У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє у своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7,
ОСОБА_8, Київської міської ради, треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
орган опіки і піклування
Шевченківської районної у м.
Києві державної адміністрації, відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві про визнання договору нікчемним,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, скасування
державної реєстрації, визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом та виселення за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_11 звернувся до
суду з позовом про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 18 червня 2004 року від 16
грудня 2004 року. Посилаючись на те, що
договір купівлі-продажу від 18 червня 2004
року, укладений між ОСОБА_11, ОСОБА_12 і
ОСОБА_13, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, він не
підписував, а підпис в договорі
виконаний іншою особою, що
підтверджується вироком апеляційного
суду м. Києва від 20 листопада 2006 року за
обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 4 ст.190, ч.
3 ст. 358, ч.1 ст.14, п.п.6,9 ст. 115 КК України,
просив визнати спірний договір
нікчемним, застосувати наслідки
недійсного правочину, повернути
квартиру з чужого незаконного
володіння із зобов'язанням осіб, які в
ній проживають, звільнити спірне майно.

16 грудня 2004 року між ОСОБА_5, ОСОБА_13 та
ОСОБА_6 укладено договір
купівлі-продажу спірної квартири,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 липня 2013 року
залучено у справі правонаступника
ОСОБА_11 - ОСОБА_4

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_15
просив суд визнати нікчемним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
витребувати вказану квартиру з чужого
незаконного володіння ОСОБА_6,
скасувати в реєстрі прав власності на
нерухоме майно запис про реєстрацію за
нею права власності, визнати за ним
право власності на спірну квартиру в
порядку спадкування за заповітом та
виселити ОСОБА_6, її
неповнолітнього сина ОСОБА_7 та матір
ОСОБА_8 зі спірного житла.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
13 лютого 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про часткове задоволення позову.

Витребувано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_11,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Виселено з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6, її
неповнолітнього сина ОСОБА_7 та її
матір ОСОБА_8

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
13 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко