У х в а л а

іменем україни

06 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Маляренко А.В.,
вирішуючи питання про відкриття
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного
суду Херсонської області від 03 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: відділ
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, приватний
нотаріус Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання договору купівлі-продажу
удаваним правочином,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
вищевказаним позовом до суду,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у
грудні 2009 року вона надала ОСОБА_2 кошти
в сумі 15 000 доларів США, а остання
зобов'язалась повернути вказані кошти
та сплачувати 5% від суми боргу
щомісячно. Проте своїх зобов'язань по
поверненню боргу ОСОБА_2 не виконала, в
зв'язку з чим рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 17 травня
2011 року з ОСОБА_2 було стягнуто на її
користь 135 663 грн 75 коп в рахунок
відшкодування боргу за договором
позики, з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення та трьох
відсотків річних. Стверджує, що в ході
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення суду від 17 травня 2011
року їй стало відомо, що квартира
АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_2 та
на яку було накладено арешт для
подальшої її реалізації з метою
задоволення вимог позивача як
кредитора, тепер належить ОСОБА_4 Крім
того, рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 06 лютого 2012 року
було визнано за ОСОБА_4 право власності
на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1,
виключено з акту опису та знято арешт з
вищевказаної квартири. Рішенням
Апеляційного суду Херсонської області
від 21 травня 2012 року було скасовано
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 06 лютого 2012 року в
частині визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 Зазначає, що
11 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
був укладений договір купівлі-продажу
спірної квартири та того ж числа між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір
позики, що підтверджується розпискою.
Відповідно до вказаного договору
позики, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_4
44 506 доларів США та зобов'язалась їх
повернути до 01 лютого 2011 року,
зазначивши спірну квартиру
забезпеченням повернення боргу.
Вважає, що при укладенні договору
купівлі-продажу від 11 березня 2010 року
волевиявлення сторін було направлено
на укладення договору застави, а не
договору купівлі-продажу та вказаний
договір був укладений з порушенням
вимог Закону. На підставі викладеного
просить суд визнати договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 11 березня 2010 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_4, посвідчений приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
зареєстрованим за № 223, удаваним
правочином; встановити нікчемність
насправді вчиненого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 11
березня 2010 року договору іпотеки.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 05 грудня 2013 року визнано
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 11 березня 2010 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим № 223, удаваним
правочином. Встановлено нікчемність
насправді вчиненого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 11
березня 2010 року договору іпотеки.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 03 квітня 2014
року рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 05 грудня 2013 року
скасоване і ухвалено нове рішення, яким
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: відділ
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, приватний
нотаріус Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання договору купівлі-продажу
удаваним правочином.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, обґрунтовуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
рішення суду апеляційної інстанції
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновку
про порушення судом норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті
особи: відділ державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Херсоні,
приватний нотаріус Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання договору купівлі-продажу
удаваним правочином.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ А.В. Маляренко