Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/862/14-ц

23 червня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого судді:
Безбородько В.А.

секретаря:
Дмитрук С.І. , Бойко Н.В.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Надвірна справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про захист честі, гідності,
ділової репутації та стягнення
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала і суду пояснила, що вона
займається підприємницькою діяльністю
в фірмі «Наша ряба». В її обов»язки
входить реалізація продукції фірми
«Наша ряба» населенню смт. Делятин
Надвірнянського району та навколишніх
сіл. Відповідач з невідомих причин на
початку березня 2014 року заявила серед
покупців , що вона хворіє
туберкульозом. Не знає серед яких
покупців та не може сказати в якому
магазині, але до неї приходили люди і
питали чи це правда, що вона хворіє на
туберкульоз. Вважає, що таке про неї
розповсюдила відповідач, тому що вона
на початку березня 2014 року в АДРЕСА_1 , в
літній кухні розказувала ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, що « ОСОБА_1 хворіє на
туберкульоз і її вигнали з «Наша ряба».

В результаті безпідставних
звинувачень у неї знизився продаж
продукції, а також заробітки, так як
деякі покупці повірили відповідачу і
боячись захворювання перестали
купувати кури.

Така поведінка відповідача негативно
відображається на її честі, гідності та
репутації.

Своїми неправомірними діями
відповідач завдала їй моральну шкоду,
поскільки свідомо принижували її
честь та гідність, через що вона
перенесла та переносить сильні нервові
стреси і моральні страждання,
погіршився стан здоров"я, неприємно
перед сусідами, односельчанами за
вчинений на них наклеп.

Просить постановити рішення, яким
зобов"язати відповідача спростувати
наведений на неї наклеп та стягнути з
відповідача в її користь по 5000 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснила, що ОСОБА_1 звела на неї
наклеп, що нібито вона гуляє з чужим
чоловіком. Вона дійсно в березні 2014
року була у ОСОБА_4, невістки позивача і
може з нервів і сказала, що та хворіє на
туберкульоз. Більше такого вона
нікому не говорила, ні в магазині, ні на
ринку.

Просить в позові відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, представлені ними
на виконання вимог ст.60 ЦПК України і
які вони вважають достатніми для
обгрунтування і заперечення своїх
позовних вимог та з"ясувавши фактичні
обставини справи приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Стаття 32 Конституції України гарантує
кожному судовий захист права
спростувати недостовірну інформацію
про себе і членів своєї сім"ї та
вимагати відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої
поширенням такої недостовірної
інформації.

Відповідно до ст.ст.15,16,197 ЦК України
громадянин вправі вимагати по суду
спростування відомостей, що не
відповідають дійсності або викладені
неправдиво, які порочать його честь чи
якщо той, хто поширив такі відомості не
доведе, що вони відповідають дійсності.

Під поширенням таких відомостей
згідно з роз"ясненням Пленуму
Верховного Суду України слід
розуміти… повідомлення в публічних
виступах, а також в іншій формі
невизначеному числу осіб або хоча б
одній людині.

Стаття 269 ЦК України встановлює, що
кожній особі від народження або за
законом належать особисті немайнові
права. Особисті немайнові права не
мають економічного змісту. Особисті
немайнові права тісно пов'язані із
фізичною особою. Фізична особа не може
відмовитися від особистих немайнових
прав. Не може бути позбавлена цих прав.

У ст. 270 ЦК України міститься перелік
змісту особистих немайнових прав, як
право на життя, на охорону здоров'я, на
безпечне життя і здоров'я довкілля,
право на свободу, в тому числі і право
на повагу до гідності та честі.

Відповідно до ст. 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення недостовірної інформації,
має право на відповідь, а також на
спростування такої інформації.

Згідно до п.19 постанови Пленуму ВСУ №1
від 27.02.2009 р. «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
зазначено, що вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та з'ясувати,
чи є вона фактичним твердженням, чи
оціночним судженням. Також
роз'яснюється, що якщо особа, яка
вважає, що оціночні судження або думки,
поширені в засобі масової інформації
принижують її гідність, честь чи ділову
репутацію, а також інші немайнові
права, вона вправі скористатися
наданим їй ч.1 ст. 277 ЦК України та
відповідним законодавством правом на
відповідь, а також на власне тлумачення
справи (ст. 47 ЗУ «Про пресу»).

Згідно з п.15 постанови Пленуму
Верховного Суду №1 від 27.02.2009 року «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи,а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені). Негативною слід вважати
інформацію, в якій стверджується про
порушення особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності,честі чи ділової репутації.

В судовому засіданні встановлено, що в
березні місяці 2014 року в АДРЕСА_1 , в
літній кухні ОСОБА_2 розказувала ОСОБА_3
та ОСОБА_4, що « ОСОБА_1 хворіє на
туберкульоз і її вигнали з фірми «Наша
ряба». Після того пішла до будинку
позивача та ображала її нецензурною
лайкою.

Факт поширення відповідачем таких
відомостей стосовно позивача
ствердила в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 , яка пояснила, що в березні 2014
року була в гостях у ОСОБА_4, туди
прийшла ОСОБА_2, яка обзивала ОСОБА_1 та
сказала, що остання хворіє на
туберкульоз і її вигнали з роботи.
Після того вона пішла до будинку
ОСОБА_1, де обзивала останню
нецензурними словами.

Свідок ОСОБА_5. пояснила суду, що її на
ринку питали люди, чи правда що ОСОБА_1
хворіє на туберкульоз, але хто їм таке
сказав вона не знає. Люди перестали
купляти у позивача кури, боячись, що
вона хвора.

Згідно довідки, виданої ОСОБА_1
районним фтізіопульманологічним
диспансером від 26.03.2014 року,
вбачається, що остання на
диспансерному обліку з приводу
туберкульозу в Надвірнянському
протитуберкульозному диспансері не
знаходиться.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач поширювала стосовно
позивача неправдиві відомості, кажучи,
що вона хворіє туберкульозом.

Своїми неправомірними діями
відповідач заподіяла позивачу також і
моральну шкоду, яка полягає в тому, що
вона пережила стрес, порушився її
нормальний ритм життя, перенесла сором
перед сусідами та односельчанами, було
принижено її честь, гідність, ділову
репутацію. В результаті безпідставних
звинувачень, у позивача знизився
продаж продукції, а також заробіток.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд врахував характер
та обсяг заподіяних моральних
страждань, ступінь зниження престижу,
ділової репутації позивача та вважає,
що моральна шкода підлягає до
задоволення в розмірі 1000 грн.

Судові витрати підлягають до
задоволення в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 15,16,23,297,1167 ЦК
України та керуючись ст.209, 213, 214, 215, 225,226
ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати недостовірними відомості, які
поширювала ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1.

Зобов"язати ОСОБА_2 вибачитись перед
ОСОБА_1 за оприлюднену недостовірну
інформацію в присутності осіб серед
яких була поширена інформація, а саме
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000
грн. моральної шкоди та 243,60 грн.
судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Безбородько В.А.