У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Ткачука О.С., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агентство по збору боргів» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агентство по збору
боргів» на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 11 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агентство по збору
боргів» (далі - ТОВ «Агентство по збору
боргів») звернулося до суду із
указаним позовом про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором, укладеним 18
жовтня 2007 року між ТОВ «Банк Ренесанс
Кредит» та ОСОБА_4 , у сумі 41 466,10 грн,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем умов вищезазначеного
договору.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11 листопада 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року, у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«Агентство по збору боргів» просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 11
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 31
березня 2014 року, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 11 листопада 2013 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 31
березня 2014 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, правильно застосувавши
положення ст. ст. 512, 517 ЦК України,
виходив з того, що позивач, який є новим
кредитором у зобов'язанні, на підставі
договору уступки права вимоги від 12
липня 2011 року, не надав відповідачу, як
позичальнику, в порядку визначеному
зазначеним договором докази переходу
до нього, як нового кредитора прав у
зобов'язанні та своєчасно не повідомив
позичальника про відступку права
вимоги перед новим кредитором.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агентство
по збору боргів» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 11 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Кафідова

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук