Справа № 0203/1536/2012 Провадження №
22-ц/772/1644/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ганкіна І. А.Категорія:
47Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Вавшка В.С., Денишенко Т.О.,

при секретарі: Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою, що
належить на праві власності, шляхом
викорчовування дерев на рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 09.04.2014 року, ухвалене по
даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення
меж земельних ділянок.

В подальшому свої позовні вимоги вона
змінила і поставила питання про
усунення перешкод в користуванні
належною їй земельною ділянкою, шляхом
зрізання та викорчовування 21 дерева, що
ростуть на земельній ділянці
відповідача вздовж спільної межі.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
посилалась на те, що вона є власницею
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
Вінницького району, яка межує з
земельною ділянкою ОСОБА_3,
розташованою по АДРЕСА_2, Вінницького
району. На земельній ділянці ОСОБА_3
вздовж межі, яка розділяє ці земельні
ділянки ростуть дерева, які
перешкоджають їй у використанні своєї
земельної ділянки за призначенням.

Більшість цих дерев мають велику крону,
створюючи тим самим затемнення її
земельної ділянки, перешкоджаючи росту
насаджень, коріння цих дерев проникло
на її земельну ділянки, перешкоджаючи в
обробці землі, листя з дерев опадає і їй
приходиться з початком осені його
постійно прибирати.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3
викорчувати 23 дерева, а саме: 14 горіхів,
3 сливи, 3 вишні, 2 яблуні, 1 абрикосу та 1
черешню.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_3 і
оскаржив його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі він ставить питання
про скасування рішення і ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

На підтвердження вимог апеляційної
скарги наведені доводи про неповне
з'ясування обставин по справі,
невідповідність висновків, які
ґрунтуються на припущеннях.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, ОСОБА_3 посилається на те, що 12
дерев були посаджені ще до введення в
дію норм ДБН Б.2.4-1-94 тому, вони не могли
бути викорчувані через порушення цих
норм, а висновок експертизи прийнятий
судом до уваги не відповідає вимогам
ст. 150 ЦПК України.

Окрім цього, в апеляційній скарзі
наведені обставини про порушення судом
строків розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_2 та її
представника, перевіривши законність
та обґрунтованість оскаржуваного
рішення в межах вимог апеляційної
скарги, прийшла до наступного висновку.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, вказані в ній доводи є
недостатньо аргументованими, оскільки
обставини, наведені на їх
підтвердження не впливають на
законність оскаржуваного рішення.

Суд першої інстанції, встановивши, що
дерева на земельній ділянці ОСОБА_3,
насаджені вздовж межі, яка розділяє
його земельну ділянку та земельну
ділянку ОСОБА_2 перешкоджають їй у
використанні землі за призначенням в
силу того, що крони дерев затіняють
земельну ділянку, коріння дерев
перекинулось на її земельну ділянку, а
опадаюче листя засмічує, прийшов до
висновку про зобов'язання ОСОБА_3
викорчувати дерева.

З висновками суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів з огляду
на наступні обставини.

Згідно висновків судової
будівельно-технічної експертизи
(а.с.34-43 том 2) зростання дерев на
земельній ділянці ОСОБА_3, розташованій
по АДРЕСА_2 створює такі негативні
наслідки, як затінення, опадання листя
та плодів, проникнення гілок та коренів
на земельну ділянку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1,
які перешкоджають їй у використанні
земельної ділянки за призначенням. За
висновками цієї ж експертизи ці
негативні наслідки настали в
результаті того, що переважна
більшість цих дерев висаджені і
зростають від межі та розташованих на
земельній ділянці ОСОБА_2 з порушенням
норм ДБН Б.2.4-1-94.

З цими висновками узгоджуються і
результати комісійного обстеження
земельних ділянок АДРЕСА_1 відображені
в акті (а.с. 62 том 1). За висновками цього
комісійного обстеження дерева, які
ростуть на земельній ділянці НОМЕР_1,
тобто на земельній ділянці ОСОБА_3
утворюють постійне затемнення
земельної ділянки НОМЕР_2.

Встановлені в результаті дослідження
цих доказів обставини були перевірені
судом першої інстанції шляхом
проведення виїзного судового
засідання на місці розташування
земельних ділянок і також знайшли своє
підтвердження.

Наведені обставини вказують на те, що
обраний ОСОБА_3 спосіб використання
земельної ділянки суперечить засадам
добросусідства, визначеним ст. 103 ЗК
України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Обраний ОСОБА_2 спосіб захисту
порушених прав шляхом спонукання
ОСОБА_3 до корчування дерев відповідає
вимогам ст. 16 ЦК України та
встановленим по справі обставинам.
Адже, лише у такий спосіб можливо
ліквідувати наслідки проникнення
кореневої системи дерев з земельної
ділянки ОСОБА_3 на земельну ділянку
ОСОБА_2

Оспорюючи рішення ОСОБА_3 посилався на
те, що 12 дерев, про викорчування яких
було прийнято рішення, були посаджені
задовго до прийняття норм ДБН Б.2.4.-1-94
«Планування і забудова сільських
поселень», тобто він вважає, що через
недотримання цих норм вказані дерева
не можуть бути викорчувані. Проте, такі
висновки є хибними, зважаючи на те, що
рішення суду прийняте не на підставі
недотримання цієї формальної вимоги, а
на підставі того, що ці дерева
створюють перешкоди позивачці у
користуванні земельною ділянкою, яка
належить їй на праві власності.

Безпідставними та незрозумілими є
доводи апеляційної скарги проте, що
відносно висновку
будівельно-технічної експертизи №32
від 25.11. 2013 року суд не виконав вимог ст.
150 ЦПК України. Вказана стаття визначає
порядок призначення додаткової і
повторної експертизи у випадку
неповноти або неясності вже проведеної
експертизи. В чому полягає неясність
або ж неповнота проведеної по справі
будівельно-технічної експертизи
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не навів.

Із поданої, до апеляційного суду заяви
про призначення додаткової (повторної)
судової будівельно-технічної
експертизи вбачається, що проведена по
справі експертиза ставиться під сумнів
через відсутність в експерта ОСОБА_4
відповідної кваліфікації. При цьому,
ОСОБА_3, обґрунтовуючи свою заяву
посилався на вимоги що стосуються
проведення земельно-технічної
експертизи, визначені Інструкцією про
особливості судово-експертної
діяльності атестованими судовими
експертами, що не працюють у державних
спеціалізованих експертних установах,
затвердженою наказом МЮ України №3505/05
від 12.12.2011 року, не звернувши уваги на
той факт, що при вирішенні даного спору
проводився зовсім інший вид
експертизи, а саме будівельно-технічна
експертиза.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи є необґрунтованими і за своїми
наслідками не тягнуть скасування
оскаржуваного рішення.

А тому, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 09.04.2014 року,
ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, що
належить на праві власності, шляхом
викорчовування дерев, залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:(підпис)В.П. Нікушин
Судді: (підпис) Т.О. Денишенко (підпис) В.
С. ВавшкоЗ оригіналом вірно: Суддя
апеляційного суду Вінницької області
________ В.П. Нікушин