ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5202/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Дарницький районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк
А.М.

при секретарі
Ляшенко
Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва», третя особа - Служба у справах
дітей Дарницького району м. Києва про
виселення, зобов»язання вчинити дії,
суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, діючої в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва», третя особа - Служба у справах
дітей Дарницького району м. Києва про
виселення, зобов»язання вчинити дії.
Мотивуючи свої вимоги тим, що вона є
співвласником 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Іншими співвласниками є
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які уклали з ОСОБА_3
договір купівлі-продажу часток
квартири від 06 грудня 2012 року, але без
повідомлення та її згоди, як
співвласника, яка має переважне право
купівлі частки квартири. Після
таємного укладання вказаного договору
ОСОБА_3 разом з сином в порушення ст. 156
ЖК України зареєструвалася до спірної
квартири, без її на те згоди. Проте з
моменту реєстрації ОСОБА_3 з сином
ніколи в квартирі не мешкали, а
проживали в м. Миколаїв. Згідно рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
17 жовтня 2013 року, частково зміненого
рішенням Апеляційного суду м. Києва від
30 січня 2014 року, переведено на неї
ОСОБА_2 права покупця за вказаним
договором купівлі-продажу 2/3 частини
квартири; припинено право власності
ОСОБА_3 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1,
стягнуто на її користь вартість
придбаної частки ОСОБА_3 квартири в
сумі 239 700 грн. Незважаючи на те, що
наразі ОСОБА_3 не є співвласником
спірної квартири з часу вступу рішення
в законну силу, вона залишається
зареєстрованою особою за вказаною
адресою, на її неодноразові звернення
про необхідність знятися з реєстрації
не реагує, при цьому не сплачує кошти за
житлово-комунальні послуги. На її
звернення до КП «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва», на
обслуговуванні якого знаходиться
даний будинок, останній також відмовив
у знятті відповідачки з реєстрації з
підстав вирішення даного питання при
дотриманні певної процедури -
наявності заяви самої відповідачки та
погашення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7, діючий на підставі
договору про надання правової допомоги
від 11 листопада 2013 року (а.с.3), позовні
вимоги підтримав з тих же підстав та
просив їх задовольнити: виселити
ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 з квартири
АДРЕСА_1; зобов»язати КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва» здійснити перерахунок по сплаті
житлово-комунальних послуг з моменту
реєстрації ОСОБА_3 та її сина в спірній
квартирі.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_3, діюча в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4,
позовні вимоги не визнала у цілому за
безпідставністю вимог, посилаючись на
те, що підстав для її виселення немає,
оскільки вона в квартирі ніколи не
проживала й нині не проживає, з 26
березня 2014 року вона знялась з
реєстрації в спірній квартирі, нині
проживає й зареєстрована з 26 березня 2014
року в АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник
відповідача КП «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» Савченко
Г.М., діюча на підставі довіреності від
01 жовтня 2014 року (а.с.21), позовні вимоги
не визнала, просила відмовити у їх
задоволенні за безпідставністю,
вважаючи, що вимоги до КП не
узгоджуються з захистом порушеного
права позивача, порушення якого
позивач в ході розгляду справи не
довів.

Третя особа в судове засідання не
з"явився, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення (а.с.16), звернувся до суду
із заявою про розгляд справи за його
відсутності.

Суд визнав за можливе розглядати
справу за його відсутності, на підставі
доказів, наявних в матеріалах справи та
за погодження зі сторонами.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи
та заперечення, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, всебічно та
повно з"ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об"єктивно
оцінивши докази, які мають істотне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позов підлягає
відмові у задоволенні із наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка є
співвласницею 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Іншими співвласниками є
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які уклали з
ОСОБА_3 договір купівлі-продажу часток
квартири від 06 грудня 2012 року, але
без повідомлення та згоди позивачки, як
співвласника, яка має переважне право
купівлі частки квартири.

ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 15 січня 2013 року
зареєструвалися у вказаній квартирі
(а.с.26), проте 26 березня 2014 року знялись з
реєстрації (а.с.26), нині з 26 березня 2014
року є зареєстрованими мешканцями
АДРЕСА_2 (а.с.26, 56). Будь-яких доказів
незаконного перебування та зайняття
відповідачкою та її сином спірної
квартири позивачем не надано.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17 жовтня 2013 року, частково
зміненим рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року, переведено на
ОСОБА_2 права покупця за вказаним
договором купівлі-продажу 2/3 частини
квартири; припинено право власності
ОСОБА_3 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1,
стягнуто на її користь вартість
придбаної частки ОСОБА_3 квартири в
сумі 239 700 грн. (а.с.4-6, 7-9).

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, відповідно до ч.3
ст. 61 ЦПК України, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Так, позивач вимагаючи виселити
відповідача та її сина із займаної
квартири, виходить із того, що оскільки
згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, а відповідач перешкоджає
позивачу користуватись належним
майном, тому відповідач має бути
виселений із займаної ним квартири.

При цьому, в судовому засіданні позивач
визнав, що відповідачка в спірній
квартирі не проживає, її особистих
речей там немає, а тому суд приходить до
висновку про те, що правових підстав
для її виселення немає. При відсутності
встановленого порушеного права
позивача, підстав для його захисту
немає.

Суд, вирішуючи спір в частині вимог про
зобов»язання КП «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» здійснити
перерахунок по сплаті
житлово-комунальних послуг з моменту
реєстрації ОСОБА_3 та її сина в спірній
квартирі, також виходить з того, що в
судовому засіданні позивач не довів, й
судом в ході розгляду справи не
встановлено порушення прав позивача,
пов»язаних з вказаними вимогами.

Так, наявність існування можливої
заборгованості за житлово-комунальні
послуги ОСОБА_3 перед КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва» жодним чином не порушує права
позивача, оскільки ці правовідносини
притаманні між вказаними особами й не
впливають на права та обов»язки
позивача, а тому підстав вживати
заходів для зобов»язання відповідача
вчинити вказані дії, немає.

Принцип захисту судом порушеного права
особи будується при встановленні
порушення такого права. Так, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу (ч.1 ст.
15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом
наділена особа, права якої порушені,
невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК
України).

Тобто, законодавець визначив, що
підставою для захисту порішеного права
є наявність порушеного права, а за
відсутності останнього захист
здійснюватися не може, оскільки саме
право особи не порушено.

На підставі вищевикладеного, ч.1 ст. 15,
ст. 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7,
8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209,
212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва», третя особа - Служба у справах
дітей Дарницького району м. Києва про
виселення, зобов»язання вчинити дії,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Дарницький районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Коренюк А.М.