№ 2/255/389/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Цукурова В.П.,

при секретарі - Губаль В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача - прокурора
Цуріна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
прокуратури Донецької області,
Державної казначейської служби
України, Управління Державної
казначейської служби України в
Донецькій області, про стягнення
відшкодування додаткових матеріальних
витрат на лікування на майбутній час,
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом.

У судовому засіданні представником
відповідача - прокурором Цуріним А.В.
було заявлено клопотання про закриття
провадження у справі у зв'язку із тим,
що 15.11.2011 року Ворошиловським районним
судом м. Донецька було ухвалено рішення
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
прокуратури Донецької області,
Головного управління Державного
казначейства України у Донецькій
області, Державного казначейства
України про відшкодування шкоди,
заподіяної незаконними діями органів
досудового слідства. Даним судовим
рішенням було розглянуто по суті
позовні вимоги про відшкодування
додаткових матеріальних витрат на
лікування на майбутній час,
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я. Рішення
суду вступило в законну силу. Тому,
прокурор вважав, що набрало законної
сили рішення суду, ухвалене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
уточнивши позовні вимоги, просив
стягнути відшкодування матеріальних
витрат на лікування на майбутній час,
стягнути відшкодування моральної
шкоди, завдану ушкодженням здоров'я.
Щодо клопотання прокурора, позивач
пояснив, що не заперечує проти закриття
провадження у справі в частині
стягнення відшкодування додаткових
матеріальних витрат на лікування на
майбутній час, оскільки такі вимоги
дійсно вже були предметом розгляду в
іншій справі. Проти закриття
провадження у справі в частині
відшкодування моральної шкоди
заперечував, оскільки предметом позову
в іншій справі було відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконними
діями органів досудового слідства, а
предметом даного позову є
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я.

Представник відповідачів Державної
казначейської служби України,
Управління Державної казначейської
служби України в Донецькій області у
судове засідання не з'явився,
відповідачі були повідомлені належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думки сторін, суд приходить
до висновку про необхідність закрити
провадження у справі з наступних
підстав.

15 листопада 2011 року Ворошиловським
районним судом м. Донецька було
ухвалено рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Донецької області, Головного
управління Державного казначейства
України у Донецькій області,
Державного казначейства України про
відшкодування шкоди, заподіяної
незаконними діями органів досудового
слідства, яким позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у
сумі 87741,94 грн., втрачений заробіток в
сумі 7280,00 гривень, витрати на лікування
в сумі 19262,25 гривень, а всього 114284
гривень 19 копійок.

Як вбачається зі змісту рішення суду
від 15.11.2011 року, позовні вимоги про
стягнення відшкодування додаткових
матеріальних витрат на лікування на
майбутній вже розглядалися судом по
суті. Так, в 6-му абзаці 3-го аркушу
рішення суду вказано: «Позовні вимоги
про стягнення на користь позивача
майбутніх витрат на лікування в сумі
558312,30 гривень не підлягають
задоволенню, оскільки не ґрунтуються
на законі. Правових підстав для
задоволення даної частини позовних
вимог, у суду немає».

Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 16 грудня 2011 року
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 15 листопада 2011 року
в частині задоволення позову про
стягнення втраченого заробітку у сумі
7280,00 гривень, втрат на лікування у сумі
19262,25 гривень і відмови у задоволенні
позову про стягнення витрат на правову
допомогу у сумі 15000 гривень та витрат на
лікування у розмірі 558312,30 гривень -
скасовано і провадження у справі в цій
частині закрито, в іншій частині
рішення суду залишено без змін.

Таким чином, 16 грудня 2011 року рішення
суду вступило в законну силу.

Отже, у даній частині позовних вимог
набрало законної сили рішення суду,
ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Вказана обставина визнана позивачем,
який не заперечував проти закриття
провадження у справі у даній частині
позовних вимог.

Щодо вимог про стягнення
відшкодування моральної шкоди, суд
зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо
стягнення відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю,
позивач посилається на ті підстави, на
які він посилався, звертаючись до суду
з позовом, за наслідками розгляду якого
було винесено рішення суду від 15.11.2011
року.

Зокрема, в обох позовах він зазначає,
що 9 липня 2006 року його було затримано в
порядку ст. 115 КПК України. 25 грудня 2007
року постановою старшого слідчого СВ
прокуратури Донецької області
кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_1 за ст. ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 12, 127 ч. 2 КК
України закрито за відсутністю в його
діях складу зазначених злочинів.

Також і в минулому, і в даному позові
зазначає, що під час незаконного
утримання під вартою він захворів на
псоріаз. Після довготривалого
лікування він був визнаний інвалідом
2-ої групи по захворюванню псоріаз, що
також призвело до псоріатичного
поліартриту тяжкої форми. Необхідність
стягнення моральної шкоди в обох
випадках позивач обґрунтовував саме
захворюваннями, що підтверджується
змістом даного позову та копії
позовної заяви від 11.11.2010 року,
залученої до матеріалів справи, за
наслідками розгляду якої судом було
ухвалено рішення від 15 листопада 2011
року (а.с. 5-6, 206-207).

Таким чином, вимога про стягнення
відшкодування моральної шкоди є
вимогою до одного й того ж відповідача,
одним і тим же предметом і з одних і тих
же підстав - ушкодженням здоров'я
внаслідок незаконного тримання під
вартою.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, необхідно
закрити провадження у даній цивільній
справі.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд
-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Донецької області, Державної
казначейської служби України,
Управління Державної казначейської
служби України в Донецькій області, про
стягнення відшкодування додаткових
матеріальних витрат на лікування на
майбутній час, відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я -
закрити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду
може бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через
Ворошиловський районний суд м.Донецька
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвалу надруковано в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров