Ухвала

іменем україни

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д.,
Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та
піклування Якимівської селищної ради
Запорізької області, прокурор
Якимівського району Запорізької
області, про позбавлення батьківських
прав за касаційною скаргою ОСОБА_4,
поданою представником - ОСОБА_6, на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 11 листопада 2006 року вона з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони
мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Якимівського районного суду
від 29 червня 2011 року шлюб між ними було
розірвано. Дитина проживає з нею.
Оскільки відповідач від здійснення
батьківських обов'язків щодо
матеріального забезпечення, фізичного,
духовного та морального розвитку сина
ухиляється, позивачка просила
позбавити відповідача батьківських
прав.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 6
березня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено. Позбавлено ОСОБА_5
батьківських прав щодо дитини ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 15 квітня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_6, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи
в задоволенні позову, апеляційний суд,
правильно застосувавши ст. ст. 153, 164 СК
України, пп. 15, 16, 18
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007
року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», на підставі
доказів, поданих сторонами, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно малолітнього сина є крайнім
заходом до особи, яка винною поведінкою
не виконує батьківські обов'язки. Таких
винних, умисних дій відповідача
позивачка не довела. При цьому суд
вірно, з урахуванням вимог ст. ст. 57, 212
ЦПК України, дав оцінку висновку органу
опіки та піклування (ст. 19 СК України).

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне, згідно зі
ст. 337 ЦПК України відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 15 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко