Справа № 456/6060/13-ц
Провадження № 2/456/335/2014
РІШЕННЯ

іменем України

ЗАОЧНЕ

03 квітня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі:
головуючого - судді Гулкевича О.
В.

при
секретарі Кулешник
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до відповідачки з
позовом про такою, що втратила право на
проживання в будинку за адресою:
Львівська область, АДРЕСА_3.

В обґрунтування покликалася на те, що
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом за реєстраційним
№2-1652 від 08.09.1992 року, яке видане
Стрийською державною нотаріальною
конторою, та договору купівлі-продажу,
посвідченого 17.07.2010р. приватним
нотаріусом Стрийського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, за
реєстраційним №1644, є одноосібним
власником зазначеного будинку. Право
приватної власності зареєстроване КП
ЛОР "Стрийське МБТІ-" за №2621 в книзі №17
в електронному реєстрі №30805759.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 12 лютого 2008
року у справі №2А-29/2008 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській
області, ОСОБА_1 про відмову реєстрації
(прописки) за місцем проживання
зобовязав Стрийське МВ ГУМВСУ у
Львівській області зареєструвати
(прописати) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за
місцем проживання у будинку АДРЕСА_3
м.Стрию Львівської області; відмову в
цьому від 05.12.2007р. визнав не
правомірною.

На момент винесення даної постанови
відповідачка ОСОБА_2 на підставі
договору дарування 1/2 частини
житлового будинку від 31.03.1999 р. дійсно
була власником половини зазначеного
житлового будинку.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 09.12.2009р. по
справі №2 - 114/09 за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляла
самостійних вимог на предмет спору -
приватного нотаріуса ОСОБА_5 визнаний
не дійсним договір дарування частини
житлового будинку за реєстровим №969
від 31.03.1999 р. Таким чином відповідачка
ОСОБА_2 не є співвласником житла,
розташованого на АДРЕСА_3 в м.Стрию, та
не має законних підстав на проживання в
ньому.

За даною адресою відповідачка з часу
винесення судом постанови від 12 лютого
2008 року не проживала, участі в
утриманні даного житла, оплаті
комунальних послуг, проведенні
поточного ремонту, тощо - не брала; в
будинку відсутні будь-які її особисті
речі; забезпечена житлом та постійно
разом зі своєю сім'єю проживає за
адресою: АДРЕСА_4. Оскільки
відповідачка не реагує на неодноразові
усні прохання щодо зняття з реєстрації,
просила визнати її такою, що втратила
право на користування в житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_3.

В судовому засіданні, покликаючись на
викладені в позовній заяві обставини,
представник позивачки ОСОБА_6
підтримала позовні вимоги.

Відповідачка належним чином
повідомлялась про час і місце розгляду
справи, але в судове засідання повторно
не з'явилась, заяви про розгляд справи
за її відсутності не подала. Суд,
заслухавши думку позивача, який не
заперечив проти вирішення справи за
відсутності відповідачки, розглянув
справу за відсутності останньої та
ухвалив заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши позивачку, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України. Перелік
можливих способів захисту міститься в
ст.16 ЦК України.

Позивачка, вважаючи свої права
власника житлового будинку порушеними,
просила захистити їх, визнавши
відповідача втратившим право на
користування житловим приміщенням на
підставі ст.ст.71,72 ЖК України.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не
може бути обмежений у праві
користуватися жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового Кодексу України» роз'яснено,
що у справах про визнання наймача або
члена його сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням на
підставі ст.71 ЖК, необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
установлені строки.

Згідно із ст.ст.71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад 6 місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.
Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
унаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Судом встановлено, що постановою
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 12 лютого 2008 року
у справі №2А-29/2008 за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Стрийського МВ
ГУМВСУ у Львівській області, ОСОБА_1 про
відмову реєстрації (прописки) за місцем
проживання забовязав Стрийське МВ
ГУМВСУ у Львівській області
зареєструвати (прописати) ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання у
будинку АДРЕСА_3 м.Стрию Львівської
області; відмову в цьому від 05.12.2007р.
визнав не правомірною. Ухвалюючи дане
рішення, суд виходив з того, що на
ОСОБА_2 на час його ухвалення на
підставі договору дарування за
реєстровим №969 від 31.03.1999р. була
власником 1/2 частини житлового будинку
АДРЕСА_3 м.Стрию.

Однак, рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 09.12.2009р. по справі №2 - 114/09 за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої
особи, яка не заявляла самостійних
вимог на предмет спору - приватного
нотаріуса ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору дарування визнаний
не дійсним договір дарування частини
житлового будинку за реєстровим №969
від 31.03.1999р., згідно з яким ОСОБА_4
подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_3
м.Стрию, посвідчений приватним
нотаріусом Стрийського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 Дане
рішення набрало законної сили. Таким
чином відповідачка ОСОБА_2 не є
співвласником житла, розташованого на
АДРЕСА_3 в м.Стрию, та не має законних
підстав на проживання в ньому.

Позивачка на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом за
реєстраційним №2-1652 від 08.09.1992 року, яке
видане Стрийською державною
нотаріальною конторою, та договору
купівлі-продажу, посвідченого 17.07.2010р.
приватним нотаріусом Стрийського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
за реєстраційним №1644, є одноосібним
власником будинку, розташованого на
АДРЕСА_3 в м.Стрию. Право приватної
власності зареєстроване КП ЛОР
"Стрийське МБТІ-" за №2621 в книзі №17 в
електронному реєстрі №30805759.

Конституцією України (ст.41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.1997 року відповідно до закону
№475/97-ВР від 17.07.97 року « Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь - які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Згідно з вимогами ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном, власником якого вона являється,
а також вимагати визнавати особу такою,
що втратила право на користування
житлом.

У постанові Верховного Суду України
№6-57цс 11 від 16.01.2012 року зазначено, що
вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК
України).

Оскільки відповідачка, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 за
даною адресою не проживає понад 6
місяців, участі в утриманні даного
житла, оплаті комунальних послуг,
проведенні поточного ремонту, тощо - не
приймає; в будинку відсутні будь-які її
особисті речі; забезпечена житлом та
постійно разом зі своєю сім'єю проживає
за адресою: АДРЕСА_4 відтак, не є членом
сім'ї позивачки, суд вважає, що є всі
підстави, передбачені ст.ст.71,72 ЖК
України, визнати її такою, що втратила
право на користування в житлом в
будинку за адресою: АДРЕСА_3.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,224-226
ЦПК України, ст.ст.71,72,163 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5
визнати такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
будинком АДРЕСА_3

Рішення може бути переглянуто
Стрийським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідачки, яку
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення суду може бути подано
позивачкою апеляційну скаргу до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В.
Гулкевич