БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, буд. 4 __________
тел.: 0 (4653) 21-202
Справа №730/359/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Борзнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді
Затєєвої С.Д.

при
секретарі Шумяк
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Борзні справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, не
займається її вихованням і вона
знаходиться на її утриманні.

В судовому засіданні позивачка
заявлені позовні вимоги підтримала і
пояснила, що з відповідачем перебувала
в зареєстрованому шлюбі, який
розірвано рішенням Борзнянського
районного суду від 10 жовтня 2012 року. Від
спільного проживання мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі трьох років
спільно не проживають, дитина
залишилася проживати з нею, відповідач
допомоги на утримання дитини не надає,
не займається її вихованням. Якщо і
надавалася якась допомога зі сторони
відповідача, то вона носила
одноразовий характер у вигляді
подарунка. Всі ці обставини і змусили
її звернутися до суду з заявою про
стягнення аліментів. Щодо копії
квитанції, яка приєднана відповідачем
до заперечень, які подані на заявлений
нею позов, то це сума відшкодування
витрат, які понесені нею і її батьками
за ремонт квартири, в якій вона
проживала і яка належить відповідачу,
після того, як вона на прохання
відповідача її звільнила. В судовому
засіданні позивачка просить стягнути
аліменти в частці від доходу, оскільки
відповідач має місце роботи, постійний
доход.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, не
заперечує того факту, що від спільного
проживання з позивачкою мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після того, як
спільне життя не склалося, син
залишився проживати з позивачкою. Він
неодноразово намагався поновити
сімейні стосунки, підтримуючи сім'ю, по
можливості, матеріально, але згоди на
поновлення сімейних відносин від
позивачки не отримав. Щодо розміру
аліментів, які просить стягнути ОСОБА_1,
то вважає його занадто великим,
оскільки він хоч і має постійне місце
роботи, але його заробітна плата не
надто велика, крім того він, працюючи в
м.Києві, винаймає житло, за яке сплачує
1000 грн. Згоден сплачувати аліменти, але
не більше 500 грн.

Заслухавши позивача, відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до слідуючого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від спільного
проживання мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене
підтверджується копією свідоцтва про
народження ОСОБА_3 та копією рішення
Борзнянського районного суду про
розірвання шлюбу між сторонами по
справі.

Згідно довідки, виданої виконавчим
комітетом Борзнянської міської ради
Чернігівської області, ОСОБА_3 проживає
з матір'ю, позивачкою по справі.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач не надає постійно
матеріальної допомоги на утримання
дитини і вона фактично знаходиться на
утриманні позивачки, то суд знаходить
позов останньої про стягнення
аліментів такими, що підлягає
задоволенню. Щодо доводів відповідача,
що ним надається допомога на утримання
дитини, то жодних доказів, які б
підтверджували, що дана допомога
носить постійний характер ним не
надано, крім того, він і сам не
заперечує того, що вона надається
періодично: на дні народження дитини чи
інші свята.

Щодо розміру аліментів, то суд вважає
за можливе стягнути аліменти в частці
від доходу, як і просить позивачка,
оскільки як вбачається з наданих
відповідачем доказів він має постійне
місце роботи, працює
водієм-експедитором у ТОВ «Людмила -
Фарм», має постійний дохід.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище платника
аліментів; стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач є працездатною особою, має
постійне місце роботи, дохід, інших
дітей не має, тому, виходячи з принципу
розумності і справедливості, суд
вважає за можливе визначити аліменти,
які підлягають стягненню з відповідача
на користь позивачки в розмірі 1/4
частини від доходу останнього.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.180 - 183 Сімейного Кодексу України,
ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, працюючого
водієм-експедитором ТОВ «Людмила-Фарм»
м.Київ, вул.Здолбунівська,7-д, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини його доходу щомісячно,
починаючи з 01 квітня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше мінімального розміру, який
встановлений законом на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Борзнянський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення, в цей же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Борзнянського
райсуду
С.Д.Затєєва