УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Ялтинської міської ради, третя особа -
Перша ялтинська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для подачі заяви про прийняття
спадщини,

за касаційними скаргами ОСОБА_4 та його
представника за довіреністю ОСОБА_5 на
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 13
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Ялтинської міської
ради, в якому просив:

- визначити йому додатковий
тримісячний строк з часу набрання
судовим рішенням законної сили для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті його батька ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визначити йому додатковий
тримісячний строк з часу набрання
судовим рішенням законної сили для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті його баби ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що є громадянином
Білорусії та з народження проживає у
АДРЕСА_1, а його батько та бабуся були
громадянами України та тривалий час
проживали у Автономній Республіці
Крим.

Вказав, що у зв'язку з сімейними
проблемами не спілкувався з батьком і
бабусею та не був на території України
з 2009 року.

Позивач зазначив, що у липні 2013 року
приїхавши на відпочинок у м.
Алушта дізнався про смерть своїх
рідних.

Вказав, що є єдиним спадкоємцем першої
черги майна, що залишилось після смерті
батька та спадкоємцем п'ятої черги
майна, що залишилось після смерті
бабусі.

Вважає, що пропустив встановлений для
прийняття спадщини шестимісячний
строк з поважної причини, оскільки про
смерть батька та бабусі дізнався
тільки 05 серпня 2013 при отриманні
свідоцтв про їх смерть.

Посилаючись на вищевикладене просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 13
листопада 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2014 року
апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилено, рішення Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 13 листопада 2013 року залишено
без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_5, мотивуючи свої
доводи порушенням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просять
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про визначення ОСОБА_4 додаткового
тримісячного строку з моменту набрання
судовим рішенням законної сили для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті його батька ОСОБА_6 та
ухвалити в цій частині нове рішення про
їх задоволення, а в іншій частині
рішення судів попередніх інстанцій
залишити без змін.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, правильно застосували
приписи ст. 1272 ЦК України та врахувавши
роз'яснення, викладені у постанові
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування» дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
визначення ОСОБА_4 додаткового строку
для прийняття спадщини, оскільки
останнім не надано доказів поважності
причин його пропуску, які пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для вчинення спадкоємцем
дій для прийняття спадщини.

Докази та обставини, на які посилаються
заявники в касаційних скаргах, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами попередніх
інстанцій були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та його
представника за довіреністю ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 13
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренко