Справа № 1231/7726/12
Провадження № 22ц/782/673/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014року. Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного

суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю.,
Яресько А.В.,

при секретарі Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Луганську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_1 на рішення Стахановського
міського суду Луганської області від 21
жовтня 2013 року у цивільній справі за
позовною заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сапфір» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
обслуговування будинку та
прибудинкової території,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012року позивач ТОВ «Сапфір»
звернувся до суду із зазначеним
позовом, в обґрунтування якого
посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 є
власником квартири, розташованої за
адресою АДРЕСА_1. Виконавцем з
обслуговування цього будинку та
прибудинкової території є позивач.
05.04.2011року з відповідачем був укладений
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території, на ім'я останнього по
квартирі відкритий особовий рахунок
№11-685. Належним чином зобов'язання щодо
участі у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів та
інших обов'язкових платежів, у межах
своєї частки у праві власності,
відповідач не виконує. За період з
01.07.2004року по 31.05.2012року за відповідачем
числіться заборгованість за
обслуговування будинку та
прибудинкової території у сумі
3762,09грн., яка нарахована відповідно до
розміру плати, встановленої рішеннями
Стахановської міської ради за
відповідний період. З приводу
ненадання послуг відповідач не
звертався до позивача з
актами-претензіями. Вважає, що оскільки
за вказаний період виникнення
заборгованості відповідач частково
погашав заборгованість, що свідчить
про те, що боржник визнає свій юорг,
перебіг позовної давності переривався
та починався заново, тому позивач має
право вимоги погашення заборгованості
за весь період виникнення боргу. Просив
стягнути з відповідача заборгованість
з оплати за обслуговування будинку та
прибудинкової території на користь ТОВ
«Сапфір» у сумі 3762,09грн., а також
судовий збір у сумі 214,60грн.

У подальшому позивач уточнив свої
позовні вимоги, посилаючись на те, що
ухвалою Стахановського міського суду
Луганської області від 11.10.2012року
скасовано судовий наказ про стягнення
з боржника-відповідача заборгованості
за обслуговування будинку та
прибудинкової території, просив
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 3762,09грн за період з 01.01.2009року по
31.05.2012року, а також судовий збір в сумі
214,60грн.

Рішенням Стахановського міського
суду луганської області від 21.10.2013року
позовні вимоги ТОВ «Сапфір» задоволені
у повному обсязі. Стягнуто на користь
ТОВ «Сапфір» з ОСОБА_1 заборгованість з
оплати за обслуговування будинку та
прибудинкової території у розмірі
3762,09грн. За період з 01.01.2009року по
31.05.2012року та судовий збір в сумі
229,40грн.

Не погодившись із зазначеним
рішенням відповідачем ОСОБА_1 подана
апеляційна скарга, в якій, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
рішення, неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

Сторони, яких було повідомлено
належним чином про час та місце
розгляду справи рекомендованим
повідомленням, в судове засідання не
з'являлись, заяв про відкладення
розгляду справи від останніх не
надійшло. Від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутністю представника.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.305
ЦПК України без участі сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає скаргу такою, що
не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, але апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 є власником
квартири, загальною площею 116кв.м.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та
споживачем послуг, за цією адресою, з
утримання будинку та прибудинкової
території, які надає ТОВ «Сапфір».

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Сапфір», суд першої інстанції виходив
з того, що відповідач не виконує
передбаченого законом обов'язку щодо
оплати наданих йому послуг з утримання
будинку та прибудинкової території у
строки встановлені законом, у зв'язку
із чим виникла заборгованість перед
виконавцем послуг.

Відповідачем частково
здійснювалась оплата вартості
житлово-комунальних послуг з утримання
будинку та прибудинкової території:
04.2011року сплачено 130406грн., 06.11.сплачено
241,61грн.; 07.2011року сплачено 137,10грн.;
10.2011року сплачено 258,35грн.; 12.2011року
сплачено 147,45грн.

Факт заборгованості у сумі 3762,09грн.
за період з 01.01.2009року по 31.05.2012року,
нарахованої відповідно до діючих
тарифів підтверджується випискою з
оборотної відомості по особовому
рахунку, відкритого на відповідача за
адресою останнього.

Доказів, що відповідач звертався до
позивача з належно оформленими
актами-претензіями з приводу ненадання
йому послуг, позивачем не надано.

Проаналізував наявні дані,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі та надані
сторонами, в їх сукупності, всі докази,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
та правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ст.179 ЖК України
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями.

Правилами користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями
передбачено, що власник житлових
будинків зобов'язаний здійснювати
своєчасне проведення їх ремонту;
забезпечувати технічне обслуговування
конструктивних елементів і технічного
обладнання, санітарне обслуговування
допоміжних приміщень і прибудинкової
території. Власники квартир
багатоквартирних будинків зобов'язані
вносити на відповідний рахунок
власника будинку плату за
обслуговування і ремонт будинку.

Згідно ст.10 Закону України «Про
приватизацію Державного житлового
фонду»,ст.ст.13, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» власники
квартир багатоквартирних будинків
зобов'язані вносити плату за
обслуговування і ремонт будинку. До
послуг з утримання будинків і
прибудинкових територій відносяться:
прибирання внутрішньобудинкових
приміщень та освітлення місць
загального користування, поточний
ремонт, вивезення побутових відходів
тощо. Примірні переліки
житлово-комунальних послуг та їх склад
залежно від функціонального
призначення визначаються центральними
органами виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Судова колегія не може прийняти
до уваги доводи апелянта про
відсутність договірних відносин між
сторонами, оскільки відсутність
письмового договору з позивачем не
звільняє відповідача від обов'язку
нести витрати по утриманню будинку та
прибудинкової території при
фактичному їх використанні. Тим більш,
що відповідно до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», обов'язок
по укладанню договору покладений на
обох сторін.

Фактичним підтвердженням
існування правовідносин між сторонами
є відкритий на ім'я відповідача
особистий рахунок 11-685. Крім того,
відповідач згідно виписки з його
особового рахунку, а.с.14, частково
сплачував вказані послуги, чим
підтвердив наявність правовідносин з
позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується відповідачем,
05.04.2011року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сапфір»
було укладено договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкової території, а.а.с.23-25.

Доводи апелянта про те, що позивач
не виконував належні роботи, чи надавав
послуги неналежної якості не
підтверджуються доказами по справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Колегія суддів вважає, що позивачем
доведено факт надання відповідачу
вищезазначених послуг, а також
правильності нарахування їх вартості,
відповідно до встановлених тарифів, а
також наявності заборгованості в сумі
3762,09грн.

Як вбачається з розрахунку витрат
по утриманню будинку, власником
квартири в якому є відповідач, ТОВ
«Сапфір» у 2009році було витрачено
53852,33грн., у 2010році- 56290,88грн.; у 2011році -
30766,12грн.; у 2012році- 22110,45грн., а.с.10.

Також за зазначений період
позивачем було використано матеріалів,
відповідно до виконаних робіт по
будинку, перелік яких міститься на
аркушах справи 11-13.

Також, позивачем були проведені
дезінфекційні роботи відповідно до
Актів про виконання робіт, на підставі
договору, укладеного між ТОВ "Сапфір" та
Стахановською СЕС, а.а.с.17-22.

Відповідність застосування
позивачем тарифів (розміру плати за
утримання будинку та прибудинкової
території за 1кв.м.загальної площі)
встановлених відповідними рішеннями
Стахановської міської ради; з
01.01.2009року по 31.12.2008року № 715 від
26.12.2008року; за період з 01.05.2009року по
31.12.2009року № 228 від 21.04.2009року; за період
з 01.01.2010року по 31.03.2010року №592 від
15.12.2009року; за період з 01.04.2010року по
30.04.2011року №104 від 16.03.2010року; за період
з 01.05.2011року №192 від 14.04.2011року,
відповідачем не оспорюється, а тому,
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, не
підлягають доказуванню.

Щодо ненадання послуг та
неприйняття судом першої інстанції в
якості доказів ненадання послуг
наданих ОСОБА_1 актів-претензій, за
доводами апеляційної скарги, то
колегія суддів приходить до
наступного.

Дійсно, відповідачем ОСОБА_1 суду
першої інстанції надані копії
актів-претензій щодо невиконання
позивачем послуг з обслуговування
будинку та прибудинкової території.
а.а.с. 45-125.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що зазначені акти-претензії не
відповідають вимогам ст.18 закону
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Між тим, колегія суддів вважає за
потрібне зазначити наступне.

Як вбачається з наданих позивачем
актів-претензій про ненадання послуг,
перелік яких є незмінним за кожен
місяць з лютого 2009року ( період з
01.01.2009року по 31.01.2009року) по 31.12.2012року (
період з 01.05.2012року по 31.05.2012року)
включно, споживач ОСОБА_1 висловлює
претензії виконавцю щодо щомісячного
ненадання послуг з прибирання
прибудинкової території,
внутрішньодомового постачання та
водовідведення, теплопостачання,
дератизації, обслуговування
димовентиляційних каналів, поточного
ремонту, освітлення місць загального
користування.

Колегія суддів критично оцінює
зазначений ОСОБА_1 перелік не отриманих
послуг, оскільки щомісячне їх надання
позивачем не передбачено та оплата цих
послуг, з яких складається тариф на
оплату комунальних послуг, передбачає
визначену періодичність їх виконання.

Як встановлено колегією суддів
виконання послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій у
житлових будинках ТОВ «Сапфір»
виконується на підставі договору від
28.04.2008року, укладеного між позивачем та
УЖКГ Стахановської міської ради,
а.а.с.165-269, та додаткових угод до
договору.

Відповідно до п.1.2. зазначеного
договору ТОВ «Сапфір» виконує послуги,
вичерпний перелік житлово-комунальних
послуг, тарифи та їх складові на кожну
із цих послуг і загальна вартість
послуг визначена у Додатку 2.

Як вбачається з Додатку 2 до цього
договору, останній визначає
періодичність виконання послуг, а.с.171.

Так, прибирання території у зимовий
період передбачене по мірі
необхідності, восени та влітку - 2 рази
на місяць, прибирання листя восени - по
мірі необхідності.

Послуги з водопостачання та
водовідведення позивачем не надається,
а технічне обслуговування
водопостачання та водовідведення -
передбачає огляд системи 2 рази на рік,
усунення ушкоджень трубопроводів - при
поточному ремонті ( по мірі
необхідності).

Послуги з теплопостачання позивачем
не надаються, а технічне
обслуговування системи
теплопостачання - передбачає огляд
системи 2 рази на рік, усунення
ушкоджень трубопроводів - при
поточному ремонті ( по мірі
необхідності).

Дератизація проводиться відповідно
до укладеного з Стахановською міською
санітарно-епідеміологічною станцією
договору 24 рази на рік.

Договір на проведення дератизації
позивачем укладено , а.с.11.

Посилання апелянта на
невідповідність наданих послуг за
Актами про виконання робіт, а.а.с.17-22 та
послуг, передбачених умовами
зазначеного договору, а.11 ( дезінфекція
замість передбачених договором
дератизації та дезінсекції), колегія
суддів вважає такими, що не
заслуговують на увагу, оскільки форма
Актів має загальний характер та
охоплює комплекс
санітарно-епідеміологічних робіт.

Обслуговування димовентиляційних
каналів передбачає огляд каналів 2
рази на рік, а прочистку димових та
вентиляційних каналів - по мірі
необхідності.

Поточний ремонт - по мірі
необхідності та залежно від виду
поточного ремонту - 2 рази на рік, 1 раз
на рік, 1 раз на 5 років.

Факт укладання договору між
позивачем та УЖКГ Стахановської
міської ради в період з 28.04.2008року по
31.05.2012року щодо виконання послуг з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій, у т.ч. й
будинку, в якому мешкає відповідач,
підтверджено рішенням господарського
суду Луганської області від 05.03.2013року,
а.а.с 174-180.

Відповідно до ч.2 ст.212 ЦПК України
жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Колегій суддів, враховуючи те, що
відповідачем не надано доказів
звернення останнього до позивача щодо
необхідності усунення конкретних
ушкоджень системи водопостачання,
водовідведення та теплопостачання, та
наявності таких ушкоджень,
необхідності проведення конкретного
поточного ремонту, з урахуванням
розмежування обов'язків по проведенню
ремонту зазначених систем власником
житла та виконавцем послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території, відповідно до Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги», неналежної роботи димових та
вентиляційних каналів, обслуговування
яких позивачем проводиться по мірі
необхідності, колегія суддів вважає, що
відповідачем не доведено факт
ненадання або неналежного надання
позивачем визначених вищевказаними
договорами послуг, укладеними
позивачем з УЖКГ Стахановської міської
ради, а також з споживачем послуг
ОСОБА_1

Щодо проведення позивачем робіт з
обслуговування вентиляційних каналів,
за доводами апеляційної скарги, то
колегія суддів звертає увагу апелянта
на те, що надання зазначеної послуги
передбачено договором, укладеним між
ТОВ «Сапфір» та УЖКГ Стахановської
міської ради, та додатково позивачем
суду першої інстанції надано
відповідні ліцензії щодо монтажу
внутрішніх інженерних систем, мереж,
приладів і засобів вимірювання,
посвідчення чистильника димових та
вентиляційних каналів, протокол
Луганського експертно-технічного
центру держгірпромнагляду, Повірочне
свідоцтво анемометра крильчатого щодо
вимірювання швидкості руху повітря,
а.а.с.238-246, що спростовують доводи
апелянта щодо незаконності надання
позивачем зазначеної послуги.

Щодо строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК
України позовна давність - це строк
, у межах якого особа може звернутися
до суду з вимогою про захист
цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною
у спорі, є підставою для відмови у
позові. Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

У відповідності до ч. 1 ст. 264 ЦК
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії,
що свідчить про визнання нею свого
боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з уточненої позовної
заяви, позивач просить суд стягнути
заборгованість, що виникла з 01.01.2009року,
при цьому звертається до суду з
первісною позовною заявою 03.12.2012року.

Між тим, колегія суддів вважає, що
позивачем не пропущено строк позовної
давності, оскільки, як правильно було
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем періодично сплачувались
послуги ТОВ «Сапфір», у розмірі, що
перевищував встановлену позивачем
суму до сплати за відповідний місяць,
що свідчить про визнання відповідачем
заборгованості.

Так, колегією суддів встановлено,
що в червні 2011року відповідачем було
сплачено 241,61грн., замість нарахованої
за червень суми - 117,52грн.; в липні
2011року відповідачем сплачено 137,10грн.,
замість нарахованої за липень суми -
116,08грн.; у жовтні 2011року відповідачем
сплачено 258,35грн., замість нарахованої
за жовтень суми - 143,01грн., у грудні
2011року відповідачем сплачено 147,45грн.,
замість нарахованої суми за грудень -
146,07грн., а.с.14.

Колегія суддів не приймає до уваги
сплачену відповідачем у квітні 2011року
суму - 1304,08грн. та погоджується з
доводами апелянта про те, що зазначена
сума була сплачена на виконання
рішення Стахановського міського суду
від 26.08.2010року про стягнення
заборгованості за період з листопада
2007року по грудень 2008року.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу апелянта на те, що суми переплат
відповідачем ОСОБА_1 за відповідні
місяці 2011року позивачем були
зараховані в рахунок заборгованості,
яка утворилась за попередні місяці, а
не на майбутні нарахування, що
відповідачем не заперечувалось.

На підставі зазначеного, колегія
суддів вважає, що перебіг позовної
давності переривався вчиненням
відповідачем оплати сум, що
перевищували розмір нарахувань
позивача оплати за послуги за
відповідний місяць, з зарахуванням
різниці на зменшення загального
розміру заборгованості ОСОБА_1 за
попередній період.

Проаналізував наявні дані, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги ґрунтується на припущеннях і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Рішення суду, переглянуте судовою
колегією в межах доводів апеляційної
скарги, відповідає вимогам закону,
порушень норм матеріального та
процесуального права при розгляді
справи та прийнятті рішення не
встановлено, тому підстав для
скасування рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
відхилити.

Рішення Стахановського міського
суду Луганської області від 21 жовтня 2013
року за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сапфір»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за обслуговування будинку та
прибудинкової території, залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: