Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 13» червня 2014 р.

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Кабанячого Ю.В.

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом яким просить суд стягнути з
ОСОБА_2 на його користь заборгованість
в розмірі 20000 грн. та судові витрати в
розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що 23.05.2013 р. між ним та ОСОБА_3 було
укладено договір позики, з щомісячним
погашенням боргу 2000 грн. на загальну
суму 20000 грн. Остаточне повернення
боргу повинне було відбутися 26.03.2014 р.
Але відповідач уникає обов'язку
повернути грошові кошти.

За цих обставин звернувся за судовим
захистом.

В судове засідання позивач не
з'явилася, проте направила письмову
заяву з проханням розглядати справу за
її відсутності та задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направила, проте
направила письмову заяву в якій
визнала позовні вимоги та просила
розглядати справу за її відсутності.

В зв'язку з неявкою всіх учасників
судового засідання, фіксація судового
процесу в даному випадку не
проводиться, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Суд дослідив та проаналізував всі
зібрані по справі докази і прийшов до
переконання, що не зважаючи на повне
визнання відповідачем позовних вимог,
що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягає, суд вважає, що
позивачами доведені обставини,
відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України і
останні підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2013 р. між
сторонами було укладено договір позики
у простій письмовій формі, що
підтверджується розпискою (а.с.4).
Відповідно до тексту даного правочину,
відповідач взяв у борг у позивача 20000
грн. на 10 місяців з червня 2013 р. по
березень 2014 р. з щомісячною виплатою 2000
грн.

Факт визнання відповідачем позовних
вимог свідчить про його невиконання
зобов'язань перед позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого виду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Пункт 2 ч.1
вказаної статті передбачає, що якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це.

Враховуючи задоволення позовних вимог,
відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судові витрати в
розмірі 243 грн. 60 коп., які підтверджені
квитанцією (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 509, 526,625,1047,1049 ЦК
України, ст. ст. 3,10,11, 59, 60, 61,88, 210, 212,
213-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, заджовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_1)
заборгованість по договору позики на
суму 20000 (двадцять тисяч ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_1)
судові витрати, які складаються з
судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду через
Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з часу оголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Ю.В.Кабанячий