Справа № 369/154/13-ц Головуючий у І
інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/2178/14 Доповідач у 2 інстанції
ФінагєєвКатегорія 28
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 серпня 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом та просив стягнути з
відповідача на користь ПАТ «Родовід
Банк» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 18 034 доларів США та
936 595 грн. 81 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15
травня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк»
та ОСОБА_1 укладено кредитний договір,
згідно якого банк відкрив не
відновлювальну кредитну лінію на суму
21 000 доларів США. 21 жовтня 2008 року було
укладено додаткову угоду, якою
встановлено процентну ставку у розмірі
9,7 процентів річних. З метою
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання між позивачем та
відповідачем було укладено договір
застави транспортного засобу. Станом
на 30.11.2012 року в порушення умов
кредитного договору позичальник не
виконав свої зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів, сплати
нарахованих процентів.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
серпня 2013 року позов публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк»» 15
800, 64 доларів США заборгованості по
кредиту, 2 233, 89 доларів США
заборгованості за процентами, 10 792 грн.
17 коп. заборгованості плати за
обслуговування кредиту, 838 грн. 32 коп. - 3%
річних, 991 грн. 88 коп. інфляційні витрати
від сум простроченої плати по кредиту.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 31 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» - задоволено частково. Рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 серпня 2013 року
в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1
на користь публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» 3% річних від
суми простроченого кредиту в розмірі 10
392 грн. 12 коп. та 3% річних від суми
прострочених процентів по кредиту в
розмірі 1 281 грн. 83 коп. скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» 3% річних від суми
простроченого кредиту в розмірі 10 392
грн. 12 коп. та 3% річних від суми
прострочених процентів по кредиту в
розмірі 1 281 грн. 83 коп.

В іншій частині рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 серпня 2013 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 лютого 2014 року
рішення апеляційного суду Київської
області від 31 жовтня 2013 року в
частині стягнення пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом,
за несвоєчасне погашення процентів по
кредиту та за несвоєчасне погашення
заборгованості плати за кредитом
скасовано та справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Отже, рішення суду першої інстанції
переглядається в апеляційному порядку
в частині стягнення пені.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції зробив невірний висновок
стосовно спливу позовної давності в
частині стягнення пені.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 15 травня 2008
року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
87.1/АК-00006.08.2, згідно якого банк відкрив
не відновлювальну кредитну лінію
відповідачу на загальну суму 21 000
доларів США.

Відповідно до п. 1.2. договору банк
зобов'язався надати позичальнику кошти
на купівлю автомобіля.

Відповідно до п. 1.1. договору
позичальник зобов'язувався повернути
отриманий кредит не пізніше 15.05.2011 року.
Згідно п. 3.1.1. кредитного договору
відповідач зобов'язався щомісячно до
10-го числа (включно) кожного
календарного місяця, частково погашати
заборгованість за кредитами у сумі 583
долари США 33 центи.

Відповідно до п. 1.5.1 щомісячна плата за
проведення розрахунків зі списання та
зарахування коштів за позичковим
рахунком та рахунком для нарахування
процентів встановлюється в розмірі
0,2500% від суми виданого кредиту.

Згідно з п. 1.5. кредитного договору
процентна ставка за користування
кредитом була встановлена в розмірі 7,70%
процента річних.

21.10.2008 року між сторонами укладена
додаткова угода до кредитного
договору, згідно якої процентна ставка
за кредитами встановлюється у розмірі
9,7 процентів річних.

Заборгованість ОСОБА_1 за
вищезазначеним кредитним договором
станом на 26.12.2012 року складає 2 606 612 грн.
66 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що закінчився
строк позовної давності для звернення
з позовом про стягнення пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, отримавши кошти за кредитним
договором, ОСОБА_1 належним чином не
виконала зобов'язання за договором, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У позовній заяві банк просить стягнути
пеню за несвоєчасне здійснення
платежів, передбачених кредитним
договором, однак суд першої інстанції
безпідставно відмовив банку в
задоволенні зазначеної позовної
вимоги, посилаючись на сплив строку
позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи, що строк позовної давності
до основної вимоги не сплив, що
підтверджується рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 серпня 2013 року,
яке в частині стягнення основного
боргу набрало законної сили (а.с. 77,98),
стягнення пені обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду.

Так, з позовом про стягнення
заборгованості ПАТ «Родовід Банк»
звернувся 27 грудня 2012 року, про що
свідчить штамп поштового відділення
про подачу позовної заяви на пошту. При
цьому банк надав суду розрахунок
заборгованості станом на 26 грудня 2012
року.

Приймаючи до уваги, що банк звернувся
до суду з позовом 27.12.2012 року, колегія
суддів приходить до висновку, що з
урахуванням вимог ст. 258 ЦК України,
сума заборгованості по пені, щодо вимог
про стягнення якої не сплив строк
позовної давності має бути нарахована
з 27.12.2011 року, тобто в межах річного
строку позовної давності по 26.12.2013
року, тобто в межах позовних вимог.

Згідно розрахунку, наданого банком, за
період з 27 грудня 2011 року по 26 грудня 2012
року розмір пені за несвоєчасну сплату
основної заборгованості за кредитом
становить 92 528,55 доларів США, пені за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом 13 081,66 доларів
США, що разом складає 105 610,21 доларів США.

Отже зазначений розмір пені
нарахований банком відповідно до умов
укладеного кредитного договору та в
межах річного строку позовної
давності.

Заперечуючи проти позовних вимог банку
відповідач вказував, що розмір пені є
явно несправедливим, оскільки значно
перевищує розмір основної
заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення для справи.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру нарахованої пені, суд
апеляційної інстанції погоджується, з
доводами відповідача, що нарахована
сума пені за несвоєчасну сплату
заборгованості за тілом кредиту та
заборгованості за відсотками за
користування кредитом в сумі 105 610,21
доларів США більше ніж у шість разів
перевищує заборгованість за тілом
кредиту, яка на момент звернення до
суду становила 15 800.64 доларів США.

Також судом враховується матеріальний
стан боржника ОСОБА_1, яка ніде не
працює, про що свідчить надана суду
трудова книжка.

Враховуючи наведене, а саме фактичне
нарахування заборгованості по пені за
несвоєчасну сплату заборгованості за
тілом кредиту та заборгованості за
відсотками за користування кредитом,
сума якої більш ніж в шість разів
перевищує суму заборгованості по тілу
кредиту, тяжкий матеріальний стан
боржника, яка ніде не працює - суд, на
підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України приходить
до висновку, що нарахована відповідачу
заборгованість по пені в сумі 105 610,21
доларів США підлягає зменшенню до суми
заборгованості за тілом кредиту, а саме
до 15 800 доларів США.

Вимога позивача про стягнення пені за
несвоєчасне внесення плати за
користування кредитом у розмірі 63 198, 95
доларів США за період з 27 грудня 2011 року
по 26 грудня 2012 року до задоволення не
підлягає, оскільки нарахування такого
виду пені не передбачено кредитним
договором, що визнано представником
банку в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
стягненні пені підлягає скасуванню
через порушення судом норм
матеріального права з ухваленням в цій
частині нового рішення про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
серпня 2013 року в частині відмови у
стягненні пені скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким стягнути
з ОСОБА_1, проживаючої АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк", місце
знаходження - вулиця Петра
Сагайдачного, 17, місто Київ, , пеню за кредитним договором у
розмірі 15 800 (п'ятнадцять тисяч
вісімсот) доларів США, що по офіційному
курсу НБУ станом на 22.04.2014 року
становить 177 709.76 грн. ( сто сімдесят сім
тисяч сімсот дев'ять гривень, 76 копійок.

В іншій частині рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 серпня 2013 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.