Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/163/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Літвин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Павицької
Т.М.

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.

з участю секретаря Гукової О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Житомирської обласної дирекції
публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", третя особа - ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 13 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ПАТ Райффайзен Банк
Аваль" в особі Житомирської обласної
дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль"
звернулось до суду із вищевказаним
позовом. В обґрунтування позову
зазначено, що 03 червня 2008 року між
банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №014/1843/74/134364 про
надання кредиту в сумі 27 600 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13% річних, з кінцевим
терміном повернення 03.06.2028 року. В цей
же день з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_3 був укладений договір
поруки. Строк повернення грошових
коштів по кредитному договору не
закінчився, але позичальник не виконує
своїх зобов'язань перед банком, тобто
не сплачує кредит та відсотки за
користування кредитними коштами.
Враховуючи наведене, позивач просив
стягнути з відповідачів солідарно
заборгованість по кредиту, яка складає
станом на 11.09.2013 року 37 487, 08 доларів США,
що еквівалентно 299 634 грн. 23 коп.

Під час розгляду справи відповідач
ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом, в якому просив визнати договір
поруки №014/1843/74/134364 від 03.06.2008 року,
укладений між ним та банком припиненим,
оскільки без його попереднього
погодження було збільшено відсоткову
ставку та строк виконання зобов'язання.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 13 травня 2014 року позов ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль" задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль" 37 487,08 доларів
США, що еквівалентно 299 634 грн. 23 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 2 996 грн. 34 коп. судових витрат. В
решті позову відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
припиненим договір поруки №014/1843/74/134364
від 03.06.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та
ВАТ Райффайзен Банк Аваль".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду,
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позову в частині
стягнення з неї на користь ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль" 37 487,08 доларів
США, що еквівалентно 299 634 грн. 23 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 2 996 грн. 34 коп. судових витрат.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2008 року між
ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (назву
змінено на ПАТ „Райффайзен Банк
Аваль") та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредит в розмірі 27 600
000 доларів США, строком до 03.06.2028 року зі
сплатою 13% річних.

21.04.2009 року та 15.04.2010 року між банком
та відповідачем ОСОБА_2 було укладено
додаткові угоди до кредитного
договору, згідно умов яких було
проведено реструктуризацію боргу та
збільшено строк кредиту на 63 місяці до
05.09.2033 року. Крім того, відповідач
зобов'язалась здійснити страхування
свого майна та життя, у протилежному
випадку розмір відсоткової ставки за
кредитним договором підвищиться на 0,01 %
без попереднього укладення з цього
приводу додаткової угоди.

Про підвищення відсоткової ставки з 13
% до 13,5 % річних ОСОБА_2 була повідомлена
та погодилась з ним, про що свідчить її
підпис в графіку погашення кредиту в
новій редакції.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що
порушенням зобов'язання є невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Договір у силу ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позивачем у відповідності до вимог
ст.1054 ЦК України належним чином були
виконані взяті на себе зобов'язання
перед позичальником за кредитним
договором. У той же час, в порушення
умов цього договору, позичальник,
ухилився від сплати кредиту та
процентів за його користування,
внаслідок чого виникла заборгованість,
що підтверджується розрахунками,
наданими позивачем в обґрунтування
своїх вимог, які ОСОБА_2 не
спростовані.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на обставинах справи,
доказах, які надані сторонами, та
відповідає нормам матеріального права.

Згідно п.6.3 Додаткової угоди у випадку
порушення ( неналежного виконання)
позичальником своїх зобов'язань,
встановлених п.п. 6.1-6.2 цієї Додаткової
угоди, розмір процентної ставки за
кредитним договором підвищується на 500
базисних пунктів в порядку
передбаченому цією Додатковою угодою.

Як передбачено п.6.4 Додаткової угоди
процентна ставка по кредиту ,
передбачена п.6.3 цієї Додаткової угоди,
підвищується в перший робочий
(банківський) день місяця, наступного
за місяцем, в якому було здійснено
порушення позичальником зобов'язань
визначених п.п.6.1-6.2 цієї Додаткової
угоди. При цьому, така зміна процентної
ставки, не потребує укладення
додаткової угоди до кредитного
договору .

Своїм особистим підписом ОСОБА_2
засвідчила, що ознайомилася та згодна з
цією Додатковою угодою. Копії
названого документу, а також
розрахунок заборгованості, проведений
за підвищеною відсотковою ставкою - 13,5
%, які подані банком разом із позовною
заявою, засвідчені належним чином.

Наведене спростовує доводи ОСОБА_2
щодо її необізнаності із названими
умовами Додаткової угоди та
неправомірність нарахування
заборгованості по кредиту, виходячи із
13,5 % річних.

Тому, колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
та не впливають на правильність
прийнятого рішення, оскільки суду не
було надано інших доказів, на які
апелянт посилається на підтвердження
обставин, крім тих, на які суд послався
в своєму рішенні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304,307,308,313- 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 13 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді