Єдиний унікальний номер 219/2894/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3740/2014
Номер провадження: 22ц-775/3740/13
Головуючий в першій інстанції -
Доповідач - Супрун М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.,

суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.,

при секретарі
Руденко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про витребування майна із
чужого володіння

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 19 березня 2014
року,-

В С Т А Н
О В И В :

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 19 березня 2014
року вищезазначені позовні вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.
Витребувано з чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 автомобіль марки
CНEVROLET AVEO NC58U номер кузова НОМЕР_1.
Скасовано у Єдиному державному реєстрі
Державтоінспекції записи про
реєстрацію права власності на
автомобіль марки CНEVROLET AVEO NC58U номер
кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_4.

З вказаним рішенням не погодився
відповідач та оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_4 просив
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. Вважає, що суд
першої інстанції не врахував, що
позивачі, у відповідності до вимог
закону, не можуть витребувати у нього
як у добросовісного набувача, спірний
автомобіль, а можуть лише звернутись з
позовом про відшкодування збитків до
ОСОБА_5, яка продала йому майно без
їхньої згоди. Крім того, суд
безпідставно не вирішив питання про
відшкодування йому витрат на
придбання автомобілю.

Відповідач та його представник -
адвокат ОСОБА_6 в суді апеляційної
інстанції апеляційну скаргу
підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7,
діючий за довіреністю, заперечував
проти задоволення скарги, просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явився, був повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволення не
підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції при вирішенні
справи встановлено, що позивачі ОСОБА_8
та ОСОБА_3 за час їх шлюбу придбали
автомобіль марки CНEVROLET AVEO NC58U номер
кузова НОМЕР_1. Право власності на
зазначений транспортний засіб було
зареєстровано в ВРЕВ м. Костянтинівки
на ОСОБА_3, про що видане відповідне
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 та номерні
знаки на авто НОМЕР_2.

13 лютого 2013 року спірний автомобіль був
проданий ОСОБА_9, яка діяла від імені
ОСОБА_3 на підставі довіреності,
посвідченої 13 квітня 2011 року, ОСОБА_10

Згідно рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 13.02.2013 року визнано недійсним
договір купівлі-продажу автомобілю
CНEVROLET AVEO NC58U номер кузова НОМЕР_1,
державний номерний знак НОМЕР_2
укладений між ОСОБА_9 (яка діяла від
імені ОСОБА_3 на підставі довіреності,
посвідченої 13 квітня 2011 року приватним
нотаріусом Костянтинівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11) та
ОСОБА_10 (відповідно до довідки рахунку
КІМ № 881676 від 13.03.2012 року, виданої
Костянтинівською філією № 3 ТОВ
ФОРВАРДАВТО-2") з моменту його
укладання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того,
оскільки спірне майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача, оскільки воно
вибуло з його володіння не з його волі.

Зазначені висновки суду першої
інстанції відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Цивільним кодексом України
передбачено засади захисту права
власності.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача, зокрема у разі,
якщо майно вибуло з володіння власника
або особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Оскільки добросовісне набуття у
розумінні ст. 388 ЦК України можливе
лише тоді, коли майно придбано не
безпосередньо у власника, а в особи, яка
не мала права відчужувати це майно,
наслідком правочину, укладеного з
таким порушенням, є не двостороння
реституція, а повернення майна із
незаконного володіння.

Права особи, яка вважає себе власником
майна, не підлягають захисту шляхом
задоволення позову до добросовісного
набувача з використанням правового
механізму, передбаченого ст. ст. 215, 216 ЦК
України. У разі встановлення наявності
речово-правових відносин, до них не
застосовується зобов'язальний спосіб
захисту. У зобов'язальних відносинах
захист прав особи, яка вважає себе
власником майна, можливий лише шляхом
задоволення віндикаційного позову,
якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК
України, які дають право витребувати
майно у добросовісного набувача.

Також, відповідно до п.10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» норма
частини першої статті 216 ЦК України не
може застосовуватись як підстава
позову про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, яке було відчужене третій
особі. Не підлягають задоволенню
позови власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.

Крім того, згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені
судовими рішеннями у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрали законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 13.02.2013 року, яким визнано недійсним
договір купівлі-продажу спірного
автомобілю, встановлено, що правочин
щодо продажу даного автомобілю був
укладений між ОСОБА_9. та ОСОБА_10
всупереч інтересам та волі власника
ОСОБА_3, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була
наявна зловмисна домовленість. Крім
того, даний договір був укладений без
письмової згоди на це іншого власника
спірного автомобілю - ОСОБА_2

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
спірний автомобіль вибув з володіння
позивачів не з їх волі, а тому вони, як
власники, мають право витребувати це
майно у добросовісного набувача -
відповідача по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції зробив
безпідставний висновок про набуття
відповідачем права власності на
спірний автомобіль у відповідності до
вимог закону, апеляційний суд не
приймає до уваги, оскільки право
власності ОСОБА_4 на автомобіль CНEVROLET
AVEO NC58U номер кузова НОМЕР_1, державний
номерний знак НОМЕР_2 підтверджується
відомостями інформаційно-пошукової
системи «РПС ДАІ» (а.с.20), згідно яких на
підставі довідки-рахунку ДПІ 324627 від
02.06.2012 року автомобіль був
зареєстрований на ОСОБА_4, були видані
державні номерні знаки та свідоцтво
про реєстрацію НОМЕР_4.

Також не заслуговують на увагу
апеляційного суду посилання апелянта
на те, що суд першої інстанції
безпідставно не вирішив питання про
відшкодування йому витрат на придбання
автомобілю, оскільки таких вимог
матеріальний закон не утримує.

Інші доводи апеляційної скарги є
також необґрунтованими і не належать
до тих підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

З урахуванням наведеного, рішення
суду першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд, на підставі ст.308 ЦПК України,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 19 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді