УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року

м. Київ

24 червня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Українець В.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про
стягнення заробітної плати,
перевіривши виконання вимог статті 121
ЦПК України,

в с т а н о в и в:

20 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з заявою про допомогу в отриманні ним
коштів за 2012 рік в сумі 1040 гривень і за
січень 2013 року - 910 гривень, а також
відпускні за 2012 рік і 2013 рік в сумі 2000
гривень та середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку. Свої вимоги мотивує тим, що
з 01 жовтня 2010 року по 20 листопада 2013
року працював за сумісництвом в ПП
«ОЛСТ» і звільнився у зв'язку з
невиплатою заробітної плати.

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 23 травня 2014 року
позовна заява залишена без руху та
надано строк на усунення її недоліків
терміном п'ять днів з моменту отримання
копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна
заява не відповідає вимогам пунктів 2, 3,
4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, згідно
яких позовна заява повинна містити:
ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1
звернувся в суд не з позовною заявою
про стягнення заробітної плати, яка б
відповідала вимогам статті 119 ЦПК
України, а з заявою про надання йому
допомоги в отриманні ним певних виплат.
Подана заява не викладена в формі
позовної заяви. Відповідач у позовній
заяві взагалі не зазначений, що
суперечить вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України. Визначення відповідача та
зазначення його даних законом
віднесено до обов'язку позивача - ім'я
(найменування), місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі, оскільки суд
має викликати його у судове засідання.

Зміст позовних вимог у заяві чітко не
викладений. Не зазначено за який період
позивач просить стягнути компенсацію
за невикористану ним відпустку. На
підставі якого наказу він був
прийнятий на роботу, на яку посаду та з
якою заробітною платою. На підставі
якого наказу був звільнений з роботи.
Заява не містить розрахунку щодо
розміру грошової компенсації за
невикористану відпустку, не містить
даних про кількість днів
невикористаної відпустки. Зазначено
лише, що грошова компенсація за
невикористану відпустку за 2012, 2013 роки
становить 2000 гривень, без
зазначення будь-яких розрахунків такої
суми.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1
просить посприяти йому у виплаті
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку на підставі ст. 116
КЗпП України по день фактичного
розрахунку. Вимога викладена одним
реченням без зазначення, коли він був
звільнений з роботи, чому з ним не
проведено розрахунок в день
звільнення, чи звертався він за
отримання виплат при звільненні, який
його середній заробіток, і яка сума
підлягає стягненню судом за час
затримки розрахунку при звільненні.

Крім того, з заяви вбачається, що в
провадженні Солом'янського суду
знаходиться заява прокурора
Солом'янського району в інтересах
ОСОБА_1 про видачу судового наказу про
стягнення заробітної плати в сумі 8902
гривні 70 копійок, проте заява не
містить викладу змісту попередньої
заяви про стягнення заробітної плати, з
яких сум складається заборгованість у
8902 гривень 70 копійок і не зазначено
результат розгляду заяви, що також має
значення для даної справи.

У порушення вимог ст. 120 ЦПК України
заява подана в одному екземплярі.

Ухвала судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 23 травня 2014 року
отримана позивачем 10 червня 2014 року.

Станом на 24 червня 2014 року до суду не
подано будь-яких заяв чи клопотань про
поновлення чи продовження строку для
усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 23
травня 2014 року про залишення заяви без
руху позивачем не виконано, для
виконання було достатньо часу,
наслідки невиконання вимог ухвали були
роз'яснені.

З огляду на наведене, позовну заяву
необхідно визнати неподаною та
повернути позивачу.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення
заробітної плати вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: