У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Максимчук З.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю представника позивача
ОСОБА_1 та представника відповідача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Рівненського
міського суду від 12 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О
В И Л А :

12 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернувся
в Рівненський міський суд з позовом до
ОСОБА_4, в якому просив стягнути з
останнього на його користь борг в
розмірі 35101 грн. 03 коп.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що 11 лютого 2013 року між ним та
ОСОБА_4 було укладено усний договір,
відповідно до якого відповідач
уповноважив ОСОБА_3 купувати на його
ім'я автомашини будь-яких марок на свій
розсуд, для чого надав йому нотаріально
посвідчену довіреність.

18.02.2013 року ним, ОСОБА_3, було
придбано за власні кошти у Німеччині
для відповідача вантажний автомобіль
марки „CITROEN" за 2500 євро, що станом на
18.02.2013 року становило 27162 грн. 50 коп.

Крім того, ним були понесені витрати на
проїзд в розмірі 132,4 євро, що станом на
15.02.2013 року становило 1444 грн. 48 коп. і
підтверджується проїздними
документами.

Також ним було розмитнено вказаний
автомобіль та сплачено 6494 грн. 05 коп., що
підтверджується митними деклараціями.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/894/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Рогозін С.В.

Доповідач :
Григоренко М.П.

У зв'язку із тим, що вищевказаний
автомобіль з усіма необхідними
документами було передано відповідачу,
але останній відмовляється
відшкодувати йому вартість вказаного
автомобіля та витрати пов'язані із його
придбанням та оформленням, ОСОБА_3
просив суд стягнути із відповідача на
його користь 35101 грн. 03 коп.

Рішенням Рівненського міського
суду від 12 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі ОСОБА_3, покликається на його
незаконність, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Вказує, що відповідач не надав суду
жодного доказу щодо відшкодування
витрат позивачу понесених на купівлю
вантажного автомобіля марки „CITROEN".

Зазначає, що до позовної заяви було
додано копії квитків, що підтверджують
витрати на проїзд у Німеччині, а в
судовому засіданні він надавав для
огляду суду оригінали даних квитків,
проте в оскаржуваному рішенні суд
зазначив, що позивачем не надано
жодного доказу в підтвердження
понесених ним вказаних витрат.

Вважає, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив йому у
задоволенні позову.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач вказує, що оскаржуване
рішення вважає законним та
обґрунтованим, тому просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник відповідача просив
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що останній
не довів свої позовні вимоги, оскільки
відповідач в судовому засіданні
заперечив факт придбання та оформлення
для нього автомобіля за кордоном
позивачем за власні кошти, оскільки
такі кошти останньому були надані
наперед, відповідно до укладеного в
усній формі договору.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не
спростовують правильності висновків
оскаржуваного рішення, оскільки
позивач не надав будь-яких належних та
допустимих доказів, на підтвердження
того, що він дійсно придбавав та
оформлював автомобіль для відповідача
за власні кошти.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач весь час стверджував і
стверджує, що грошові кошти для
придбання автомобіля та його
оформлення відповідач фактично
наперед йому надав, про що ним було
складено відповідну письмову розписку,
але у зв'язку із тим, що цю письмову
розписку по іншій цивільній справі
було визнано як доказ про укладення між
позивачем та відповідачем договору
позики, тому саме із цих підстав ОСОБА_3
вважає, що на даний час у ОСОБА_4 перед
ним існує борг, в розмірі 35101 грн. 03 коп.

Проте, на розсуд колегії суддів, така
позиція позивача не ґрунтується на
чинному законодавстві, оскільки суд,
вирішуючи спір по суті, має
встановлювати наявність тих чи інших
правовідносин на підставі тих
фактичних обставин, які мали місце в
дійсності, а не вишукувати засоби
врегулювання спірних питань між
сторонами у той чи інший спосіб.

Крім того, сторона позивача не
спромоглась пояснити суду причину по
якій сторони по справі не провели між
собою всі розрахунки в момент передачі
позивачем відповідачу всієї
документації на придбаний автомобіль і
чому ОСОБА_3 звернувся із своїм
позовом лише в грудні 2013 року, тоді коли
вже було ухвалено судове рішення в
іншій цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, в
зв'язку із чим таку позицію останнього
колегія суддів вважає суперечливою та
не послідовною.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Рівненського міського суду від
12 березня 2014 року підлягає залишенню
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Максимчук З.М.

Рожин Ю.М.