РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права власності з виплатою
компенсації, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення
права власності з виплатою
компенсації, визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві
власності належить 3/4 частини квартири
АДРЕСА_1, а відповідачу - 1/4 частниа
зазначеної квартири.

З 2010 року вони не можуть дійти згоди
щодо користування та розпорядження
майном, між ними існують неприязні
відносини, відповідач не несе тягар
утримання майна, всі витрати на
утримання квартири несе лише вона.

Зазначає, що загальна площа квартири
становить 45,0 кв. метри, житлова площа -
29,4 кв. метри. 1/4 частина квартири, яка
належить відповідачу, складає 11,25 кв.
метри загальної площі та 7,35 кв. метри
житлової площі.

Частка відповідача в спільному майні є
незначною і не може бути виділена в
натурі, відповідач протягом чотирьох
років не користується своїм майном і
спільне користування ним є неможливим,
між ними існують неприязні відносини,
відповідач забезпечений іншим житлом,
де і зареєстрований, тому припинення
його права власності на частку в
квартирі не завдасть останньому
істотної шкоди.

З урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 04 червня 2014 року,
просить суд ухвалити рішення, яким:

- припинити право власності ОСОБА_2
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 з
виплатою на користь ОСОБА_2 грошової
компенсації вартості 1/4 частини
квартири у розмірі 133025 гривень, які
знаходяться на депозитному рахунку
Солом'янського районного суду м. Києва;

- визнати за нею право власності на
1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги та просила
їх задовольнити з підстав наведених у
позовній заяві.

Представники відповідача проти
задоволення позову заперечували.
Зазначили, що вартість частки
відповідача в зв'язку зі зміною курсу
долара США має збільшитись.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
на праві спільної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 у рівних частках, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 27 липня 2007 року,
виданим Відділом приватизації
державного житла Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації згідно з розпорядженням
від 27 липня 2007 року № 39897 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_1, виданим 04 жовтня 2007 року
(а.с.17).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 22 листопада 2012 року,
посвідченим державним нотаріусом
П'ятої київської державної
нотаріальної контори Гриценко О.В.,
зареєстрованим в реєстрі за № 8-3427,
позивач ОСОБА_1 успадкувала від
померлого ОСОБА_3 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 23 червня 2010 року визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
батька ОСОБА_3 (а.с. 15-16).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1
посилалася на те, що частка відповідача
в спільному майні є незначною і не може
бути виділена в натурі, відповідач
протягом чотирьох років не
користується своїм майном і спільне
користування ним є неможливим, так як
між ними існують неприязні відносини,
відповідач забезпечений іншим житлом,
де і зареєстрований, тому припинення
права власності відповідача на частку
у квартирі не завдасть останньому
істотної шкоди.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і
користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Зі змісту цієї норми закону вбачається,
що припинення права особи на частку у
спільному майні допускається за
наявності будь-якої з обставин,
передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК,
але за умови, що таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Питання чи є частка незначною, підлягає
вирішенню судом у кожному конкретному
випадку з урахуванням обставин справи.
Висновок про істотність шкоди, яка може
бути завдана співвласнику, також має
робитись у кожному конкретному випадку
з урахуванням обставин справи та
особливостей об'єкта, який спільним
майном.

З довідки з місця проживання сім'ї та
реєстрації від 24 січня 2014 року
вбачається, що відповідачу належить на
праві власності частина квартири
АДРЕСА_1, в якій він зареєстрований і
яка є його місцем проживання (а.с. 92).

У судовому засіданні сторона
відповідача не заперечували проти
отримання грошової компенсації від
позивача та вирішення в такий спосіб
конфлікту з приводу користування
житлом.

Частка відповідача в спірній квартирі
не може бути виділена в натурі, тому суд
приходить до висновку про те, що
припинення права власності
відповідача на не завдасть йому
істотної шкоди, а вирішить спір щодо
спадкового майна.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 1-25/03
від 25 березня 2014 року ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1 на час складання
висновку, становить 532098 гривень, а
ринкова вартість 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1, на час складання висновку,
становить 133025 гривень (а.с. 108-113).

Суду не надано належних доказів на
спростування зазначеного висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, тому її можливо покласти в
основу рішення при вазначенні вартості
частки у квартирі.

Відповідно до ч. 2 ст.365 ЦК України суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Позивачем внесено на депозитний
рахунок Солом'янського районного суду
м. Києва НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ в м. Києві (код
820019) 133025 гривень, що підтверджується
квитанцією 13813.38.1 від 02 листопада 2013
року та квитанцією № 636/з5 від 03 червня
2014 року (а.с.

Суд вважає, що вирішення спору між
співвласниками квартири щодо
розпорядження чи користування майном
шляхом присудження грошової
компенсації за частку у спільній
власності не слід розглядати як
неправомірне позбавлення права
власності, якщо цю частку неможливо
виділити або поділити майно в натурі чи
спільно користуватися ним.

З огляду на наведене, позов підлягає
задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, на
підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає 1012 гривень 81 копійка судового
збору та на користь держави 317 гривень 44
копійки судового збору.

Керуючись статтями 319, 365 ЦК України,
статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення
права власності з виплатою
компенсації, визнання права власності
задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
йому на праві власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію вартості припиненої
частки в розмірі 133025 гривень, внесених
ОСОБА_1 на депозитний рахунок
Солом'янського районного суду м. Києва
НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ в м. Києві (код 820019) на
підставі квитанції 13813.38.1 від 02
листопада 2013 року та квитанції № 636/з5
від 03 червня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1012
гривень 81 копійку судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 317
гривень 44 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: