Справа №467/753/13-ц 18.06.2014 18.06.2014 18.06.2014
Провадження №22-ц/784/1442/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційного суду -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Мурлигіної О.Я.,

суддів: Довжук Т.С., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання:
Бакуті Т.В.,

за участю: прокурора - Савченко
І.А.,

позивача - ОСОБА_3 та його представника -
ОСОБА_4, особи, яка надає правову
допомогу відповідачці ОСОБА_5 - ОСОБА_6,
представника органу опіки та
піклування Арбузинської РДА - Деменко
І.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 9

липня 2013 р., ухваленого за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_5

про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 р. ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_5 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

Позивач зазначав, що з 9 вересня 2000
р. по 12 березня 2003 р. перебував з
відповідачкою в зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають малолітнього сина -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2004 р. син
проживає разом з позивачем. Рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 22 листопада 2004 р. визначено
місце проживання малолітнього разом з
батьком. З цього часу відповідачка з
сином не спілкується, не проявляє до
нього материнської турботи, не надає
матеріальної допомоги, тобто свідомо
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив позбавити відповідачку
батьківських прав відносно
малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
стягнути аліменти на утримання дитини.

Ухвалою Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 9 липня 2013 р.
провадження у справі в частині вимог
про стягнення аліментів закрито.

Рішенням Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 9 липня 2013 р. у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції не врахував всі обставини, що
мають значення для правильного
вирішення спору, а саме відсутність
контакту між матір'ю та сином, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: - якщо
мати, батько не забрали дитину з
полового будинку або з іншого закладу
охорони здоров'я без поважних причин і
протягом шести місяців не виявили щодо
неї батьківського піклування: -
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини; -
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

У даному випадку особа, яка подала
позов про позбавлення батьківських
прав з підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст.
164 СК України повинна довести, що батьки
(один з батьків) ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини. В свою чергу батьки
повинні довести, що вони належним чином
виконують свої батьківські обов'язки.

Позивач, звертаючись до суду,
зазначав, що відповідачка ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини. Проте, на
підтвердження зазначених обставин,
позивач надав лише докази про те, що
дитина проживає у родині позивача і
знаходиться на його утриманні.

В той же час, відповідачка в
судовому засіданні у суді першої
інстанції заперечувала проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що дитина проживає з батьком за
рішенням суду. Вона мала наміри
зустрічатися з сином, приймати участь у
його вихованні та утриманні, але через
відсутність порозуміння з батьком
дитини, у неї не було такої змоги. На
теперішній час ОСОБА_5, бажає
зустрічатися з дитиною, надавати
допомогу з виховання та утримання, і
робить спроби щодо встановлення
контакту з дитиною.

Пленум Верховного Суду України № 3 від
30 березня 2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснив, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини, інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше) є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківські обов'язки,
а тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Як встановлено судом,
відповідачка, з 2004 р. не проживає разом
з сином. Проте, з цього часу вона
жодного разу не попереджалась про
необхідність змінити ставлення до
виховання та утримання дитини та не
притягувалась до адміністративної
відповідальності за невиконання
обов'язків щодо виховання дитини.
Окремі факти невиконання
відповідачкою батьківських обов'язків
не дають підстави для позбавлення її
батьківських прав.

Враховуючи зазначені обставини, а
також те, що позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківські обов'язки,
висновок суду про відсутність підстав
для позбавлення відповідачки
батьківських прав є вірним.

Разом з цим, колегія суддів вважає
за необхідне попередити відповідачку
про необхідність змінити ставлення до
виховання сина, виконуючи в подальшому
обов'язки щодо виховання та утримання
дитини, передбачені сімейним
законодавством.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст.
309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 9 липня 2013 р.
змінити, доповнивши його резолютивну
частину наступним.

Попередити ОСОБА_5 про необхідність
змінити ставлення до виховання сина
ОСОБА_8, 2001 року народження, виконуючи в
подальшому обов'язки щодо виховання та
утримання дитини, передбачені сімейним
законодавством.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: