Провадження № 2/369/91/14
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2014 року
Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А.Я.

за участю
секретаря Шевчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа без самостійних вимог: Перша
Київська обласна державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на майно в порядку спадкування за
законом та виділення часток майна в
натурі,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог: Перша Київська обласна державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом та виділення
часток майна в натурі, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько -
ОСОБА_4.

Першою Київською обласною
державною нотаріальною конторою,
державним нотаріусом Золотухіною О.М.,
була заведена спадкова справа № 661 за
2008 рік.

Заповіту померлий ОСОБА_4 не
складав, у зв'язку з чим спадкування
майна померлого проводилось за
положеннями, визначеними чинним ЦК
України.

ОСОБА_1 належним чином та своєчасно
подала заяву про прийняття спадщини.

Разом з нею спадкоємцями померлого
були її брати - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у
володінні яких перебували всі
правовстановлюючі документи на майно
померлого батька і в подальшому
частково були подані до Першої
Київської обласної державної
нотаріальної контори з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину.

У ході оформлення права власності
на спадкове майно, було встановлено, що
позивач та відповідачі є спадкоємцями
за законом в рівних частках, та
претендують на 1/3 частину власності
всього спадкового майна померлого
ОСОБА_4

Позивач отримала у власність 1/3
частину майна, що увійшло до складу
спадкового майна.

Однак, як пізніше стало відомо,
відповідачі не подали до нотаріальної
контори правовстановлюючі документи
на інше нерухоме майно ОСОБА_4,
внаслідок чого воно не увійшло до
складу спадщини.

На думку позивача, уникнення
відповідачами передачі зазначених
документів, унеможливлюють реалізацію
її права у здійсненні законних прав
щодо оформлення свідоцтва про право на
спадщину за законом.

ОСОБА_1 не може досягнути
домовленості з відповідачами щодо
належного користування майном, що
перебуває у спільній частковій
власності, тому вважає за необхідне
виділити в натурі частки зі спадкового
майна - земельних ділянок шляхом
рівноцінного розподілу їх у власність
між спадкоємцями.

Посилаючись на вищезазначені
обставини та норми закону, позивач
просила суд визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/3 частину спадкового
майна, а саме земельної ділянки площею
2.0175 га розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:00:001::0004, цільове призначення ОСГ;
земельної ділянки площею 2.0097 га
кадастровий номер :00:001:0005;
земельної ділянки площею 1.9466 га,
кадастровий номер :00:001:0006,
земельної ділянки площею 0.9411 га,
кадастровий номер :00:001:0007,
земельної ділянки площею 7.6735 га,
кадастровий номер :00:001:0008;
земельної ділянки площею 5.0188 га
кадастровий номер :00:001:0009,
земельної ділянки площею 22.4569 га,
кадастровий номер :00:001:0010;
земельної ділянки площею 2.0084 га
кадастровий номер :04:011:0006,
земельної ділянки площею 1.6900 га
кадастровий номер :04:011:008;
земельної ділянки площею 1.9456 га
кадастровий номер :04:011:0009:
земельної ділянки площею 4.0832 га
кадастровий номер :04:011:0018,
земельної ділянки площею 0.9411 га
кадастровий номер :04:012:0004;
земельної ділянки площею 2.0285 га
кадастровий номер :04:013:0039;
земельної ділянки площею 5.0188 га
кадастровий номер :04:013:0054;
земельної ділянки площею 22.4569
кадастровий номер :04:013:0055;
земельної ділянки площею 19.8609 га
кадастровий номер :04:013:0056;
земельної ділянки площею 5.5632 га
кадастровий номер :04:013:0057.

Припинити право спільної часткової
власності на зазначені земельні
ділянки шляхом виділення ОСОБА_1 в
натурі 1/3 частини від загальних площ
вказаних вище земельних ділянок.

У ході розгляду справи
представником позивача, за довіреністю
ОСОБА_6 подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в якій позивач
просила визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/3 частку спадкового
майна, а саме земельної ділянки площею
0.9411 га, розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:012:0004, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0.3137 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:012:0004;

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/3 частку спадкового майна, а саме
земельної ділянки площею 2.0285 га,
розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0039, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0.6761 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0039;

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/3 частку спадкового майна, а саме
земельної ділянки площею 7.6735 га,
розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0053, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 2.5578 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0053;

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/3 частку спадкового майна, а саме
земельної ділянки площею 5.0188 га,
розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0054, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 1.6729 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0054;

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/3 частку спадкового майна, а саме
земельної ділянки площею 22.4569 га,
розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0055, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 7.4856 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0055;

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/3 частку спадкового майна, а саме
земельної ділянки площею 19.8609 га,
розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0056, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 6.6203 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0056;

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/3 частку спадкового майна, а саме
земельної ділянки площею 5.5632 га,
розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежіської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0057, цільове призначення ОСГ;

Припинити право спільної часткової
власності на зазначену земельну
ділянку шляхом виділення в натурі
належної на праві власності ОСОБА_1
земельної ділянки площею 6.6203 га в
рахунок 1/3 частини від загальної
земельної ділянки розташованої в межах
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, кадастровий номер
:04:013:0057;

Стягнути з відповідачів на її
користь витрати по сплаті судового
збору у сумі3441 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги з
урахуванням зменшення їх розміру та
просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3
проти позову заперечував, посилаючись
на його недоведеність та
необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений.

Представники третьої особи у справі
у судове засідання не з'явилися, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені, просили розглядати справу
без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
приймали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та наявні
в ній докази, знаходить, що позов
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

За правилами ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Положеннями ст. 1223 ЦК України
передбачено, що у разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Зважаючи на ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

З огляду на ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ в натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ частки
із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим,
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер - ОСОБА_4.

Внаслідок його смерті у
відповідності до ст. 1220 ЦК України
відкрилася спадщина на належне йому
майно.

Спадкоємцями першої черги згідно
ст. 1261 ЦК України є сторони у справі,
діти померлого ОСОБА_4, які прийняли
спадщину у спосіб та строки визначені
положеннями ст. ст. 1269, 1270 ЦК України у
зв'язку з чим вони отримали свідоцтва
про право на спадщину за законом на
певне рухоме та нерухоме майно.

Постановою про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 05 грудня 2013 року
представнику позивача відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на спірні земельні ділянки,
у зв'язку з відсутністю на них
правовстановлюючих документів виданих
на ім'я спадкодавця.

Вказані вище обставини,
підтверджуються матеріалами спадкової
справи щодо майна померлого ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За змістом ст. 125 ЗК України , чинного
на час відкриття спадщини право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 126 цього Кодексу
передбачено, що право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.

Представником позивача всупереч
положень ст. 60 ЦПК України не надано
безспірних та належних доказів, щодо
належності на праві власності спірних
земельних ділянок спадкодавцю на час
відкриття спадщини, її посилання на
лист Управління Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області від 06.02.2014 року за № 01-21/1002 (а.с.
141-142) з якого витікає, що спірні
земельні ділянки, на які просить
визнати право власності позивач
обліковуються за ОСОБА_4 є
необґрунтованими, оскільки вказана
інформація не є в даному випадку
належним доказом в обґрунтування вимог
ОСОБА_1, так як відсутні
правовстановлюючі документи, які
посвідчують право власності
спадкодавця визначені положеннями ст.
126 ЗК України чинного на час відкриття
спадщини.

Більш того з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
18 липня 2006 року спірні земельні ділянки
відчужені ОСОБА_4 ТОВ « СІГМА-ЦЕНТР» на
ім'я якого видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
від 14 серпня 2006 року.

Доказів, щодо визнання недійсним
вказаного договору купівлі-продажу, та
скасування Державного акту на право
власності на земельну ділянку
представником позивача не надано,
позовних вимог, предметом яких є
визнання договору купівлі-продажу
земельної ділянки недійсним та
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку не
заявлялося.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 358, 364, 1216, 1218, 1220,
1222, 1223, 1225, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 125,
126 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог: Перша Київська
обласна державна нотаріальна контора
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом та
виділення часток майна в натурі -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів, починаючи з дня
наступного після його проголошення.

Суддя
А.Я.
Волчко