ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ Справа
№ 636/1734/14-ц

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ Провадження №
2/636/1018/14

23 червня 2014 року Чугуївський міський
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Бондар С.Б., за
участю секретаря судового засідання -
Безпалової Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Чугуївського міського
суду Харківської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
навчання,

в с
т а н о в и в:

08 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з зазначеною позовною заявою,
яку уточнено окремою заявою 23 червня 2014
року та просить стягнути зі свого
батька - ОСОБА_2 аліменти на її
утримання, посилаючись на те, що на
даний час вона продовжує навчання на
другому курсі фельдшерського
відділення Комунального закладу
охорони здоров'я Ізюмського медичного
коледжу: з 01 вересня 2013 року по 30 червня
2016 року на денній формі навчання за
контрактом, стипендію не одержує.
Відповідно до Договору про підготовку
молодшого медичного спеціаліста І
рівня акредитації КЗОЗ Ізюмським
медичним коледжем від 12 серпня 2013 року,
загальна вартість освітньої послуги
становить 22 000, 00 грн. Позивач у позові
зазначає, що із продовженням навчання
потребує матеріальної допомоги у
зв'язку із збільшенням витрат на
навчання, зокрема через витрати на
дорогі посібники, необхідні для
навчання, купівлю одягу та взуття,
витрати на харчування, сплату за
проїзд. Через велику завантаженість та
жорсткий графік навчання вона
позбавлена можливості самостійно
заробляти собі на життя. Самостійних
доходів, які дозволили би забезпечити
її матеріальні потреби, не отримує,
тому потребує матеріальної допомоги з
боку відповідача. Потреба в додаткових
коштах об'єктивно доводиться
віддаленістю навчального закладу від
її постійного місця проживання та
необхідністю у зв'язку з цим нести
додаткові витрати на переїзд, крім
того, існують витрати на придбання
підручників, одягу, предметів
особистої гігієни. Відповідач, як
батько, згідно діючого законодавства,
зобов'язаний утримувати свою
повнолітню дитину до закінчення
навчання, але своїх обов'язків по
утриманню в добровільному порядку не
виконує. З зазначених підстав
позивачка просить стягнути з
відповідача аліменти на її утримання у
твердій грошовій сумі у розмірі 300
гривень щомісяця, починаючи з дня її
звернення з позовом до суду та до
закінчення мною учбового закладу, але
не довше ніж до досягнення 23-річного
віку.

У судове засідання від сторін надійшли
заяви про розгляд справи за їх
відсутністю, позивач підтримав вимоги,
викладені в позовній заяві, відповідач
уточнені позовні вимоги визнав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Ці процесуальні дії
відповідачу роз'яснені.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені таки факти та
відповідні їм правовідносини.
Перевіривши письмові докази по справі,
суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, не
заперечується сторонами, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, і
подовжує навчання на другому курсі
фельдшерського відділення
Комунального закладу охорони здоров'я
Ізюмського медичного коледжу з 01
вересня 2013 року по 30 червня 2016 року на
денній формі навчання за контрактом,
стипендію не одержує, що
підтверджується довідкою від 02 квітня
2014 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

На підставі вимог ст. 199 СК України, якщо
повнолітні донька чи син продовжують
навчання і у зв'язку із цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати таку
допомогу. Право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання. На підставі вимог ч. 1 ст. 200 СК
України, суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дітей з урахуванням
обставин, зазначених у ст. 182 цього
Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних дружини, батьків, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1
навчається на стаціонарній формі
навчання у навчальному закладі, не має
ніякого джерела доходів, знаходиться
на утриманні матері, у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги,
відповідач не є інвалідом, знаходиться
у працездатному віці, отримує
заробітну плату, тому зобов'язаний
утримувати свою повнолітню доньку до
закінчення нею навчання.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності. Відповідачем заперечень до
позову не надано.

Враховуючи викладене вище, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, як такий, що
знайшов своє підтвердження в ході
судового засідання. Визнання
відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб. Відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача
підлягають стягненню судовий збір в
дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174 ч. 4, 197, 209, 212,
214, 215, 367 ч.1 п.1 ЦПК України,
ст. ст. 182, 183, 198-200 СК України, п. 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш
И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Чугуєва, Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання у
твердій грошовій сумі у розмірі 300
(триста) гривень щомісяця, починаючи з 08
травня 2014 року по 30 червня 2016 року - до
закінчення нею учбового закладу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в сумі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає виконанню
негайно.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
отримання копії рішення апеляційної
скарги.

Суддя:

С.Б. Бондар