Справа №345/1989/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Гавриленка В.Г.,

секретаря судового зсідання
Бандура Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Калуші цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовною
заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3
року померла його мати, ОСОБА_7, яка на
випадок смерті залишила заповіт, яким
все своє майно залишила позивачу. На
день смерті спадкодавцю в цілому як
голові колгоспного двору належало
домоволодіння АДРЕСА_1. Також їй
належало право на земельну ділянку
(пай) розміром 34,44 в умовних кадастрових
гектарах та грошові вклади у ВАТ
«Державний ощадний банк України», на
які було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 18.07.2008 року.
Позивач звернулася до державного
нотаріуса Калуського районного
нотаріального округу із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, однак отримав відмову у
видачі свідоцтва, оскільки
домоволодіння належить спадкодавцеві
на праві спільної часткової власності.

Станом на 30.06.1990 року в господарстві,
крім позивача, були зареєстровані його
матір ОСОБА_7, брат ОСОБА_8, його дочка
ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_4
року в даному будинку виникла пожежа,
під час якої загинув ОСОБА_8 Позивач
разом з дружиною відновили будинок та
стали там проживати. Відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в спадковому
господарстві не проживали, участі в
утриманні домоволодіння не приймали,
проживали в АДРЕСА_2 в тимчасовому
приміщенні при сільській раді з 1989 року
по 16.11.1993 року. Оскільки позивач
фактично прийняв спадщину, постійно
проживаючи із спадкодавцем, тому
просить суд визнати за ним право
власності на спадкове майно.

У судове засідання позивач не з'явився,
однак подав письмову заяву про
слухання справи у його відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задоволити.

Відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове
засідання не з'явилися, однак подали
суду заяви, в яких зазначили, що не
заперечують проти задоволення даного
позову, просять суд розглядати справу в
їхній відсутності.

Відповідачі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином повідомлялися про час та місце
розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
після смерті ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.9), яка на випадок
смерті залишила заповіт, посвідчений
виконкомом Копанківської сільської
ради 22.03.2000 року по реєстру №15, яким все
належне їй майно заповіла своєму
синові ОСОБА_2 (а.с.14). ОСОБА_2 звернувся
до державного нотаріуса Калуського
районного нотаріального округу із
заявою про прийняття спадщини, однак
йому було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, оскільки в свідоцтві про
право власності на житловий будинок
зазначено, що домоволодіння належить
ОСОБА_7 на прав спільної сумісної
власності, а тому слід визначити частки
кожного члена спільної часткової
власності (а.с.5,6).

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності на житловий будинок
від 24.04.2001 року, житловий будинок
АДРЕСА_1 належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_7 (а.с.28).

Спадкове домоволодіння складається з
житлового будинку загальною площею 67,4
кв.м. (літера «А»), стайні площею 21,8 кв.м.
(літера «Б»), стодоли площею 24,0 кв.м.
(літера «В»), шопи площею 7,6 кв.м. (літера
«Г»), убиральні площею 1,0 кв.м. (літера
«Д»), криниці (№1), воріт (№2), огорожі
(№3), загальною інвентаризаційною
власністю 69401 (шістдесят дев'ять тисяч
чотириста одна) гривня 00копійок, що
підтверджується копією технічного
паспорта (а.с.17-21).

Згідно відповіді №218 на адвокатський
запит, наданої Копанківською сільською
радою Калуського району
Івано-Франківської області 06.05.2014 року
на час ліквідації колгоспних дворів
станом на 30.06.1990 року в господарстві
ОСОБА_7 були зареєстровані: ОСОБА_7 -
голова двору, ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_8 -
син, ОСОБА_6 - правнук. ОСОБА_5 була
зареєстрована в АДРЕСА_2 постйно,
вибула на навчання в м.Новгород, в 1989
році прибула разом з сином, 16.11.1993 року
вибула разом з сином в Бєлгородську
область Алексєевський район с.Ільїнка.
За час перебування в АДРЕСА_2 вонине
приймали участі в будівництві, ремонті
будинку АДРЕСА_1 (а.с.22).

27.02.2000 року в даному житловому будинку
виникла пожежа, під час якої загинув
ОСОБА_8 (а.с.23).

Позивач проживав спільно з померлою в
одному господарстві без реєстрації та
проживає на даний час, що
підтверджується копією довідки (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності в нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач
прийняв спадщину, так як постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини. Згідно п.11 ст.346 ЦК
України право власності припиняється в
зв'язку із смертю, а отже виділити
належну спадкодавцю частку в майні
неможливо.

Згідно роз'яснення Постанови Пленуму
Верховного суду України №20 від 22.12.1995
року «про судову практику у справах про
захист права приватної власності»
право на майно колгоспного двору мають
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втрачали право на частку в майні
колгоспного двору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
яким мало належати по ? частці в даному
домоволодінні, з 1993 року і до цього часу
не цікавляться даним майном, витрат по
його утриманню теж не несуть, своїх
часток в даному майні не витребовували.
Позивач протягом 20 років безперервно
володіє даним нерухомим майном, несе
всі витрати по його утриманню.

ОСОБА_7 призначила своїм спадкоємцем
ОСОБА_2 Спадкоємців, які в силу ст.1241 ЦК
України мають право на обов'язкову
частку у спадщині, відсутні.
Відповідачі по справі, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, є спадкоємцями першої черги,
претензій до спадкового майна не мають.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
за позивачем слід визнати право
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216-1218,1221,1222,1233-1235,1241, 1265, 1268, ЦК
України, ст.ст. 3, 11, 209, 213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на спадкове майно за законом,
яке залишилося після смерті ОСОБА_7,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з житлового будинку загальною площею
67,4 кв.м. (літера «А»), стайні площею 21,8
кв.м. (літера «Б»), стодоли площею 24,0
кв.м. (літера «В»), шопи площею 7,6 кв.м.
(літера «Г»), убиральні площею 1,0 кв.м.
(літера «Д»), криниці (№1), воріт (№2),
огорожі (№3), загальною
інвентаризаційною власністю 69 401
(шістдесят дев'ять тисяч чотириста
одна) гривня 00копійок..

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд Івано-Франківської області шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя