АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4744/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Глущенко
Н.Г. Категорія 19/27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

18 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі -
Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного
акціонерного товариства

«Комерційний банк
«Надра»

на заочне рішення Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 7 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати заочне рішення
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 07.03.2014
року та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра»
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на те, що воно є незаконним
та необґрунтованим, оскільки ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, позивач
вважає, що судом неправильно визначені
спірні правовідносини та неправильно
встановлені обставини, які мають
значення для справи / а. с. 66-67 /.

Зазначеним рішенням від 07.03.2014 року
позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра»
задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором № 878022/ФЛ від 08.09.2008 року, яка
складається з: 123875,92 грн. -
заборгованості по кредиту, 13954,60 грн. -
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості, 4233,32 грн. - індекс
інфляції, а всього 244315,88 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Крім того, з відповідачки на користь
банку стягнено судові витрати по
справі у розмірі 2443,15 грн. / а. с. 57-59 /.

Судом першої інстанції
встановлено, що 08.09.2008 року між ВАТ КБ
«Надра» (правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра») та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 878022/ФЛ (далі
Договір), згідно якого ОСОБА_2 було
надано кредит в сумі 126418,59 грн. на
придбання нового житла з виплатою
процентної ставки 18,59 % річних строком
до 07.08.2028 року. Погашення кредиту та
сплату процентів за користування ним
позичальник зобов'язаний здійснювати
щомісячно в розмірі мінімального
щомісячного платежу 2007,29 грн. у строки,
що передбачені умовами договору,
зокрема п. п. 3.3.; 3.3.2; 3.3.3, який підписано
сторонами / а. с. 5-6 /.

Кредитні кошти надані ОСОБА_2 в повному
обсязі, що підтверджується
меморіальними ордерами № № 121, 125 від
08.09.2008 року та випискою з особистого
рахунку / а. с. 7-9 /.

Згідно п. 2.1 Договору, в забезпечення
виконання відповідачкою спірного
Договору, між банком та ОСОБА_2 укладено
договір іпотеки відповідно до якого
відповідачкою передано в іпотеку
придбаний нею за кредитні кошти
житловий будинок по вул. Польовій,71 в с.
Аполонівка Солонянського району
Дніпропетровської області.

Попри взяті на себе зобов'язання
відповідачка ОСОБА_2 не виконувала
умови Договору стосовного своєчасного
повернення отриманого кредиту та
своєчасної сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків, у зв'язку з чим, за Договором
виникла заборгованість, яка була
визначена позивачем станом на 03.04.2013
року в сумі 256957,74 грн., де: 123875,92 грн. -
заборгованість за кредитом; 102252,04 грн. -
заборгованість по процентам; 13954.60 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості; 1264,86 грн. - штраф; 4233,32
грн. - індекс інфляції / а. с. 1- 4,10 /.

За таких обставин, та виходячи з
доказів по справі, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що, в силу ст.ст.
526,549,610,611,615,626,628,629,1054,1055,10561 ЦК України та
умов Договору, - позовні вимоги банку
підлягають частковому задоволенню в
частині стягнення 123875,92 грн. -
заборгованість за кредитом; 102252,04 грн. -
заборгованість по процентам; 13954,60 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості; 4233,32 грн. - індекс
інфляції, оскільки кредитний договір
укладено між сторонами у відповідності
з вимогами чинного законодавства і
банком при укладенні договору було
надано боржнику всю необхідну,
достовірну та доступну інформацію про
послугу у вигляді надання кредиту, що
підтверджено підписами кредитора та
боржника у спірному кредитному
договорі.

Щодо стягнення з відповідачки на
користь банку 12641,86 грн. штрафу, то суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що вони не підлягають задоволенню,
оскільки суперечать вимогам п. п. 5.3;
4.3.3; 4.3.4;3.3.1;3.3.2;3.3.3 Договору. Такий штраф,
на думку суду першої інстанції, може
бути стягнений лише за порушення п. п.
4.3.1; 4.3.2;4.3.5 - 4.3.14 Договору, умови яких не
стосуються поверненню грошових коштів,
при цьому в позовній заяві взагалі
відсутнє обґрунтування позовних вимог
щодо стягнення з відповідача
зазначеного штрафу, як і не надано
будь-яких доказів, які підтверджують ці
позовні вимоги. Крім того, штраф у
вигляді 10% від суми кредиту за
порушення умов кредитного договору,
щодо своєчасного повернення отриманих
коштів, Договором не передбачений.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував прав
і обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах
справи, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ « КБ
«Надра» в силу ст.ст.
525,526,549,610,611,612,615,625,626,628,629,1054,1055,10561 ЦК
України, ст. 2 Закону України «Про банки
та банківську діяльність» та умов
Кредитного договору № 878022/ФЛ від 08.09.2008
року, що укладений та підписаний
сторонами.

Розрахунок заборгованості в
частині стягнення: 123875,92 грн. -
заборгованість за кредитом; 102252,04 грн. -
заборгованість по процентам; 13954,60 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості; 4233,32 грн. - індекс
інфляції, - проведено правильно у
відповідності з вище зазначеними
нормами матеріального права та умовами
Кредитного договору № 878022/ФЛ від 08.09.2008
року.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи позивача не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права та умов кредитного договору.

Відповідно ж до ст. 212 ПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, справа розглянута судом
першої інстанції у відповідності з
вимогами ст. 11 ЦПК України, тобто в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів наданих сторонами.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції та встановлені ним
обставини.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі (які підтримані
представником позивача і в суді
апеляційної інстанції) є надуманими та
такими, що не відповідають вимогам
матеріального і процесуального права
та матеріалам справи, оскільки суд
першої інстанції задовольнив в повному
обсязі позовні вимоги банку про
стягнення з відповідачки 123875,92 грн. -
заборгованості по кредиту; 102252,04 грн. -
заборгованості по процентам; 13954.60 грн. -
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості; 4233,32 грн. - індексу
інфляції, а отже підстав для скасування
рішення в цій частині та ухвалення
нового рішення про стягнення цих же сум
не має.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що суд безпідставно
відмовив банку у стягненні з
відповідачки штрафу в розмірі 12641,86 грн.

оскільки позичальником, тобто
відповідачкою, порушено п.4.3.11 Договору,
а тому згідно п. п. 5.3; 4.3; 4.3.3; 4.3.4
Договору позичальник зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі 10% від суми
кредиту, - не можуть бути прийняті до
уваги, так як є надуманими і такими що
не відповідають ні вимогам норм
матеріального права, ні умовам
Договору, що укладений між сторонами.

Так, згідно п. 4.3.4 Договору -
позичальник у випадку порушення
виконання зобов'язань, передбачених
Договором, зобов'язаний сплатити банку
штрафні санкції, визначені у п. п. 5.1 - 5.3
Договору.

Відповідно п. 5.3 Договору - у разі
порушення позичальником вимог п. 4.3, за
виключенням п. п. 4.3.3; 4.3.4 цього Договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% від суми
кредиту, визначеної у п. 1. 1 цього
Договору, за кожен випадок.

Доказів того, що відповідачкою
було порушено вимоги п. 4.3 Договору -
банк суду не надав, які не вказав на
такі порушення в своєму позові / а. с. 2-4
/.

Позивач в апеляційній скарзі
посилається на те, що відповідачкою
порушено п. 4.3.11 Договору, згідно якого
позичальник зобов'язаний надати
додаткове забезпечення виконання
зобов'язань за цим Договором у разі
суттєвого погіршення фінансового
стану позичальника, невиконання умов
або визнання недійсним Договору
застави, зазначеного у п. 2.1 та/чи
договору поруки, визначеного у п. 2.4
цього Договору, зниження вартості за
цим Договором, - є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів
справи, зокрема умов спірного Договору,
кредит в сумі 126418,59 грн. відповідачці
було надано для придбання нового житла
- будинку № 71 по вул. Польовій в с.
Аполонівка Солонянського району
Дніпропетровської області (п. п. 1.1;1.2
Договору) і в забезпечення виконання
позичальником (відповідачкою) своїх
зобов'язань, щодо погашення кредиту,
сплати відсотків та інших платежів,
передбачених цим Договором, можливих
штрафних санкцій, - відповідачка уклала
з банком договір іпотеки предметом
якого є придбаний за кредитні кошти
житловий будинок № 71 по вул. Польовій в
с. Аполонівка Солонянського району
Дніпропетровської області (п. 2.1.
Договору).

Відповідно до п. 4.2.2. Договору -
банк, у разі суттєвого погіршення
фінансового стану позичальника,
зниження вартості забезпечення,
визначеного у п. 2.1 цього Договору, має
право вимагати надання позичальником
додаткового забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
Договором. Банк на власний розсуд
оцінює запропоноване позичальником
додаткове забезпечення і має право
визнати його недійсним.

Як пояснив суду апеляційної
інстанції представник позивача, банк, з
вимогами до відповідачки про додаткове
забезпечення виконання останньою
своїх зобов'язань за Договором, - не
звертався.

Відповідно п. 4.2.5 Договору - банк
має право вимагати від позичальника
документи, що підтверджують його
поточний фінансовий стан, але доказів
того, що фінансовий стан відповідачки
погіршився і виникла потреба в
додатковому забезпеченні зобов'язань
по договору з боку позичальника, -
позивач суду не надав, як і не надав
доказів того, що банком взагалі
вирішувалося таке питання.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що жодних
підстав вважати, що відповідачкою
порушено п. 4.3.11 Договору, - не має, а тому
і відсутні підстави щодо стягнення з
неї штрафу в розмірі 10% від суми кредиту
на підставі п. 5.3 Договору. До того ж, ні
в своєму позові, ні в розрахунку, банк
жодним чином не обґрунтував на
підставі чого і у зв'язку з якими
порушеннями з відповідачки слід
стягнути штраф у розмірі 12641,86 грн. / а. с.
1-4, 10 /.

Отже, рішення суду першої
інстанції в частині відмови банку у
стягненні штрафу в розмірі 12641,86 грн. є
законним та обґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Заочне рішення Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 7 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: