АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №214-1795/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/822/К/14
Категорія - 5 ( І )
Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем
України

24 квітня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів -
Грищенко Н.М.,Турік В.П.

при секретарі: Бевзі
М.О.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
яка діє за довіреністю в інтересах
позивача ОСОБА_2, на заочне рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
посилаючись на положення ст. 344 ЦК
України, просив суд визнати за ним
право власності за набувальною
давністю на жилий будинок з
господарчими побудовами, розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що 15 жовтня
2000 р. за розпискою він розрахувався з
ОСОБА_4 за придбання у неї і ОСОБА_5
вищезазначене домоволодіння, яке ними
прийнято у спадок. З 2001 року він по цей
час відкрито проживає та користується
земельною ділянкою, сплачуючи за всі
комунальні послуги.

Заочним рішенням
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 грудня 2013 року
ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_4 про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3, просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
ухвалити нове рішення про задолвення
позовних вимог, посилаючись на
неповноту дослідження судом обставин
справи.

Зокрема, судом не взято до уваги
добросовісне та відкрите володіння
позивачем спірним домоволодінням,
сплату комунальних послуг у період з 2001
року.

Суд дійшов помилкового висновку, що
домоволодіння АДРЕСА_1 належить УСП-1
Кривбасруда та ОСОБА_6, оскільки
технічна документація на
домоволодіння надана

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до
технічної документації домоволодіння
АДРЕСА_1, належить УСП-1 Кривбасруда та
ОСОБА_6 (а.с.8).

Згідно розписки від 15.10.2000 року, позивач
ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 завдаток в сумі
700 дол.США за домоволодіння АДРЕСА_1
(а.с.10).

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
керувався ст..344 ЦК України та дійшов
висновку про недоведення позивачем
своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.строк, встановлений
договором або законом.

Зміст даної статті визначає ознаки
володіння, які є необхідними для
набуття права власності на річ за
набувальною давністю, а саме:

- володіння має бути добросовісним;

- володіння мусить бути відкритим,
очевидним дляв всіх третіх осіб, які
повинні мати можливість спостерігати
за ним;

- володіння повинно бути безперервним
протягом визначених строків.

Набувальна давність - один із первинних
способів виникнення права власності,
тобто такий спосіб, відповідно до якого
право власності на річ виникає вперше
або незалежно від права попереднього
власника на цю річ - не базується на
попередній власності та відносинах
правонаступництва, а базується на
сукупності обставин, зазначених у
частині першій статті 344 ЦК України, а
саме: тривалого, добросовісного,
відкритого та безперервного володіння
майном як своїм власним.

Тривалість володіння передбачає, що
повинен закінчиться визначений у
Кодексі строк. При цьому п.8 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України
встановлено, що правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що ЦК України набув
чинності з 01 січня 2004 року (п. 1
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України), норми ст. 344 ЦК України
поширюються на правовідносини, що
виникли з 01 січня 2001 року.

Як на підставу обґрунтування позовних
вимог позивач ОСОБА_2 посилається на
розписку, за якою він нібито 15 жовтня
2000 р. дав завдаток в сумі 700 грн., за
спірне домоволодіння АДРЕСА_1. ( а.с.10).

Однак, колегія суддів не приймає її до
ваги, як належний та допустимий доказ
в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно , що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього
за договором платежів, на
підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Частиною 1 ст.545 ЦК України передбачено,
що прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі.

Законодавством непередбачено надання
розписки особою, яка надає завдаток,
оскільки кредитор повинен її писати,
тому розписка не може бути прийнята до
уваги , як доказ.

Крім іншого, будь -яких відомостей про
власника спірного домоволодіння,
позивачем не надано, а з наданої
апеляційному суду копії рішення від 03
червня 1999 року вбачається лише про
встановлення факту, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті
дідуся - ОСОБА_7, помелого ІНФОРМАЦІЯ_1
у вигляді квартири АДРЕСА_1, але
правоустановчі документи на спірне
домоволодння відсутні.

Також колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги, про
добросовісне та відкрите володіння
квартирою АДРЕСА_1 протягом більше ніж
10 років, оскільки вони протирічать
матеріалам справи.

Так, представник позивача в
апеляційній скарзі посилається, як на
доказ володіня позивачем спірним
майном, на памятку № 524 для власника
газифікованих жилих будинків на імя
ОСОБА_2 при цьому зазначає дату
надання памятки 15.01.2001 р., в той час як
дата надання памятки є 15.01.2007р., про що
савідчить її копія.( а.с.13)

З огляду на копію договору № 6009091 від
28 вересня 2007 року укладеного між ВАТ
«Криворіжгаз» та ОСОБА_2, останній
отримує послуги з газопостачанню по
вул.. Кубанська,23 кв.№ 1 з 28.09.2007 року. (
а.с.14-18).

Доказів про користування житлом та
отримання будь - яких послуг за
попередній період позивачем не надано.

Квитанції про оплату комунальних
послуг не підтверджують доводи
апеляційної скарги про їх сплату
позивачем в межах десятирічного
строку, так як свідчать про період
оплати лише з 2007 року ( а.с.19-25).

Колегія суддів, приходить до
висновку , що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про не
доведення позивачем добросовісного
володіння та відкритого користування
АДРЕСА_1 більш як 10 років, а тому
відсутні підстави для визнання за ним
права власності у відповідності до
вимог ст. 344 ЦК України.

Колегія суддів, вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду та не впливають на їх
правильність, а тому не можуть бути
прийняті до уваги.

Порушень норм процессуального або
матеріального права, які призвели б до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість пВисновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє
за довіреністю в інтересах позивача
ОСОБА_2, відхилити.

Заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 05
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: