У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» в особі
представника за довіреністю ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 19 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 24 квітня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Приморського районного суду
Запорізької області від 19 грудня
2013 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 24 квітня 2014 року апеляційну
скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено,
рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 19 грудня 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - ОСОБА_2, посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
врахувавши висновок судової
почеркознавчої експертизи вирішили
спір в межах заявлених вимог на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» в особі представника
за довіреністю ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду
Запорізької області від 19 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 24 квітня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур