У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Качора Назара Богдановича, який діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль», на
рішення Апеляційного суду Львівської
області від 14 квітня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Шевченківського районного відділу
Головного управління державної
міграційної служби України у
Львівській області, третя особа - орган
опіки та піклування Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, про виселення та зняття з
реєстрації,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося
до Шевченківського районного суду м.
Львова із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Шевченківського
районного відділу Головного
управління державної міграційної
служби України у Львівській області
про виселення та зняття з реєстрації,
посилаючись на те, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 14 червня 2010 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
банку заборгованість за кредитним
договором у розмірі 116 596,64 доларів США,
що за курсом НБУ еквівалентно 933 052,95
грн. В межах виконавчого провадження
державним виконавцем описано та
накладено арешт на майно, що перебуває
в іпотеці банку, для подальшої
реалізації на прилюдних торгах.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 16 грудня 2013 року
позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири
АДРЕСА_1. Зобов'язано Шевченківський РВ
ГУ ДМС України у Львівській області
зняти відповідачів з реєстрації у
зазначеній квартирі. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 14 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
у задоволенні позову. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Качор Н.Б., який діє
в інтересах ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», порушує питання про скасування
рішення апеляційного суду та залишення
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Разом з тим, заявник подав касаційну
скаргу з пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у касаційній
скарзі ним порушено клопотання про
поновлення цього строку з посиланням
на те, що строк пропущено з поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що Законом
України «Про іпотеку» передбачено
можливість виселення мешканців
квартири, яка перебуває в іпотеці в
судовому порядку як під час
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки, так і в
подальшому (тобто і при накладенні на
неї арешту в порядку виконання рішення
про стягнення боргу), але з дотриманням
обов'язкової процедури письмового
попередження про звільнення житлового
приміщення протягом одного місяця.

Відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
оскільки позовні вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки банком не
заявлялись, то й вимоги щодо виселення
відповідачів є передчасними.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Качору Назару Богдановичу,
який діє в інтересах публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», строк на касаційне
оскарження рішення Апеляційного суду
Львівської області від 14 квітня 2014
року.

Відмовити Качору Назару Богдановичу,
який діє в інтересах публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Шевченківського районного відділу
Головного управління державної
міграційної служби України у
Львівській області, третя особа - орган
опіки та піклування Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, про виселення та зняття з
реєстрації.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова