Справа № 333/9940/13-ц
Провадження № 2/333/597/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого - судді

Кулик В.Б.,

при секретарі

Довгаль А.Г.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області про: 1) визнання ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням, яке знаходиться в
житловому будинку АДРЕСА_1; 2) усунення
перешкод в користуванні належними
позивачу на праві власності 3/8
частинами житлового будинку АДРЕСА_1,
які складаються з кімнати 2-3 (прихожа),
площею 8,0 кв.м. в квартирі НОМЕР_2 та
кімнати 1-2, площею 9,8 кв.м. в квартирі
НОМЕР_1, загальною площею 17,8 кв.м., а
також допоміжних будівель: службова
прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м.,
веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м.,
службова прибудова «а-5» (кухня 2-2),
площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова
«А2», площею 9,1 кв.м., шляхом зняття
ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1, та шляхом виселення
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з належних йому на
праві власності 3/8 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, які складаються з
кімнати 2-3 (прихожа), площею 8,0 кв.м. в
квартирі НОМЕР_2 та кімнати 1-2, площею 9,8
кв.м. в квартирі НОМЕР_1, загальною
площею 17,8 кв.м., а також допоміжних
будівель: службова прибудова «а-4»
(кухня 1-1), площею 7,4 кв.м., веранда «а-6»
(коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова
прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м.
та житлова прибудова «А2», площею 9,1
кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані тими
обставинами, що ОСОБА_2 належить 3/8
часток житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на спадщину за законом, посвідченого
10.12.2010 року державним нотаріусом.
Зазначено, що ще за життя попередніх
власників будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_7, між
ними склався фактичний порядок
користування жилим будинком, в якому
було 2 квартири. Так, у користуванні
ОСОБА_6 знаходились кухня 2-3, площею 8,0
(8,3) кв.м., кімната 2-4, площею 9,8 кв.м.,
загальною площею 17,8 (18,1) кв.м., сіні літ.
а', сіні літ. а2, сарай літ. Ж, сарай літ. З,
вбиральня літ. Е, частина паркану № 1, що
складало 3/8 частин житлового будинку
літ. А. Також, в користуванні ОСОБА_6
знаходились самочинно збудовані
допоміжні будівлі: службова прибудова
«а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м, веранда
«а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м.,
службова прибудова «а-5» (кухня 2-2),
площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова
«А2», площею 9,1 кв.м.

При проведенні технічної
інвентаризації житлового будинку
станом на 02.12.1986 року був встановлений
факт наявності у житловому будинку 3
квартир, що спричинило зміну нумерації
кімнат у житловому будинку, що
підтверджується довідкою ТОВ «ЗМБТІ»
№ 5490 від 10.06.2013 року.

Як вказує позивач, на теперішній час в
його користуванні в житловому будинку
літ. А знаходяться кімната 2-3 (прихожа),
площею 8,0 кв.м. в квартирі НОМЕР_2 та
кімната 1-2, площею 9,8 кв.м. в квартирі
НОМЕР_1, загальною площею 17,8 кв.м., а
також допоміжні будівлі: службова
прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м.,
веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м.,
службова прибудова «а-5» (кухня 2-2),
площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова
«А2», площею 9,1 кв.м. Кімнати мають
ізольований вхід.

В належному позивачеві приміщенні
зареєстрований його батько ОСОБА_4,
який проживає там разом зі своєю
дружиною ОСОБА_5

Позивач зазначає, що проживання
відповідачів створює йому перешкоди в
користуванні житловим приміщенням,
оскільки він не може використовувати
це приміщення для свого власного
проживання та проживання зі своєю
родиною, та вимушений орендувати інше
житлове приміщення.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах
ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні».

У судових засіданнях позивач ОСОБА_2,
його представник ОСОБА_1 позов
підтримали та просили суд його
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 у судових засіданнях позовні
вимоги не визнали. Пояснили суду, що
відповідач ОСОБА_4 проживає у спірному
будинку все своє життя. За час
проживання у зазначеному будинку
відповідачем ОСОБА_4 були власноручно
самочинно збудовані приміщення 1.1, 2.1-2.4.
При цьому він сам проживав у
приміщеннях 2.1-2.4, а його мати ОСОБА_9,
яка склала заповіт на належну їй
частину будинку на ім'я свого онука,
проживала у приміщеннях 1.1- 1.2. У 2000 році
у частину будинку, яку займає
відповідач ОСОБА_4, вселилася його
дружина - відповідач ОСОБА_5 Після
смерті ОСОБА_9 позивач став власником 3/8
частин спірного житлового будинку.
Проте, у площу 3/8 частин будинку не
входить площа самочинно добудованих
відповідачем ОСОБА_4 приміщень. 3/8
часток будинку, які позивач отримав у
спадщину не виділені в натурі та не
зрозуміло з чого саме вони складаються,
з яких приміщень та яку площу мають, та
які саме приміщення належать позивачу.
Відповідачі займають лише приміщення
2.1-2.4. На сьогоднішній день ніхто не
здійснює позивачу перешкод у
користуванні належними йому окремими
приміщеннями 1.1.-1.2., які фактично
займала спадкодавець ОСОБА_9
Зазначеними приміщеннями позивач не
користується, приміщення знаходяться у
занедбаному стані. В свою чергу
відповідачі займають лише приміщення,
які були самочинно збудовані
відповідачем. Після смерті матері
відповідача, позивач у будинку не
проживає, проживає у житловому будинку
своєї матері у селі Новоолександрівка,
Дніпропетровської області, а належну
йому частину будинку бажає продати, при
цьому, участі у утриманні будинку у
належному стані не приймає, усі
необхідні комунальні виплати
здійснюють відповідачі. Усі добудови
та перебудови робилися відповідачами
за їх власні кошти. Крім цього,
зазначили, що відповідачі не мають
іншого житла.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін та їх
представників, допитавши свідків, суд
встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
власником 3/8 частин житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 10.12.2010 року,
посвідченого державним нотаріусом
Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори, реєстровий №
4-1565.

Право власності позивача на
вищевказану частину будинку
зареєстровано в БТІ 14.12.2010 року, згідно
з Витягом про державну реєстрацію прав,
виданого ОП «Запорізьке МБТІ» від
14.12.2010 року за №28349454.

Відповідно до технічного паспорту ОП
«ЗМБТІ» на житловий будинок за
вищезазначеною адресою мають місце
самочинно збудовані споруди: 1-1 (площею
7,4 м.кв.); 2-2 (площею 8,4 м.кв.), 2-4 (площею 9,1
м.кв.), 2-1 (площею1, 4 м.кв.).

Відповідно до довідки голови
квартального комітету Комунарського
району м. Запоріжжя від 02.12.2013 року у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
позивач ОСОБА_2 зареєстрований, але не
проживає за даною адресою із квітня 2007
р. У будинку зареєстрований та проживає
відповідач ОСОБА_4 та проживає без
реєстрації його дружина ОСОБА_5

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 29.11.2011 року по справі №
2-1903/11 відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ
УМВС України у Запорізькій області про
усунення перешкод у користуванні
житлом.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 28.02.2012 року
(справа № 22-1176/2012р.) вищевказане рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29.11.2011 року змінено в
частині правового обґрунтування
відмови у задоволенні позову.

В ході розгляду справи № 2-1903/11 судом
було встановлено, що відповідачі
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в спірному будинку
займають житлові приміщення 2-3, площею 8
м.кв., а також самочинно побудовані
приміщення: 1-1 (площею 7,4 м.кв.); 2-2 (площею
8,4 м.кв), 2-4 (площею 9,1 м.кв.), 2-1 (площею 1, 4
м.кв.).

В рішенні апеляційного суду
Запорізької області від 28.02.2012 року по
справі № 22-1176/2012 року зазначено, що
позивач ОСОБА_2 є власником 3/8 ідеальних
часток в спірному будинку, виділу в
натурі вказаної частки домоволодіння
не проводилося. В разі поділу будинку
згідно часток між співвласниками або
визначення порядку користування
будинком згідно закону, при наявності
перешкод, не буде позбавляти власника
на звернення до суду за захистом своїх
порушених прав.

З посиланням на рішення апеляційного
суду Запорізької області від 28.02.2012
року по справі № 22-1176/2012 р., позивач
зазначає, що вже існує визначений
порядок користування будинком, що
підтверджується матеріалами
інвентарної справи та висновком
судової будівельно-технічної
експертизи № 12 від 27.03.2013 року, про що
також встановлено рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 24.09.2013 року по справі №
812/5355/12.

При дослідженні доказів, на які позивач
посилається як на обставину
встановленого порядку користування
будинком судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2013
року по справі № 812/5355/12 відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про виділення
частки в натурі та визнання права
власності на допоміжні будівлі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 26.11.2013 року (справа №
22-ц/778/5441/13) вищевказане заочне рішення
суду залишено без змін.

В ході розгляду справи № 812/5355/12 було
встановлено, що відповідно до
технічного паспорту ОП «ЗМБТІ» на
житловий будинок за вищевказаною
адресою мають місце самочинно
збудовані споруди: 1-1 (площею7,4 м.кв.); 2-2
(площею 8,4 м.кв.), 2-4 (площею 9,1 м.кв.), 2-1
(площею1, 4 м.кв.).

Згідно з Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 12
від 27.03.2013 року, проведеної ТОВ ЗМБТІ,
зазначено наступне: «Враховуючі
розміри площі житлового будинку та
місце розташування житлових кімнат у
житловому будинку літ. А та житловій
прибудові літ. А та житловій прибудови
літ. А1, розподілити в натурі житловий
будинок АДРЕСА_1, відповідно до часток у
спільній частковій власності
співвласників ОСОБА_2 (3/8 частин) та
решті частині зазначеного житлового
будинку, що належить відповідачам
ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_14 неможливо, так
як згідно з вимогами ДБН В.2.2-15-2005
неможливо кожній із сторін виділити
ізольовану квартиру з окремим виходом,
яка б складалась з коридору, шириною 1,5
м., кімнати, мінімальною житловою
площею 15,0 м2, кухні, площею 7,0 м2, з
природним освітлюванням.

Також, порядок користування житловим
будинком був визначений між
співвласниками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а
саме: ОСОБА_7 займав в житловому будинку
літ. А: кухню 1-3, площею 6,3 (6,8) м2, кімнату
1-4, площею 10,6 (10,9) м2, кімнату 1-5, площею 6,7
м2, загальною площею 23,6 (24,4) м2, житлову
прибудову літ. А, сіні літ. а, сарай літ.
Г, сарай літ. В, вбиральню літ. Д,
водопровід № 4, замощення І, паркани № 2,
3, частину паркану № 1, що складало 5/8
частин житлового будинку.

ОСОБА_6 займала в житловому будинку літ.
А: кухню 2-3, площею 8,0 (8,3) м2, кімнату 2-4,
площею 9,8 м2, загальною площею 17,8 (18,1) м2,
сіні літ а1, сіні літ. а2, сарай літ. Ж,
сарай літ. З, вбиральню літ Е, частину
паркану № 1, що складало 3/8 частини
житлового будинку.

3/8 частини житлового будинку літ. А,
раніш належні ОСОБА_6, перейшли до
ОСОБА_2.

5/8 частин житлового будинку літ. А,
раніш належні ОСОБА_7, перейшли до
ОСОБА_13 - 5/32 частин, ОСОБА_14 - 5/32 частин
та ОСОБА_15 - 5/16 частин.

На день обстеження, 04.03.2013 року, кожна із
сторін займає в житловому будинку
квартиру, яка була в користуванні за
колишніми співвласниками ОСОБА_6 та
ОСОБА_7.

Зміна часток співвласників:

- з 3/8 частин на 23/100 частин по
фактичному користуванню відбулося в
зв'язку зі зносом прибудови літ. а1,
прибудови літ. а2, сараю літ. Ж, сараю
літ. З, вбиральні літ. Е, частини паркану
№ 1 та добудови душу літ. Т, вбиральні
літ. У, водопровіду № 11 та воріт № 6;

- з 5/8 частин на 77/100 частин по
фактичному користуванню відбулося в
зв'язку з зносом сараю літ. Г, вбиральні
літ. Д, парканів № 2, 3 та частини паркану
№ 1 та добудовой прибудови літ. а7, сараю
літ. Л, вбиральні літ. П, душу літ. Е,
парканів № 5, 7, 8, зливної ями № 9.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, за змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені при
розгляді справи № 812/5355/12, звільнені від
доказування при розгляді справи №
333/9940/13-ц.

З вищевикладених фактичних обставин
справи слід дійти до висновку про те, що
в судовому порядку не було встановлено
порядку користування будинком АДРЕСА_1
та не відбулось поділу будинку між його
співвласниками, оскільки заочним
рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 24.09.2013 року по справі №
812/5355/12 у задоволенні відповідного
позову було відмовлено.

Разом з тим, між співвласниками будинку
АДРЕСА_1 існує фактичний порядок
користування житловим будинком.

При цьому, такий порядок користування
житловим будинком був встановлений ще
на той час, коли власниками будинку
були ОСОБА_7 і ОСОБА_6, тобто ще до того,
як власником 3/8 частин будинку став
ОСОБА_2. Цю обставину також підтверджує
і позивач.

Таким чином, фактичний порядок
користування житловим будинком між
його співвласниками існував ще на час
звернення ОСОБА_2 у грудні 2010 року в суд
з позовом про усунення перешкод у
здійсненні права власності, і за
наслідками чого було прийнято рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29.11.2011 року у справі №
2-1903/11 та рішення апеляційного суду
Запорізької області від 28.02.2012 року
(справа № 22-1176/2012 р.). Проте, ОСОБА_2 не
повідомляв суд під час розгляду справи
№ 2-1903/11 про наявність такого
встановленого фактичного порядку
користування житловим будинком, що
тягне за собою відповідні процесуальні
наслідки - зокрема, у вигляді
можливості перегляду судового рішення
по справі № 2-1903/11 за нововиявленими
обставинами, при наявності для цього
достатніх підстав.

Таким чином, підстави для задоволення
позовних вимог в частині усунення
перешкод у користуванні 3/8 частинами
житлового будинку в межах розгляду
даної справи відсутні.

Окрім того, позивач ставить вимоги про
усунення перешкод у користуванні
приміщеннями: службова прибудова «а-4»
(кухня 1-1), площею 7,4 кв.м., веранда «а-6»
(коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова
прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м.
та житлова прибудова «А2», площею 9,1
кв.м., які є самочинно побудованими, про
що також встановлено в судових
рішеннях по справі № 812/5355/12 і справі №
2-1903/11.

Позивачем не надано доказів того, що
він є власником зазначених самочинно
побудованих приміщень, і відповідно
має право на заявлення відповідних
позовних вимог.

Не підлягають також задоволенню
позовні вимоги, заявлені в порядку ст.
405 ЦК України, про визнання ОСОБА_4
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Позивачем, всупереч вимог ст. ст. 10, 60
ЦПК України, не було доведено у
встановленому законом порядку факт
відсутності ОСОБА_4 в житловому
приміщенні без поважних причин понад
один рік. Більш того, сам позивач
наполягає на тому, що ОСОБА_4 до
теперішнього часу проживає в спірному
будинку.

Окрім того, приписи ч. 2 ст. 405 ЦК України
розповсюджують свою дію на членів сім'ї
власника житла. В той же час, сам
позивач зазначає, що відповідачі не є
членами його сім'ї.

Суд також зазначає про відсутність
підстав для закриття провадження по
даній справі в порядку п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, оскільки предмет та підстави
позову у даній справі та справі № 2-1903/11
є різними.

Таким чином, позовні вимоги є
необґрунтованими і не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 169, 209, 212-215, 224-233 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням -
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.Б. Кулик