Справа № 147/185/14-ц Провадження №
22-ц/772/1895/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Костюк Г. М.Категорія:
50Доповідач: Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого Сала Т.Б.

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

при секретарі Пантелеймоновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Тростянецького районного суду
Вінницької області від 16.04.2014 року
ухваленого у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну
розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з даним позовом, в якому просив
зменшити розмір аліментів на утримання
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6
частини від усіх видів його доходів.

Мотивуючи позовні вимоги зазначив, що
згідно рішення Тростянецького
районного суду Вінницької області від
16.04.2010 року з нього стягуються аліменти
в розмірі ? частини всіх видів доходів,
щомісячно до повноліття доньки, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Позивач
вказує, що його заробітної плати в
розмірі 930 грн. не вистачає на прожиття,
нормальне існування при тому, що він
має різного роду захворювання та на
його утриманні знаходяться
непрацездатні батьки, з якими він
спільно проживає.

До того ж ОСОБА_2 в рахунок сплати
аліментів направив відповідачу пакет
документів для оформлення договору
відчуження нерухомого майна, однак
остання від аліментів не відмовилась.

Оскільки ОСОБА_3 15 років користується
його рухомим та нерухомим майном, а
донька отримає державну грошову
допомогу, а з березня 2012 р. ще й
аліменти, та враховуючи все вище
наведене, позивач звернувся з даним
позовом до суду з вимогою щодо
зменшення розміру аліментів на
утримання його доньки.

Рішенням Тростянецького районного
суду Вінницької області від 16.04.2014 року
в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу в якій
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити повністю.

При цьому скаржник посилається на те,
що відмова в задоволені позовних вимог
є незаконною, оскільки судом не
враховано його матеріальний стан та
обставини, які мають значення для
вирішення справи, а тому рішення
підлягає скасуванню.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі, який в подальшому був
розірваний. Від шлюбу мають спільну
доньку -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 96).

Згідно рішення Тростянецького
районного суду Вінницької області від
16.04.2010 року з ОСОБА_2 стягуються
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки в розмірі 1/4 частини
всіх видів його доходів, починаючи з
24.11.2009 року щомісячно до повноліття
дитини, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
(а. с. 14).

На утриманні ОСОБА_3 знаходяться
четверо дітей, що підтверджується
довідкою Цибулівської сільської ради
Тростянецького району Вінницької
області №144 від 28.03.2014 року (а. с. 95).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
(далі - СК) України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що
відповідно достатті 192 СК України
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них. Отже,
зміна розміру аліментів, визначеного
судовим рішенням, можлива за наявності
певних підстав.

Згідно довідки Житлової
ремонтно-експлуатаційної організації
№ 1088 від 26.11.2013 року сім'я позивача
складається з трьох осіб: ОСОБА_2, його
батька та матері (а. с. 5).

Відповідно до довідки ТОВ «Вікторіал
Груп» №17 від 30.05.2013 року, позивач працює
оператором плотерної порізки з 01.04.2013
року, його загальна сума доходу за
період 13 місяців складає - 7 780,20 грн. (а.
с. 10).

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції врахував, що ОСОБА_2
працевлаштований, інших дітей, крім
спільної з відповідачкою доньки, не
має, стягнень по виконавчих листах не
має, проживає спільно з
непрацездатними батьками.

Відповідно до численних медичних
довідок, ОСОБА_2 має ряд захворювань
загального характеру: остеохондроз
хребта, бронхіальну астму,
вегето-судинну дистонію. Перебуває на
обліку у сімейного лікаря (а. с. 6-8, 13).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції і бере
до уваги той факт, що обставини з
приводу захворювання позивача, витрат
на його лікування, непрацездатних
батьків, були враховані Тростянецьким
районним судом Вінницької області при
ухваленні рішення про стягнення
аліментів від 16.04.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Твердження позивача, що на його
утриманні перебувають непрацездатні
батьки судом не беруться до уваги,
доказів на підтвердження цього не має,
а батьки позивача є особами пенсійного
віку та отримують пенсію.

Доводи позивача щодо необхідності йому
додаткових витрат у зв'язку з хворобою
та інвалідністю батька також не можуть
бути враховані. Оскільки батько ОСОБА_2,
як вказав сам позивач, є інвалідом
другої групи. Чинним законодавством
передбачено можливість отримання
допомоги по інвалідності.

Апеляційна скарга розглядалась в межах
її доводів, а тому законність та
правильність рішення суду першої
інстанції в інший частині не
перевірялась.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції та не дають підстав для його
скасування.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду
Вінницької області від 16.04.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
/підпис/

Судді:
/підписи/

Згідно з оригіналом: