Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2861/14 Головуючий у
1-й інстанції Михайлова А.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 06
травня 2014 року в справі за позовом
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до ОСОБА_2 про
стягнення шкоди, завданої злочином -

ВСТАНОВИЛА:

31.10.2013 року ДПІ у Жовтневому
районі м. Запоріжжя звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
шкоди завданої злочином у вигляді
ухилення від сплати податків у сумі 750
198,89 грн.

В обґрунтування позову
зазначає, що ОСОБА_2, працюючи
генеральним директором «ТОВ -Квік-2006»,
будучи відповідальним за організацію
бухгалтерського та податкового обліку
підприємства, в період з 01.10.2008р. по
31.12.2008 р. та з 01.03.2009 р. по 31.10.2009 р.,
ухилився від сплати податку на додану
вартість у розмірі 750 198,89 грн. та з
податку на прибуток у розмірі 937 748,61
грн., та всього податків на суму 1 687 947,50
грн., що є особливо великим розміром - 2
966 556,71 грн.

За що ОСОБА_2 був притягнутий до
кримінальної відповідальності
вироком Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 18.04.2013 року, за ч.1 ст.212 КК
України, ухилення від сплати податку на
додану вартість в сумі 750 198,89 грн.

Цивільний позов ДПІ у Жовтневому
районі м. Запоріжжя у сумі 1 687 947 грн. 75
коп., залишено без розгляду у зв'язку із
тим, що ОСОБА_2 було звільнено від
призначеного покарання на підставі
ст.49, 74 КК України та запропоновано
звернутися до суду в порядку
цивільного провадження.

Рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 06
травня 2014 року в задоволені позову було
відмолено.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
зазначає, що рішення ухвалено з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача.
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено судом першої
інстанції, що ОСОБА_2, працюючи
генеральним директором «ТОВ -Квік-2006»,
будучи відповідальним за організацію
бухгалтерського та податкового обліку
підприємства, в період з 01.10.2008р. по
31.12.2008 р. та з 01.03.2009 р. по 31.10.2009 р., скоїв
злочин у вигляді ухилення від сплати
податку на додану вартість у розмірі 750
198,89 грн. та з податку на прибуток у
розмірі 937 748,61 грн., та всього податків
на суму 1 687 947,50 грн., що є особливо
великим розміром - 2 966 556,71 грн.

Вироком Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 18.04.2013 року, ОСОБА_2 було
визнано винним у скоєнні злочину
передбаченого ч.1 ст.212 КК України,
ухилення від сплати податку на додану
вартість в сумі 750 198,89 грн., та звільнено
ОСОБА_2 від призначеного покарання на
підставі ст.49, 74 КК України у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
кримінальної відповідності. Цивільний
позов ДПІ у Жовтневому районі м.
Запоріжжя у сумі 1 687 947 грн. 75 коп.,
залишено без розгляду та запропоновано
звернутися до суду в порядку
цивільного провадження. (а.с. 3-6)

Відмовляючи в задоволені позову
суд першої інстанції зазначив, що за
вимогами про стягнення сум податкового
боргу відповідачами можуть бути лише
самі платники податків (а не їх
службові особи), та завдана ОСОБА_2
державі матеріальна шкода у розмірі 750
198 грн.89 коп. вже стягнута постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
у справі № 808/7794/13-а з платника податків
ТОВ «Квік-2006».

Такий висновок суду відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений ПК України
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Статтею 36 Податкового
кодексу України встановлено, що
відповідальність за виконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, встановлених цим Кодексом,
або законами з питань митної справи.

Згідно до п. 37.3.1. ст. 37 ПК
України, підставами для припинення
податкового обов'язку, крім його
виконання, є ліквідація юридичної
особи.

Згідно з вимогами п. 58.4
ст. 58 Податкового кодексу України яка
кореспондується з вимогами ст. ст. 11, 20
Закону України «Про систему
оподаткування», п.п. 7.4.5 п. 4.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» у разі коли судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є
податки, збори, винесено
обвинувальний вирок, що набрав
законної сили, або винесено рішення про
закриття кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.
Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковим
зобов'язанням платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань, за якими
встановлена рішенням суду
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
справи за нереабілітуючими підставами.

Відповідно до ст. 2 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні завданнями органів державної
податкової служби є здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, встановлених законодавством.

Відповідно до п.11 ст.10
вищезазначеного Закону державні
податкові інспекції подають до судів
позови до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без встановлених
законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна. Відповідно до п.87.11
ст.87 ПК України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу до
платника податку.

Згідно ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Відповідно до ст.
96 ЦК України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями
усім належним їй майном.

Пунктом 112.1 статті 112 ПК України
передбачено, що притягнення до
фінансової відповідальності платників
податків, за порушення законів з питань
оподаткування, іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
звільняє їх посадових осіб за
наявності відповідних підстав від
притягнення до адміністративної або
кримінальної відповідальності, з чого
вбачається, що на юридичну особу
покладено відповідальність за
несплату податків, та обов'язок

Відтак, наслідки несплати
податку юридичною особою державі
врегульовано саме податковим
законодавством, яке не передбачає
стягнення несплаченого податку з
керівника підприємства - винної особи у
не сплаті податків.

Отже, стягнення коштів, які не
надійшли до бюджету в результаті
скоєння злочину, передбаченого ст. 212 КК
України, відбувається не з особи,
винної у скоєнні цього злочину, а
винятково з платника податків,
податкові зобов'язання якого не були
сплачені, а таким платником податків є
юридична особа.

Слід зазначити, що постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду 27.02.2014 року у
справі № 808/7794/13-а за позовною заявою
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Квік-2006»
було стягнуто суму податкового боргу з
податку на додану вартість у розмірі 937
746 (дев'ятсот тридцять сім тисяч сімсот
сорок шість) гри. 25 кой. та податкового
боргу з податку на прибуток у розмірі 1
172 185 (один мільйон сто сімдесят дві
тисячі сто вісімдесят п'ять) грн. 00 коп..

Як встановлено у постанові
окружного адміністративного суду,
податковий борг з податку на додану
вартість та з податку на прибуток виник
внаслідок проведеної ДПІ позапланової
перевірки, за результатами якої
складено акт №8/23- 2/34155688 від 27.03.2012 та
вироку Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 18.04.2013 у кримінальній
справі 0808/2619/2012, яким директора
підприємства визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212
Кримінального кодексу України. ДПІ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
відповідно до норм чинного
законодавстві прийнято податкові
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 29.05.2013. яким відповідачу визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 937 746,25 грн.
та № від 29.05.2013, яким відповідачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 1 172 185,00
грн.

Отже завдана ОСОБА_2 шкода у вигляді
не отриманих податків в розмірі 750 198
грн.89 коп . вже стягнута з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Квік-2006».

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що шкода завдана злочином не
спростовує висновків суду проте, що
податки сплата податків не
перекладається із платника, яким є
юридична особа, на його посадову
особою, бо за вимогами п. 5.1 ст. 5 ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств», п
.1.7 ст.1, п.п.7.4.5, п.7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість , п.п.
11.1, ст.11, п.5.1, ст.5, п.3.1, ст. 3 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» сплати податків має
здійснюватися саме платниками
податків, яким є ТОВ «Квік-2006»., ані його
керівником, як того вимагає податкова
інспекція. Та у разі коли судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є
податки, збори, винесено рішення про
закриття кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами,
контролюючий орган зобов'язаний
визначити податкові зобов'язання
платника податків за податками та
зборами, несплата податкових
зобов'язань за якими встановлена
рішенням суду, та прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Таким чином відмовляючи в
задоволені позову, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив із того, що
правовідносини між сторонами про
стягнення податків регулюються
спеціальними нормами, відповідно до
яких, шкода державі у вигляді
фактичного ненадходження коштів у
бюджет внаслідок ухилення від сплати
податків стягується із платника
податків , ні з його посадової особи.

Оскільки рішення суді першої
інстанції відповідає матеріалам
справи , ухвалене у відповідності з
вимогами процесуального та
матеріального права, а тому колегія
судів не вбачає підстав для його
скасування та задоволення позову як
проте вимагає податкова інспекція.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,313,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 06 травня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді