Справа № 242/276/14-ц
Провадження № 2/242/250/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Черкова В.Г., при
секретарі Кідрон О.М., за участю
представника Селидівського МВ ГУМВС
України в Донецькій області(з
обслуговування міст Селидове та
Новогродівка) - Славіч О.П., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Селидове цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Селидівського МВ
ГУМВС України в Донецькій області про
відшкодування судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до Селидівського МВ ГУМВС
України в Донецькій області про
відшкодування судових витрат, в якій
зазначив, що при подачі в суд скарги на
дії працівників Селидівського МВ ГУМВС
він звертався за допомогою до адвоката
ОСОБА_3, з яким було укладено договір -
доручення на надання юридичної
допомоги з фізичною особою. Згідно
договору вартість послуг на надання
правової допомоги складає 27465 рублів
Росії, що еквівалентно 6866 гривень
України. Просить суд, стягнути з
Селидівського МВ ГУМВС України в
Донецькій області на його користь,
витрати по справі( скарзі на дії
працівників Селидівського МВ ГУМВС
України в Донецькій області) по сплаті
правової допомоги адвоката, сума якої
складає 27465 рублів Росії, що
еквівалентно 6866 гривень України.

Позивач в судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. В справі
маємо лист, в якому він просить
розглянути справу без його участі.

Представник відповідача за
довіреністю Славіч О.П. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала, в
обґрунтування своїх заперечень
пояснила, що позивач скористався
гарантованою державною можливістю
отримати правову допомогу в обсязі та
формах, визначених ним особисто.
Витрати на правову допомогу
відшкодовуються лише у тому випадку,
якщо правова допомога реально
надавалася у справі тими особами, які
одержали за це плату. Самі лише докази
укладання угоди про надання правової
допомоги і її оплати не можуть бути
підставою для відшкодування цих
витрат, якщо адвокат в судових
засіданнях участі не брав. Вважає, що
заява позивача не містить конкретно
викладених обставин та доказів, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, що
підтверджують кожну викладену ним
обставину. Просить суд у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у
повному обсязі за необґрунтованістю.

Вислухавши представника відповідача,
дослідивши інші матеріали справи,
судом встановлено, що 03.07.2010 р. між
ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 було
укладено договір доручення на надання
юридичної допомоги з фізичною особою,
згідно якого адвокат зобов»язався
представляти інтереси ОСОБА_2 в
кримінальному судовому провадженні.
Змістом доручення є підготовка
позовних матеріалів по скарзі.
Вартість послуг на надання правової
допомоги складає 27465 рублів Росії.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 27.06.2012 р.,
скаргу ОСОБА_2 на дії працівників
Селидівського МВ ГУМВС України в
Донецькій області задоволено частково.
Постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи від 28.04.2009 року
скасовано, матеріали по заяві ОСОБА_2
направлено начальнику Селидівського
МВ для додаткової перевірки. Постанову
про відмову у порушенні кримінальної
справи від 03.05.2010 р. залишено без
задоволення. В решті заявлених вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до ст..59 Конституції України
та ст..12 ЦПК України кожен має право на
правову допомогу. У випадках,
передбачених законодавством, ця
допомога надається безкоштовно. Кожен
є вільним у виборі захисника своїх
прав. Для забезпечення права на захист
від обвинувачення та надання правової
допомоги при вирішенні справ у судах та
інших державних органах України діє
адвокатура. Право на допомогу - це
гарантована державною можливість
кожної особи отримати таку допомогу в
обсязі та формах, визначених нею,
незалежно від характеру правовідносин
особи з іншими суб»єктами права.

Відповідно до ст.. 84 ЦПК України,
витрати, пов»язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України
«про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на підставі які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інші
обставини, які мають значення для
вирішення справи.

Позивачем в підтвердження понесених
витрат на правову допомогу був наданий
Договір доручення на надання юридичної
допомоги з фізичною особою, укладений
03.07.2010 р. між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3,
згідно якого адвокат зобов»язався
представляти інтереси ОСОБА_2 в
кримінальному судовому провадженні
Змістом доручення є підготовка
позовних матеріалів по скарзі.
Вартість послуг на надання правової
допомоги складає 27465 рублів Росії.
Проте адвокат в судових засіданнях
участі не брав, з договору не можна
визначити які саме послуги надавалися
та протягом якого часу, що унеможливлює
розрахунок компенсації витрат на
правову допомогу.

Таким чином, суд, оцінивши представлені
в силу ст. 60 ЦПК України докази,
вивчивши матеріали справи,
законодавство, що регулює дані
правовідносини, дійшов до висновку, що
вимоги позивача безпідставними та
необґрунтованими, оскільки не надано
розрахунку витрат на правову допомогу
з урахуванням вимог Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», у зв'язку
з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 57, 60, 84, 213-218 ЦПК
України, ст..59 Конституції України, ЗУ
«про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Селидівського МВ ГУМВС України в
Донецькій області про відшкодування
судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя