Номер провадження 2/754/3745/14
Справа №754/6626/14-ц
20.06.2014 року Деснянський районний
суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Смирнової
при секретарі Кузьменко А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
справу за позовом
стягнення грошової компенсації
частини автомобіля, припинення права
Власності на ? частину автомобіля, -
29.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з відповідача на її користь
грошову компенсацію за 1/2 частину
вартості автомобіля марки «ЗАЗ 1,5», 2010
року випуску, р.н. НОМЕР_1, в сумі 41.980 грн.
та витрати по сплаті судового збору
При цьому позивачка просить
припинити її право власності на ?
частину вказаного автомобіля.
В обґрунтування своїх вимог
ОСОБА_1 вказує на те, що 04.12.2012 року
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до
неї про розподіл майна, набутого під
час шлюбу, а саме: квартири АДРЕСА_1 та
автомобіля марки «ЗАЗ 1,5», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1.
Рішенням Деснянського районного
суду м.Києва від 19.12.2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за
кожним з них право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 та на ?
частину автомобіля

марки «ЗАЗ 1,5», 2010 року випуску, р.н.
НОМЕР_1.

ОСОБА_1 також зазначає, що у січні
2014 року її представником було
з»ясовано, що спірний автомобіль, який
був зареєстрований за ОСОБА_2, 06.12.2013
року був знятий з обліку в центрі НП
ПВТЗ м.Калуш громадянином ОСОБА_5 за
дорученням серії ВТО № 950198.

В розмові з ОСОБА_5 було з»ясовано,
що 30.11.2013 року він отримав довіреність
серії ВТО № 950198 від ОСОБА_4 на право від
імені ОСОБА_2 володіти, користуватися,
зняти з обліку та розпоряджатися,
належним ОСОБА_2 автомобілем марки «ЗАЗ
1,5», 2010 року випуску, р.н. НОМЕР_1.

ОСОБА_4, в свою чергу, отримав
19.02.2013 року довіреність ВТА № 244057 від
ОСОБА_2, якою його було уповноважено та
надано право на володіння та
розпорядження, належним ОСОБА_2
автомобілем марки «ЗАЗ 1,5», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1.

06.12.2013 року ОСОБА_5 зняв з обліку
вказаний автомобіль для його
реалізації.

Як вказує позивачка, 16.04.2014 року її
представник звернувся із запитом до
Центру надання послуг, пов»язаних з
використанням транспортних засобів
м.Житомира, про надання інформації щодо
власника спірного автомобіля, та
отримав відповідь, з якої їй стало
відомо, що починаючи з 09.04.2014 року
автомобіль марки «ЗАЗ 1,5», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1, перебуває у
власності ОСОБА_6, який проживає в
АДРЕСА_2. Реєстрацію проведено
Калуським ВРЕР при УДАЇ УМВС України в
Івано-Франківський області, новий
реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2.

Будучи співвласником спірного
автомобіля, вона не давала своєї згоди
ОСОБА_2 на видачу довіреностей
вищезазначеним особам на право
розпорядження автомобілем та не знала
про це. Таким чином, після винесення
рішення Деснянським районним судом
м.Києва від 19.12.2013 року ОСОБА_2 на
власний розсуд, без погодження з нею,
продав автомобіль «ЗАЗ 1,5», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1, який є їх спільною
власністю.

Посилаючись на викладені
обставини, а також на те, що вона, як
власник ? частини спірного автомобіля,
не має можливості володіти та
користуватися ним, ОСОБА_1 просить
стягнути з відповідача грошову
компенсацію вартості ? частини
автомобіля «ЗАЗ 1,5», 2010 року випуску,
р.н. НОМЕР_1.

При цьому при визначенні
вартості автомобіля та розміру
грошової компенсації, що підлягає
стягненню на її користь, ОСОБА_1 просить
врахувати покупну вартість автомобіля
«ЗАЗ 1,5», 2010 року випуску, р.н. НОМЕР_1,
яка згідно Договору купівлі-продажу №
218188- Y01371 від 16.07.2011 року становить 78.560
грн., а також витрати по встановленню
газобалонного обладнання на
автомобіль в сумі 5.400 грн.

Таким чином, позивачка вважає, що
розмір компенсації за ? частину
автомобіля має становити 41.980 грн., яку
вона просить стягнути з відповідача та
припинити її право власності на
вказану частину автомобіля.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 не з»явилась, про розгляд справи
повідомлена належним чином. В своїй
заяві від 19.06.2014 року позивачка просить
розглянути справу без присутності її
представника. Проти постановлення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 також не
з»явився в судове засідання, про
розгляд справи повідомлявся належним
чином. Тому суд постановляє заочне
рішення, що відповідає вимогам ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 60
ЦПК України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарський або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Як вбачається із рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 19.12.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, а також
рішення Апеляційного суду м.Києва від
04.02.2014 року по цій справі, судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з
04.07.2008 року по 17.01.2013 року. Під час
перебування у шлюбі сторони придбали
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
автомобіль «ЗАЗ Ланос» д.н. НОМЕР_1, 2010
року випуску, вартістю 78.560 грн., який
зареєстрований на ім.»я ОСОБА_2

Рішенням Деснянського районного
суду м.Києва від 19.12.2013 року за ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 визнано право власності,за
кожним, на ? частину квартири АДРЕСА_1 та
? частину автомобіля «ЗАЗ Ланос» д.н.
НОМЕР_1, 2010 року випуску (а.с.15-20).

Згідно Ухвали Апеляційного суду
м.Києва від 04.02.2014 року вищезазначене
рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 19.12.2013 року залишено без
змін (а.с.21-25).

Таким чином, враховуючи обставини
справи та виходячи з вимог ч. 3 ст. 61 СК
України, суд приходить до висновку, що
вищевказаний автомобіль, який був
придбаний сторонами під час
перебування у шлюбі, є спільним майном
подружжя.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.65 СК
України дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

При укладанні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя.

Судом також встановлено, що під час
розгляду справи у Деснянському
районному суді м.Києва про поділ майна
подружжя, спірний автомобіль «ЗАЗ
Ланос» д.н. НОМЕР_1, 2010 року випуску, який
був зареєстрований за відповідачем
ОСОБА_2, 06.12.2013 року був знятий з обліку
для реалізації в центрі НП ПВТЗ м.
Калуш, громадянином ОСОБА_5 за
дорученням серії ВТО № 950198 (а.с.7,14).

Як вбачається з доручення серії ВТО №
950198, воно було видано 30.11.2013 року ОСОБА_5
від ОСОБА_4 на право від імені ОСОБА_2
володіти, користуватися, зняти з обліку
та розпоряджатися, належним ОСОБА_2
автомобілем марки «ЗАЗ Ланос», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1 (а.с.13).

ОСОБА_4, в свою чергу, отримав
19.02.2013 року довіреність ВТА № 244057 від
ОСОБА_2, якою його було уповноважено та
надано право на володіння та
розпорядження, належним ОСОБА_2
автомобілем марки «ЗАЗ Ланос», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1. Довіреність була
видана з правом передовіри (а.с.12).

Як вбачається з повідомлення Центру
надання послуг, пов»язаних з
використанням транспортних засобів
м.Житомира від 16.04.2014 року № 268, згідно
результатів пошуку заяв про реєстрацію
транспортних засобів, автомобіль «ЗАЗ
Ланос» д.н. НОМЕР_1, з 09.04.2014 року
зареєстрований як придбаний в
торгівельній організації за ОСОБА_6,
який проживає в АДРЕСА_2. Автомобіль має
новий реєстраційний номер НОМЕР_4
(а.с.9,10).

Враховуючи викладені обставини, суд
дійшов до висновку, що всупереч вимогам
Закону відповідач ОСОБА_2, без відома і
згоди позивачки розпорядився їх
спільною сумісною власністю -
автомобілем марки «ЗАЗ Ланос TF69YO», 2010
року випуску, р.н. НОМЕР_1, чим порушив
право позивачки ОСОБА_1, як
співвласника вказаного автомобіля.

В своєму позові ОСОБА_1 просить
стягнути з відповідача на її користь
грошову компенсацію вартості за
належну їй 1/2 частину вартості
автомобіля марки «ЗАЗ Ланос», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1, в сумі 41.980 грн.,
посилаючись на те, що спільне з
відповідачем володіння і користування
автомобілем неможливе, оскільки
спірний автомобіль вибув із володіння
ОСОБА_2 та перебуває у власності іншої
особи.

Вказані вимоги позивачки суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК
України власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено,
що право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право
на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим (ч.2 ст.183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою.

Згідно ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке при чинення
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім»ї.

Частиною 2 вказаної статті
передбачено, що суд постановляє
рішення про припинення права особи на
частку у спільному майні за умови
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Як встановлено судом, за рішенням
Деснянського районного суду м.Києва
від 19.12.2013 року автомобіль марки «ЗАЗ
Ланос», 2010 року випуску, р.н. НОМЕР_1
належить на праві спільної часткової
власності позивачці ОСОБА_1 та
відповідачу ОСОБА_2, кожному, по ? його
частині.

Судом також встановлено, що
автомобіль є неподільною реч»ю та на
час розгляду справи про поділ майна в
суді, автомобіль «ЗАЗ Ланос», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1 перебував у
користуванні відповідача ОСОБА_2, який,
без відома та згоди іншого
співвласника автомобіля ОСОБА_1, продав
його ОСОБА_6

Згідно повідомлення Центру надання
послуг, пов»язаних з використанням
транспортних засобів м.Житомира від
16.04.2014 року № 268, спірний автомобіль з
09.04.2014 року зареєстрований як придбаний
в торгівельній організації за ОСОБА_6,
який проживає в АДРЕСА_2. Автомобіль має
новий реєстраційний номер НОМЕР_4.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.
358,364,365 ЦК України, є всі підстави для
задоволення вимог позивачки ОСОБА_1
про стягнення з відповідача грошової
компенсації вартості ? частини
автомобіля.

При цьому суд враховує доводи
позивачки, що загальна вартість
автомобіля «ЗАЗ Ланос», 2010 року
випуску, р.н. НОМЕР_1, становить 83.960 грн.

Так, згідно Договору купівлі-продажу
автомобіля від 16.07.2011 року, його
Специфікації, Рахунку-фактури від
19.07.2011 року та Квитанції на оплату по
договору, вартість автомобіля «ЗАЗ
Ланос 1,5», 2010 року випуску, № 218188- Y01371
становить 78.560 грн. (а.с. 26-29,30,31,33).

Крім того, ОСОБА_2 було проведено
переобладнання спірного автомобіля, а
саме: встановлено газобалонне
обладнання 4 покоління. Згідно акту
виконаних робіт від 22.07.2011 року №
НОМЕР_5 їх вартість разом з ПДВ
становить

5.400 грн. (а.с.34-37).

Таким чином, вартість набутого під час
шлюбу сторін автомобіля становить 83.960
грн., а доля кожної із сторін складає в
грошовому виявленні 41.980 грн.

Враховуючи обставини справи, а також
те, що на даний час відповідач ОСОБА_2
розпорядився спірним автомобілем на
власний розсуд, суд вважає за необхідне
стягнути з нього на користь позивачки
грошову компенсацію за належну їй ?
частину автомобіля «ЗАЗ Ланос TF69YO», 2010
року випуску, р.н. НОМЕР_1, що є спільною
власністю подружжя, в розмірі 41.980 грн.

Оскільки, відповідач в судове
засідання не з»явився, вказані грошові
кошти не внесені ним на депозитний
рахунок суду, як це передбачено ч.2 ст.365
ЦК України, тому вимоги позивачки про
припинення права власності ОСОБА_1 на ?
частину спірного автомобіля суд вважає
передчасними та на даний час не вбачає
підстав для їх задоволення.

Так як суд частково задовольняє
позовні вимоги, то відповідно до ст.ст.
79,88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в сумі 419 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4,10,57-60,79,88,213,214,218 ЦПК України, ст.ст.
61, 65, 70, 71 СК України, ст.ст. 316,317,319,358,361,364
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості ? частини
автомобіля марки «ЗАЗ Ланос TF69YO», 2010
року випуску, кузов НОМЕР_6, р.н. НОМЕР_1,
в сумі 41.980 грн., а також витрати по
сплаті судового збору в сумі 419 грн. 80
коп., всього - 42.399 грн. 80 коп.

В решті вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: