Провадження №4-с/761/10/2014
У Х В А Л А

іменем України

23 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарях - Бєловій О.І.,
Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві,
заінтересована особа ОСОБА_2, про
визнання незаконними дії та скасування
Постанови про відкриття виконавчого
провадження,-

в с т а н о в и
в :

У липні 2013 року надійшла до суду скарга
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М., заінтересована особа
ОСОБА_2, про визнання незаконними дії та
скасування Постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Заявник зазначив, що Постановою
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві від
18.03.2013 року відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
напису нотаріусу № 2586 від 15.07.2002 року
про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 у розмірі 66.305,45 грн..

Посилаючись на незаконність дій
державного виконавця, який на його
думку всупереч положенням п.1 ч.1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» прийняв постанову про
відкриття провадження щодо документу,
строк на виконання якого пропущено,
оскільки встановлений строк у один рік
минув 14.07.2003 року, тобто пропущено
десять років для прийняття документу
до виконання.

Враховуючи викладене, посилаючись на
ст. 17, 22, 26 Закону України «Про виконавче
провадження», скаржник просив визнати
незаконними дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві та
скасувати Постанову про відкриття
виконавчого провадження.

У запереченнях (а.с.36) заінтересована
особа ОСОБА_2 зазначив, що на підставі
виконавчого напису нотаріусу № 2586 від
15.07.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 66305,45
грн. за рахунок заставленого майна -
житлового будинку на земельній ділянці
була прийнята Постанова від 09.09.2002 року
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського району про відкриття
провадження.

З метою ухилення від виконання рішення
суду ОСОБА_1 приватизував земельну
ділянку. З посиланням на неможливість
виконання рішення суду йому було
повернуто виконавчий лист, а після
повторного звернення ОСОБА_2 до ВДВС з
виконавчим листом йому відмовлено у
відкритті провадження за пропуском
строку давності.

Ухвалою суду від 17.08.2011 року скасовано
оспорені стягувачем постанови про
відмову у прийнятті провадження. Після
оскарження боржником ухвали суду до
апеляційної та касаційної інстанцій,
якими ухвала суд від 17.08.2011 року
залишена без зміни (а.с.38-43), стягувач
знову звернувся до державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського РУЮ
у м. Києві ВДВС, яким була прийнята
Постанова від 18.03.2013 року про відкриття
провадження (а.с.2,9).

У судовому засіданні боржник та його
представник підтримали скаргу на
визнання незаконними дії та скасування
Постанови від 18 березня 2013 року
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М. про відкриття
виконавчого провадження з посиланням
на пропуск стягувачем строку для
звернення з питання виконання
виконавчого напису нотаріусу.
Представник скаржника пояснив суду, що
на протязі 2008 року боржник ОСОБА_1 в
добровільному порядку погашав
заборгованість ОСОБА_2 та надав суду в
підтвердження копії квитанцій на
загальну суму 10 100 грн. Та вважає, що
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві порушив
ст. 51 Закону України «Про виконавче
провадження» так як повинен був
відновлювати виконавче провадження а
не відкривати його знову.

Звертаючись до суду із скаргою на дії
державного виконавця та скасування
Постанови від 18 березня 2013 року,
заявник посилався на недотримання
державним виконавцем ст. 26, 51 Закону
України «Про виконавче провадження»,
положення якої визначають строки
давності, які на думку боржника були
порушені стягувачем.

Досліджуючи матеріали справи, суд
встановив, що на підставі заяви ОСОБА_2
Постановою державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві від
09.09.2002 року на підставі виконавчого
напису № 2586 від 15.07.2002 року. вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 у розмірі загальної суми 66.305,45
грн. за рахунок заставленого майна -
житлового будинку, розташованого на
земельній ділянці розміром 771 кв.м.

Постановою від 02.08.2006 року державним
виконавцем Руденко Н.В. повернуто
виконавчий документ стягувачу без
подальшого виконання. У Постанові
зазначено, що стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 у розмірі загальної
суми 66.305,45 грн. за рахунок заставленого
майна - житлового будинку та інших
споруд, розташованого на земельній
ділянці розміром 771 кв.м. - неможливо,
оскільки заставлене майно знаходиться
на земельній ділянці, яка не була
передана у заставу (а.с.42-зв.(останній
абзац)

Ухвалою суду від 17 серпня 2011 року
Постанова від 02.08.2006 року була
скасована, як така, що не відповідала
ст. 40 діючого на той час Закону України
«Про виконавче провадження», у якій не
було передбачено повернення
виконавчого документу з підстав,
зазначених у постанові від 02.08.2006 року.
Зазначена ухвала залишена без зміни
ухвалами апеляційного суду м. Києва від
30.07.2013 року та Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року.

З огляду на встановлені обставини, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення скарги ОСОБА_1
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М., заінтересована особа
ОСОБА_2, про визнання незаконними дії та
скасування Постанови від 18 березня 2013
року державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М. про відкриття
виконавчого провадження.

Керуючись: ст.ст. 383-387 ЦПК України, 17, 19,
22, 23, 26, 44, 51 Закону України «Про
виконавче провадження», -

у х в а л и
в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М., заінтересована особа
ОСОБА_2, про визнання незаконними дії та
скасування Постанови від 18 березня 2013
року державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Загоруйко О.М. про відкриття
виконавчого провадження - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф.
Малинников.