Ухвала

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.суддів:Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення; за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" про визнання недійсною
зміни банком розміру процентної ставки
за кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення Тиврівського
районного суду Вінницької області від
16 січня 2014 року та рішення апеляційного
суду Вінницької області від 27 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що 16 серпня 2007 року між
закритим акціонерним товариством
Комерційний банк "ПриватБанк" (далі -
ЗАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником
якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6
був укладений кредитний договір №
VIW3G105541569.

Відповідно до умов вказаного договору
банк надав відповідачу кредит в сумі
36000,00 доларів США, а остання
зобов'язалась повернути отримані кошти
до 14 серпня 2027 року та сплатити
відсотки за користування кредитом в
розмірі 12 % річних, яку в подальшому
збільшено до 14,04% річних починаючи з 23
листопада 2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
боржника за вказаним договором 16
серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був
укладений договір іпотеки, за умовами
якого відповідач передала банку
квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконання
зобов'язань за кредитним договором у
ОСОБА_6 виникла заборгованість перед
банком, яка станом на 19 вересня 2013 року
становить 103411,62 доларів США.

В рахунок погашення вказаної
заборгованості просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1 та виселити відповідачів з
вказаної квартири.

ОСОБА_6 звернулась до зуду з зустрічним
позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", в якому
просила визнати недійсною зміну
процентної ставки за кредитом,
мотивуючи свої вимоги тим, розмір
процентної ставки банком збільшено в
односторонньому порядку без
повідомлення боржника та в порушення
умов кредитного договору.

Просила позов задовольнити.

Рішенням Тиврівського районного суду
Вінницької області від 16 січня 2014 року,
позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк"
задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № VIW3G105541569 від 16
серпня 2007 року в сумі 92161,30 доларів США,
в еквіваленті станом на 19 вересня 2013
року складає 736368,79 грн, звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
договором № VIW3G105541569 від 16 серпня 2007
року - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаної квартири ПАТ КБ "ПриватБанк" з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування з
можливістю здійснення ПАТ КБ
"ПриватБанк" всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, з встановленням початкової
ціни для реалізації предмета іпотеки
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
даний вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності.

Виселено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із вказаної
вище квартири.

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ
КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року рішення
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 16 січня 2014 року
змінено в частині визначення розміру
заборгованості.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов ПАТ КБ
"ПриватБанк" суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_6 взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором
належним чином не виконувала, а тому
позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" є
законними та обґрунтованими.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_6, суд вказував на
безпідставність позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог ПАТ
КБ "ПриватБанк", вказував на те, що судом
першої інстанції невірно визначено
суму пені та помилково зазначено її в
доларах США, також судом першої
інстанції помилково зазначено в
доларах США суму комісії.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з такими
висновками судів з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 16 серпня 2007 року
між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № VIW3G105541569.

Відповідно до умов вказаного договору
банк надав відповідачу кредит в сумі
36000,00 доларів США, а остання
зобов'язалась повернути отримані кошти
до 14 серпня 2027 року та сплатити
відсотки за користування кредитом в
розмірі 12 % річних, яку в подальшому
збільшено до 14,04% річних починаючи з 23
листопада 2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
боржника за вказаним договором 16
серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був
укладений договір іпотеки, за умовами
якого відповідач передала банку
квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконання
зобов'язань за кредитним договором у
ОСОБА_6 виникла заборгованість перед
банком, яка станом на 19 вересня 2013 року
становить 92161,30 доларів США, в тому
числі: заборгованість за кредитом в
сумі 36620,91 доларів США; заборгованості
зі сплати відсотків за користування
кредитом в розмірі 24715,00 доларів США;
комісія в розмірі 3746,60 доларів США; пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за кредитним в сумі 22154,00 доларів США;
штраф (процентна складова) в сумі 4924,36
доларів США; штраф (фіксована частина) в
сумі 31,29 долари США.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно із ст.40 ЗУ "Про іпотеку"
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_6
належним чином зобов'язання за
кредитним договором не виконувала,
суди дійшли обґрунтованого висновку
про задоволення позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк".

Також суди дійшли обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 про
визнання зміни процентної ставки
незаконною, оскільки як вбачається з
матеріалів справи банком було
підвищено процентну ставку за кредитом
відповідно до умов кредитного
договору, про збільшення процентної
ставки боржника було повідомлено
належним чином, ОСОБА_6 письмового
повідомлення про свою не згоду із
зміненими умовами кредитування до
банку не надала та продовжувала
вносити платежі за користування
кредитом з урахуванням збільшеної
процентної ставки.

Відповідно до ч.1 статті 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками судів
по їх оцінці.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:М.В.
Дем'яносов В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик