РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса
Сальнік Олени Юріївни, територіальної
громади м.Бердянська в особі
Бердянської міської ради про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказує, що на підставі рішення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради депутатів від 10.06.1965р. №321
матері позивача ОСОБА_3 була виділена
земельна ділянка розміром 487 кв.м. під
будівництво індивідуального житлового
будинку по АДРЕСА_1. Актом №310 від
20.09.1966р. було визначено межі вказаної
земельної ділянки. 17.04.1967р. начальником
ГАСК м.Бердянська був виданий дозвіл
№37 на будівництво жилого будинку за
вказаною адресою. 18.05.1967р. між ОСОБА_3 та
Бердянським міським виконавчим
комітетом був укладений договір про
виділення в безстрокове користування
земельної ділянки під будівництво
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності. 14.08.1978р. та
09.10.1991р. за результатами технічної
інвентаризації Бердянським БТІ було
складено та видано технічні паспорти
на жилий будинок за вказаною адресою.
24.03.1974р. ОСОБА_3 зареєструвала шлюб,
після якого взяла прізвище чоловіка -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_3 померла.
Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді вказаного жилого будинку. Все
своє майно ОСОБА_3 заповіла позивачу.
Позивач своєчасно звернувся до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини та йому було відмовлено у
вчинення нотаріальний дій на підставі,
оскільки, як з'ясувалося, право
власності спадкодавця на вказаний
будинок не зареєстровано в БТІ. Тому
позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати за ним право
власності на вказаний будинок в
порядку спадкування за заповітом, а
також визнати за ним право
користування земельною ділянкою, на
якій розташований вказаний жилий
будинок.

До судового засідання позивач ОСОБА_1
надав до суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач - державний нотаріус
Сальнік О.Ю. надіслала до суду заяву з
проханням розглянути справу без її
участі.

Відповідач - територіальна громада
м.Бердянська в особі Бердянської
міської ради до судового засідання
свого представника не направила,
надіслала до суду заяву з проханням
розглянути справу без участі його
представника, проти позову
заперечувала, оскільки спадкодавець не
набув право власності на спірний
будинок в установленому законом
порядку, тому цей будинок не входить до
складу спадкового майна.

Вивчивши матеріали справи, суд
доходить висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
на підставі наступного.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Згідно заповіту від 28.08.2007р., ОСОБА_3
заповіла все своє майно позивачу
ОСОБА_1

Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян, після
реєстрації шлюбу ОСОБА_3 взяла прізвище
чоловіка - ОСОБА_3.

Суд також вважає встановленим та
доведеним наданими доказами, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради депутатів від
10.06.1965р. №321 матері позивача ОСОБА_3 була
виділена земельна ділянка розміром 487
кв.м. під будівництво індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_1. Актом №310
від 20.09.1966р. було визначено межі
вказаної земельної ділянки. 17.04.1967р.
начальником ГАСК м.Бердянська був
виданий дозвіл №37 на будівництво
жилого будинку за вказаною адресою.
18.05.1967р. між ОСОБА_3 та Бердянським
міським виконавчим комітетом був
укладений договір про виділення в
безстрокове користування земельної
ділянки під будівництво
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності. 14.08.1978р. та
09.10.1991р. за результатами технічної
інвентаризації Бердянським БТІ було
складено та видано технічні паспорти
на жилий будинок за вказаною адресою,
при цьому у технічному паспорті станом
на 09.10.1991р. в якості власника вказаного
будинку зазначена ОСОБА_3.

В той же час, згідно довідки КПТІ
Бердянської міської ради, згідно
матеріалів інвентаризаційної
(реєстраційної) справи, право власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1 не
зареєстровано, у зв'язку з чим
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 26.07.2013р. державним
нотаріусом Сальнік О.Ю. було відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на вказаний
жилий будинок.

Таким чином є встановленим та
доведеним, що позивач ОСОБА_1 є дійсно
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3, у встановлений законом строк
звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, однак отримати
свідоцтво на право на спадщину на жилий
будинок АДРЕСА_1 не зміг, оскільки право
власності спадкодавця на це майно не
пройшло державної реєстрації.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

В даному випадку суд вважає
встановленим та доведеним, що
спадкодавець набув право власності на
спірний будинок у спосіб, який не
суперечить діючому на той час
законодавству, це право ніким не
оспорюється, тобто до своєї смерті
ОСОБА_3 була фактичним власником цього
будинку.

Крім того, Цивільний Кодекс УРСР 1963р.,
що діяв на момент будівництва
вказаного будинку, на відміну від ЦК
України 2004р., не пов'язував виникнення
права власності на житловий будинок з
моментом його державної реєстрації.
Тобто, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31.01.1966р. така
реєстрація була передбачена, але її
здійснення не було пов'язано з набуттям
права власності на будинок.

За таких обставин суд доходить
висновку, що відсутність державної
реєстрації права власності
спадкодавця на вказане нерухоме майно
не є перешкодою для прийняття цього
майна у спадок його спадкоємцями.

В той же час позовні вимоги в частині
визнання за позивачем права
користування земельною ділянкою, на
якій розташований спірний будинок,
задоволенню не підлягають, оскільки
право користування майном на входить
до предмету спадкування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.,
паспорт НОМЕР_4, виданий Бердянським МВ
УМВС України в Запорізькій області
06.05.1997р., ІІН НОМЕР_2) право власності на
жилий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1р.

В задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький