АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3536/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2015/14
Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І., Винниченко Ю.М.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

На рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 23 квітня
2014 року

В справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського
міського суду Полтавської області
від 23 квітня 2014 року задоволено
частково.

Стягнено з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Первомайск Миколаївської
області на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що продовжує навчання в
розмірі 1/6 частини заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з дня подачі заяви
з 15.11.2013 р. і до закінчення ним навчання,
але не більше ніж до досягнення 23
річного віку.

В апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
прохала рішення суду скасувати
вказуючи, що ухвалюючи рішення по
справі суд вийшов за межі позовних
вимог, стягнувши аліменти на користь
ОСОБА_3 Окрім того, ухвала суду від
17.03.2014 року щодо відмови в задоволенні
клопотання про залишення позову без
розгляду є також необґрунтованою,
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи і недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав вставленими. Вважає, що
позивач не є належним позивачем у
справі, до суду повинен був звернутись
саме ОСОБА_4

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення скарги.

Згідно з ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Отже, розглядаючи позови про
стягнення аліментів на повнолітніх
дітей, суди мають встановити декілька
юридичних фактів, зокрема: чи є дитина
повнолітньою, чи продовжує вона
навчатись, чи потребує у зв'язку з
цим матеріальної допомоги, та чиє у
відповідача матеріальна можливість
таку допомогу надавати.

Крім того, з огляду на положення ст.
198 СК України, суди мають звертати
увагу на те, що обов'язок утримувати
дітей покладено на обох батьків та
мають з'ясовувати матеріальний стан
особи, з якою проживають діти або яка
здійснює над ними піклування.

Стягуючи аліменти на повнолітню
дитину, слід також мати на увазі, що з
часу повноліття дитина стає
працездатною та має фізичну можливість
додатково здійснювати своє утримання
за рахунок інших доходів, а тому слід
з'ясовувати факт отримання
повнолітньою дитиною іншого доходу ніж
аліменти, зокрема доходу від орендної
плати за земельний пай, стипендії тощо.

Як вбачається з матеріалів
справи та вірно встановлено
місцевим судом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3
є сином сторін у справі та в даний час
навчається на 1 курсі
механіко-машинобудівного факультету
Державного вищого навчального закладу
«Національний гірничий університет»
за держбюджетом з 01.09.2013 по 30.06.2017 року
(денна форма навчання).

Також місцевий суд вірно
встановив факт, що ОСОБА_4
самостійного заробітку, доходу не
має, стипендії не отримує,
навчається на безоплатній основі
та потребує надання йому
матеріальної допомоги від батьків.

В ході судового розгляду справи
апелянтом жодних доказів про те, що
його син не потребує матеріального
утримання не надано.

Вірно місцевий суд визначив і
розмір аліментів 1/6 частина
заробітку, доходу на утримання
повнолітнього сина.

Так, судом враховано
матеріальний стан сторін , розмір
заробітку, доходу, який отримують
кожен із батьків, відповідач має
постійне місце роботи та достатній
рівень доходу, який більш ніж у двічі
перевищує дохід позивача (а.с. 64,65, 131),
факт добровільного надання матір'ю
дитини їй допомоги, перебування на
утриманні сторін утриманців (а.с. 30-31,37,
63, 70-78) та вірно визначив розмір
аліментів 1/6 частина заробітку
(доходу).

Відповідач спроможний надавати
аліменти в розмірі визначеному
судом.

Доводи апелянта про те, що у
справі ОСОБА_3 є неналежним позивачем є
безпідставними. Місцевим судом вірно
встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований
та проживає у гуртожитку навчального
закладу з 01.09.2013 року на час навчання за
адресою: АДРЕСА_2. Дане місце проживання
є тимчасовим. Постійним місцем його
проживання є адреса його матері:
АДРЕСА_1, де він постійно проживає,
повертається на вихідні дні і в період
літніх та зимових канікул та планує
повернутись після закінчення навчання.

Зазначене місце проживання
повнолітнього у відповідності з
вимогами Житлового кодексу України є
постійним місцем проживання
дитини яке зберігається за ним на
період його навчання.

За таких обставин, місцевий суд
вірно, врахувавши положення ч. 3 ст. 199 СК
України прийшов до висновку, що право
на стягнення аліментів має мати
повнолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
суд вийшов за межі позовних вимог,
стягнувши з відповідача на користь
позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4 також не заслуговують на
увагу, оскільки аліменти стягуються
саме на утримання повнолітньої
дитини.

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростували.

Керуючись ст. 303, ч.1 п1. ст. 307, 308, 315, 317
,319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області від
23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: