаючи до уваги, що
позбавлення батьківських прав, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, приходить до висновку,
що в судовому засіданні встановлено
факт ухилення відповідачки від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню малолітньої
доньки - ОСОБА_7, тому відповідачка у
відношенні малолітньої доньки
підлягає позбавленню батьківських
прав.

На підставі вищевикладеного, п.1 ч.1 ст.164
СК України, п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03. 2007
року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», керуючись ст. ст. 5,
6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
орган опіки та піклування
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради, про позбавлення батьківських
прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, батьківських прав у відношенні
малолітньої доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, народженої в м. Донецьку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_3, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ІПН НОМЕР_2, судові витрати в розмірі 243
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

О.І. Майданніков