У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Свіда Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
20 січня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" про визнання
протиправним визначення доходу у
вигляді додаткового блага, отриманого
позивачем у четвертому кварталі 2012
року внаслідок анулювання
заборгованості Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк".

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 20 січня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення скасувати, ухваливши нове, яким
позов задовольнити. Вказує на те, що
дії банку у визначенні доходу є
неправомірними.

Колегія суддів вважає, що скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлені слідуючі факти та
обставини.

22 жовтня 2007 року позивач з ПАТ
"УкрСиббанк" уклав договір споживчого
кредиту № 0 у розмірі 90 000 доларів
США.

В зв'язку з порушенням умов кредитного
договору, рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 14 жовтня 2010
року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 777575
грн.11 коп. за кредитним договором №
0 від 22 жовтня 2007 року та 1820 грн.
судових витрат.

У вересні 2012 року в рахунок погашення
заборгованості по кредитному договору
№0 275 від 22 жовтня 2007 року позивач
сплатив 34 456,00 доларів США.

З метою анулювання боргу перед
відповідачем позивач прийняв участь в
"Акції, направленої на погашення
довгострокової простроченої
заборгованості клієнтів роздрібного
бізнесу АТ "УкрСиббанк"".

З умовами та наслідками участі в даній
програмі банку та виникненні у
позивача доходу у вигляді додаткового
блага та необхідності, відповідно до
вимог пп. 164.2.17 п.164.2 та п.167.1 ст.167
Податкового кодексу України
відобразити такий дохід у річній
податковій декларації з податку на
доходи фізичних осіб та самостійно
сплатити цей податок позивачу було
відомо (а.с.32,33,35 ).

30 жовтня 2012 року відповідач листом №
31-5-22-06/3 повідомив позивача про
анулювання суми заборгованості за
кредитним договором у розмірі 96 512,64
доларів США, визнання її доходом,
отриманим як додаткове благо і у
зв'язку з цим про необхідність сплати
податку та відображення доходу у
річній податковій декларації.

Позивач вважав цей лист
неправомірними діями з боку банку.

Відповідно до положень ст.41
Податкового кодексу України
контролюючими органами у питаннях
звітності та сплати податків на доходи
фізичних осіб є виключно органи
державної податкової служби.

Отже, повідомлення банку про
анулювання боргу не є діями, які
безпосередньо тягнуть для одержувача
кредиту обов'язок сплатити податок з
відображенням у податковій декларації.

Вказані дії банку носять виключно
інформаційний характер і не можуть
порушувати права та охоронювані
законом інтереси фізичної особи.

Згідно положення ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що воно
ухвалено з дотриманням вимог
матеріального і процесуального закону.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 20 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: