Справа № 185/3157/14-ц
Провадження № 2/185/1665/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.,

при секретарі Муржиєвій І.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою, в якій просила
шлюб з відповідачем, зареєстрований 17
лютого 1996 року відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Павлоградської міської Ради
Дніпропетровської області, актовий
запис № 57 - розірвати.

В обґрунтування позову вона вказала на
те, що від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3, який після
розірвання шлюбу буде проживати разом
з нею. Спільне життя з відповідачем не
склалося. Фактичні шлюбні відносини
припинені з березня 2014 року. Причиною
розпаду сім'ї є несумісність
характерів, різні погляди на життя і
побут. Сторони втратили почуття любові
та поваги. Позивач вважає, що сім'я
розпалася остаточно і відновлена бути
не може.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задовольнити,
посилаючись на підстави, зазначені в
позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав та не
заперечував проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України, особа, яка
змінила прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони 17 лютого 1996 року уклали шлюб
(арк.с.4). Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3, сторони
шлюбно-сімейні відносини не
підтримують та загальне господарство
не ведуть з березня 2014 року, шлюб носить
формальний характер і збереження його
суперечило б інтересам сторін.

Щодо вимоги позивача про стягнення в
відповідача на її користь всіх судових
витрат, то ця вимоги підлягає
частковому задоволенню.

Таким чином, зібрані у справі докази та
наявна їх оцінка вказують на наявність
підстав для часткового задоволення
позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.
112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17 лютого 1996 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Павлоградської міської Ради
Дніпропетровської області згідно
актового запису № 57.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_2
та ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) ?
частину судових витрат в сумі 121 (сто
двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
У.М.
Болдирєва