Справа № 755/981/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Ликсової
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності на частку
квартири в порядку спадкування за
заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідачки про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на спадкове майно - 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4.

Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її мати ОСОБА_4, після смерті
якої відкрилася спадщина за заповітом,
оскільки мати на її ім»я склала заповіт
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 27.11.2012 року, яке залишене
без змін 10.04.2013 року колегією суддів
Апеляційного суду м. Києва, їй було
визначено додатковий строк терміном
три місяці для подання заяви про
прийняття спадщини після померлої
матері ОСОБА_4

15.05.2013 року вона подала заяву до Десятої
Київської нотаріальної контори про
видачу свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке заповіла їй мати, проте у
видачі свідоцтва було відмовлено
листом від 02.07.2013 року у зв»язку з
відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документа про
належність майна спадкодавцю.

Правовстановлюючі документи на
квартиру знаходяться у її сестри
ОСОБА_2, яка категорично відмовляється
їх надати, не реагує на листи нотаріуса,
до державного нотаріату їх не надає,
туди не з»являється та, взагалі, не
бажає ні з ким спілкуватися, чим
перешкоджає реалізації її права на
отримання спадщини.

Через це змушена звернутися до суду для
визнання права власності на спадкове
майно за заповітом.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_5 підтримав позовні
вимоги та обставини, викладені у заяві,
додатково пояснив, що з відповідачкою
та її представником вони намагалися
вирішити питання з приводу оформлення
спадщини в позасудовому порядку, однак
позитивних результатів це не дало.

Відповідачка в судове засідання не
з»явилася, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, згідно вимог ч. 5 ст. 74
ЦПК України, про причини неявки суд не
повідомила, у зв"язку з чим з
урахуванням думки представника
позивачки суд вважає за можливе, згідно
ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу
у відсутності відповідачки та
відповідно до ст. 224 ЦПК України
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_3 та представник
третьої особи Реєстраційної служби
Головного управління юстиції в м. Києві
в судове засідання не з»явилися, про
час та місце розгляду справи треті
особи були повідомлені належним чином,
про причини неявки представника
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в м. Києві
повідомлено не було, третя особа ОСОБА_3
суду подала заява з проханням
розглянути справу без її участі, в
заяві вказала, що позов підтримує.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали справи
та матеріали спадкової справи,
встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_4 27.01.2007 року склала
заповіт, відповідно до якого належну їй
на праві власності 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 заповіла на ім»я ОСОБА_1, а у
разі, якщо ОСОБА_1 помре до відкриття
спадщини, не прийме її або відмовиться
від її прийняття чи буде усунена від
права на спадкування, то вищевказану
частину квартири заповіла ОСОБА_3.

Заповіт посвідчений державним
нотаріусом Десятої Київської
державної нотаріальної контори,
зареєстрований у реєстрі за № 1у-57.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Спадкова справа № 185/2011 після смерті
ОСОБА_4 була відкрита 16.02.2011 р. Десятою
Київською державною нотаріальною
конторою на підставі поданої заяви
відповідачки.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 27.11.2012 року, яке залишене
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 10.04.2013 року, позивачці було
визначено додатковий строк терміном
три місяці для подання заяви про
прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4, перебіг якого
рахується з дня набрання рішення
законної сили.

Із заявою про прийняття спадщини
позивачка до Десятої Київської
державної нотаріальної контори
звернулася 15 травня 2013 року, тобто в
межах визначеного судом строку.

Як вбачається із матеріалів спадкової
справи, на адресу відповідачки Десятою
Київською державною нотаріальною
конторою надсилались листи від 15.05.2013
року та від 07.06.2013 року з повідомленнями
про особисту явку, відповідно, до 30
травня 2013 року та до 24 червня 2013 року до
нотаріальної контори для вирішення
питання оформлення спадщини по
заповіту ОСОБА_4 з правовстановлюючими
документами на квартиру та іншими
документами.

При цьому відповідачка заявою від
27.05.2013 року повідомляла Десяту Київську
державну нотаріальну контору про те, що
30.04.2013 року нею була подана касаційна
скарга на вищевказане рішення
Дніпровського районного суду м. Києва.

В подальшому будь-які повідомлення від
відповідачки до Десятої Київської
державної нотаріальної контори не
надходили, правовстановлюючого
документа на спадкове нерухоме майно
нотаріусу ОСОБА_2 надано не було.

За результатами розгляду наданих
ОСОБА_1 документів для оформлення
спадщини державним нотаріусом Десятої
Київської державної нотаріальної
контори листом від 02.07.2013 року було
відмовлено позивачці у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на 1/3 частину квартири за
адресою АДРЕСА_1 у зв»язку з тим, що
відсутній оригінал Свідоцтва про право
власності на житло на вказану квартиру,
та запропоновано звернутися до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовною заявою про визнання права
власності на спадкове майно.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
нотаріат», нотаріус або посадова
особа, яка вчиняє нотаріальні дії,
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,
якщо не подано відомості (інформацію)
та документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р.
за № 282/20595, видача свідоцтва про право
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

За повідомленням представника
позивачки, Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ було відмовлено у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 27.11.2012 р. та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва.

Як вбачається із Свідоцтва про право
власності на житло від 29.12.1999 року,
виданого Дніпровською районною
державною адміністрацією м. Києва,
зареєстрованого в Бюро технічної
інвентаризації 07.02.2000 р. у реєстрову
книгу за № 679, квартира за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
спільної сумісної власності в рівних
долях ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
загальна площа квартири становить 61,62
кв.м.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №
7 визначено, що у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

За викладених обставин суд вважає, що
заявлені вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки позивачка позбавлена
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину за заповітом в
нотаріальній конторі у зв»язку з
ненаданням відповідачкою
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, тому за позивачкою слід
визнати право власності на спадкове
майно, яким є 1/3 частка квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачки на користь позивачки
підлягає стягненню сплачений
останньою судовий збір на користь
держави в сумі 1 300 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 1216-1218, 1220, 1222, 1233, 1235
ЦК України, ст. 49 Закону України «Про
нотаріат», п. 4.15 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р.
за № 282/20595, постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 р. № 7, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 64, 88, 208,
215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСОБА_3, Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності на частку
квартири в порядку спадкування за
заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно - 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, загальна площа якої становить
61,62 кв.м., після смерті ОСОБА_4.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 1 300 (одна тисяча
триста) грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя