АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2103367/13-Ц
Провадження №22-ц/774/1335/К/14
суддя Чайкіна О.В.
Категорія - 26 ( І )
Суддя-доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Митрофанової Л.В.,
Савіної Г.О.

при секретарі - Абрамян Н.Л.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Північний гірничо-збагачувальний
комбінат» на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 25
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3;

Представник Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» -
Луньов Роман Веніамінович.

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» (далі
ПАТ «Півн ГЗК»), Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
про стягнення моральної шкоди,
посилаючись на те, що з 02.02.1979 року по
21.10.1991 рік,з 26.10.1998 року по 24.06.2008 рік її
чоловік ОСОБА_5 працював напосаді
машиніста екскаваторі в
Першотравневому кар'єрі.

Висновком МСЕК в 2009 року йому було
встановлено 100 % втрати професійної
працезхдатності з яких: 20% по
вібраційній хворобі і 80% пиловий
бронхітта визнано інвалідом ІІ групи .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до протоколу
патологоанатомічного дослідження № 7
встановлено причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням.

У зв'язку із цим піфсля уточнення
позовних вимог зазначивши в позовній
заяві відповідачем ПАТ «ПівнГЗК»,
просила суд на підставі ст. ст. 1167, 1168
ЦК України стягнути з відповідача
моральну шкоду, завдану смертю члена
сім'ї, яка настала внаслідок
професійного захворювання з вини
підприємства, її на користь у розмірі
200 000 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 березня 2014 року
позовні вимоги позивача до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
залишено без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 березня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Північний ГЗК» на
користь ОСОБА_2 65 000 грн. моральну шкоду
завдану смертю чоловіка без урахування
податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «Північний ГЗК « на
користь держави судовий збір в сумі 114,
70 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПівнГЗК»
ставить питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення про
відмову позивачу в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, позивачем не надано доказів
заподіяння їй моральної шкоди судом не
взято до уваги, що при укладанні
трудового договору відповідач
попереджував ОСОБА_5 про шкідливість
технологічного процесу, а тому його
дружина не могла цього не знати, з чого
вбачається, що вона свідомо допускала
настання наслідків для здоров'я свого
чоловіка.

Потерпілий ОСОБА_5 при реалізації свого
права на вільно обрану ним працю
розумів значення своїх дій та керував
ними, а тому не міг не знати про
ймовірність порушення здоров'я в
результаті несприятливого впливу
професійних факторів.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача просить
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог,
апеляційної скарги і заперечень на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що ОСОБА_5 чоловік
позивача ОСОБА_2 (а.с. 7), з 02.02.1979 року по
21.10.1991 року, з 26.10.1998 року по 24.06.2008 року
працював в Першотравневому кар'єрі ПАТ
«Півн ГЗК» машиністом екскаватора та
отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК в 2009 року йому було
встановлено 100 % втрати професійної
працезхдатності з яких: 20% по
вібраційній хворобі і 80% пиловий
бронхітта визнано інвалідом ІІ групи.

Відповідно до інформаційної довідки
про умови праці ОСОБА_5 № 2/2 - 2866 від
09.09.2008 року на підприємстві Відповідача
встановлено перевищення в декілька
разів гранично-допустимих параметрів
праці, зокрема: запиленості повітря
робочої зони - пил з вмістом кремнію
діоксину від 10 до 70% в концентрації 4.2 -
4.8 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 (а.с.14-16).

Згідно з пункту 17 Акту розслідування
хронічного професійного захворювання
за № 1 від 24.12.2008 року (форма П-4),
причиною отримання ОСОБА_5
профзахворювань слугувала робота в
умовах перевищення шкідливих
показників в декілька разів. В пункті 19
Акту винними особами в заподіянні
шкоди здоров'ю ОСОБА_5 визначено
керівництво Першотравневого кар'єру
ПАТ "Північний ГЗК", які допустили
порушення ст. 153 КЗпП та ст.. 13 ЗУ "Про
охорону праці" (а.с.18-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 30).
Відповідно до протоколу
патологоанатомічного дослідження
померлого ОСОБА_5 №7 від 07.02.2009р.,
основною причиною його смерті
визначено рак правої легені (а.с. 28-29).

Відповідно до довідки КП «Обласного
центру медико-соціальної експертизи»
встановлено причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням (а.с. 20)

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167,
1168 ЦК України і виходив з обов'язку
відповідача відшкодувати на користь
позивача моральну шкоду у зв'язку із
смертю її чоловіка з яким проживала
однією сім'єю.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи.
Відшкодовується її чоловіку (дружині),
батькам (усиновлювачам), дітям
(усиновленим), а також особам, які
проживають з нею однією сім'єю.

Як вбачається з протоколу
патолоанатомічного дослідження № 7 від
07.02.2009 року основною причиною смерті
ОСОБА_5 є рак правої легені на фоні
пилового силікоза, КП «Обласного
центру медико-соціальної експертизи»
встановлено причинний зв'язок його
смерті з професійним захворюванням
(а.с. 20).

В рішенні Конституційного Суду України
від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові
виплати), зазначено, що саме право
громадян на відшкодування моральної
шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП
України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК
України (для членів сімей потерпілих)
їм надано право відшкодовувати
моральну шкоду за рахунок власника або
уповноваженого ним органу
(роботодавця).

З огляду на вищезазначене суд першої
інстанції правильно визнав, що
відповідач є особою, що несе
відповідальність по відшкодуванню
моральної шкоди позивачеві - дружині
померлого.

Спростовуються й доводи відповідача
щодо відсутності доказів заподіяння
позивачу моральної шкоди, оскільки,
факт заподіяння такої шкоди у зв'язку
із смертю чоловіка внаслідок
отримання ним професійними
захворюваннями встановлений в
судовому засіданні, позивач ОСОБА_2
переживає нервові потрясіння пов'язані
із втратою турботи та підтримки.

Посилання представника відповідача в
апеляційній скарзі на те, що позивач
добровільно працював тривалий час у
шкідливих умовах праці та саме його дії
стали причиною професійного
захворювання безпідставні та
суперечать вищевикладеному.

Погоджується колегія суддів і з
розміром моральної шкоди стягнутої з
відповідача на користь позивача, судом
взято до уваги роз'яснення п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» щодо визначення розміру
моральної шкоди залежно від характеру
та обсягу страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо) та визначено
розмір моральної шкоди з урахуванням
обсягу та характеру заподіяних
позивачу душевних страждань.

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.ст.
212-215 ЦПК України, в достатньо повному
обсязі встановив права та обов'язки
сторін, що беруть участь у справі,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку і ухвалив
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам закону, а тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат»
відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 березня 2014року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)