АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Перепелюк І.Б., Галичанського
А.Д.

секретар: Собчук І.Ю.

за участю: позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 06 травня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В
И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 14 травня 2013 року в
приміщенні будинку культури, в с.
Новоселиця Кельменецького району
Чернівецької області, відбувся
вечір-спомин та святковий концерт,
присвячений 100-річчю від дня народження
колишнього голови колгоспу ім.
Свердлова у с. Новоселиця
Кельменецького району Чернівецької
області ОСОБА_3.

Вказує, що вона була ініціатором та
ведучою даного заходу, нею також було
підготовлено сценарій згаданого
дійства.

Зазначає, що на підготовку і проведення
свята витратила 6 місяців. Однак, в ході
проведення урочистостей, а саме, на
початку концерту, голова Новоселицької
сільської ради Кельменецького району
Чернівецької області ОСОБА_2 публічно,
в присутності близько 300 осіб, серед
яких були односельці, колеги, колишні
учні та запрошені, прямо на сцені, без
будь-яких законних на те підстав,
вирвав у неї з рук сценарій.

Внаслідок зазначених дій позивачка не
змогла висвітлити основні моменти
життя та трудової діяльності ювіляра -
ОСОБА_3, їй було заподіяно сильних
душевних страждань, вона пережила
стрес, публічне приниження, стала
об'єктом численних принизливих для неї
обговорень і насмішок з боку
односельців. Своїми діями ОСОБА_2
підірвав її авторитет,

________________________________________________________________________
______________________

№ 22ц-950/14
головуючий по 1
інстанції Харабара І.В.

Категорія: 29/30

доповідач Кулянда М.І.

який вона здобула на протязі багатьох
років чесною, сумлінною працею
педагога, таким чином принизивши її
честь.

У зв'язку з наведеним, просила суд
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 20 000
грн. 00 коп. моральної шкоди.

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 06 травня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди відмовлено за безпідставністю.

На дане рішення ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу. Просить її
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14 травня 2013 року
Новоселицькою сільською радою
Кельменецького району Чернівецької
області було проведено святковий захід
з нагоди 100 - річчя від дня народження
ОСОБА_3, колишнього голови колгоспу ім.
Свердлова, що у с. Новоселиця
Кельменецького району Чернівецької
області.

Очолював організаційний комітет
зазначеного заходу сільський голова
ОСОБА_2, сценарій підготувала ОСОБА_1
Ведучими свята були директор будинку
культури ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позивачка із власної ініціативи, під
час святкування зазначеного дійства,
намагалась вести концертну програму,
тим самим створюючи перешкоди основним
ведучим.

При цьому, сільський голова ОСОБА_2,з
метою уточнення плану проведення
урочистого заходу, взяв у ОСОБА_1
зазначений сценарій.

Вказані дії відповідача жодним чином
не вплинули на загальне враження від
святкування, яке пройшло на належному
рівні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31
березня 1995 року під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Абзацом 2 п. 5 вищезазначеної Постанови
передбачено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 визначає, що суд, зокрема,
повинен з'ясувати, чим підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

ОСОБА_1 належними та допустимими
доказами в суді не довела факт
заподіяння їй моральної (немайнової)
шкоди, протиправність діяння ОСОБА_2,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням ОСОБА_2
та вину останнього в її заподіянні.

Доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість висновку суду
першої інстанції щодо відсутності у
діях ОСОБА_2 злочину і
адміністративного правопорушення
спростовуються відсутністю у
матеріалах справи доказів їх вчинення.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та підстав для
скасування рішення не дають.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні
позову суд першої інстанції правильно
виходив з недоведеності обставин на
які сторона посилалася як на підставу
своїх вимог та заперечень, зокрема,
недоведеності неправомірності дій чи
бездіяльності ОСОБА_2, що заподіяли їй
моральну шкоду та застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права, що їх регулюють.

За таких обставин, колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 06 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: