Справа № 454/804/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокаль справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить
стягнути з відповідача 30000грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я під
час виконання трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання.

Свої вимоги мотивує наступним.

02.11.1977р. він прийнятий на роботу учнем
слюсаря по ремонту обладнання на шахту
«ім. героя Радянського Союзу А.В.
Лопатіна» ВО «Укрзахідвугілля» та
17.11.1978р. звільнений у зв'язку з призовом
на військову службу.

18.11.1981р. прийнятий на роботу підземним
електрослюсарем 3 го розряду на шахту
«ім. героя Радянського Союзу А.В.
Лопатіна» ВО «Укрзахідвугілля».

20.02.1987р. переведений на посаду
підземного електрослюсара 4 го розряду.

13.06.1995р. переведений на посаду
підземного електрослюсаря 5 го розряду
ДВАТ «Шахта «Бендюзька».

30.10.2006р. позивач звільнений з роботи
згідно п.1 ст.40 КЗпП України з шахти
«Бендюзька» ДП «Львіввугілля».

У зв'язку з тривалою роботою в особливо
шкідливих та тяжких умовах праці у
позивача погіршився стан здоров'я,
внаслідок чого він неодноразово
звертався за медичною допомогою.

Згідно акта розслідування
професійного захворювання від 23.05.2007р.
зроблено висновок про шкідливі умови
праці, які характеризуються умовами, в
основному пов'язаними з важкою
фізичною працею, роботою в умовах
високого запилення, мікрокліматом.

Важкі та шкідливі умови праці також
підтверджуються санітарно-гігієнічною
характеристикою умов праці від 12.03.2007
року.

05.06.2007р. висновком МСЕК позивачу вперше
та безтерміново встановлено 40% втрати
працездатності та 3-тю групу
інвалідності. Рекомендовано
стаціонарне лікування, протипоказана
робота в умовах пилу, важка фізична
праця.

Відповідно до акта розслідування
професійного захворювання від 01.10.2008р.,
шкідливі умови праці пов'язані з важкою
фізичною працею, роботою в умовах
високого запилення, шуму,
мікрокліматом.

Зазначає, що неодноразово лікувався
амбулаторно. Назване захворювання
виникло на протязі роботи в умовах
високого запилення на протязі 80%
тривалості робочої зміни. Шуму на
робочому місці на протязі 80% робочої
зміни. Вимушеної робочої пози тіла в
зігнутому, напівзігнутому положенні
30-42% тривалості робочої зміни.
Відповідно до наданих медичних витягів
позивачу встановлено діагноз: хронічна
пояснично-крижова радикулопатія в
стадії неповної ремісії з помірним
статистико-динамічними порушеннями і
больовим компонентом, антракосилікоз 1
ст., бронхіт, емфізема легень ДН-ІІ ст.

28.10.2008р. в результаті переогляду
позивача, йому встановлено 55% втрати
професійної працездатності
безтерміново.

Внаслідок отриманого професійного
захворювання позивачу завдано великої
моральної шкоди, у виді фізичних та
душевних страждань, які виражаються в
тому, що він втратив працездатність,
з'явився кашель, задишка, при
незначному фізичному навантаженні,
біль у попереку, стан здоров'я позивача
став нестабільним. У зв'язку із
отриманим професійним захворюванням
порушено всі нормальні умови життя
позивача, він постійно відчуває великі
незручності при веденні домашнього
господарства, йому важко займатися
домашніми справами, що потребують
навіть невеликих фізичних зусиль,
змушений докладати додаткових зусиль
для організації життя.

Зазначає, що факт заподіяння моральної
шкоди наявний, оскільки він частково на
55% втратив професійну працездатність в
працездатному віці, що спричиняє йому
фізичні та моральні страждання,
відчуває незручності в повсякденному
житті, змушений терпіти фізичні болі та
моральні страждання, відчувати себе
неповноцінною людиною, як вдома перед
рідними, так і перед сторонніми людьми.
Всі ці моральні страждання та
переживання значним чином змінили ритм
та порядок життя позивача, порушили
нормальні життєві зв'язки, для чого він
повинен прикладати додаткові зусилля
для продовження свого життя.

Крім цього, він змушений лікуватися як
амбулаторно, так і стаціонарно. В нього
не має можливості навантажувати свій
організм. Зміни в його життєвих
відносинах, сімейних обставинах,
викликають значні моральні
переживання, почуття безвихідності і
відсутності перспективи на майбутнє.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали.

Навели суду обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечила.

Надала суду письмові заперечення.

ОСОБА_1 з 02.11.1977 року перебував у
трудових відносинах із шахтою «ім.
героя Радянського союзу А.В.Лопатіна»
ВО «Укрзахідвугілля» та шахтою
«Червоноградська» яка в процесі
реорганізації в період з 1995р. по 2006р.
була реорганізована в Державне
підприємство Шахта «Бендюзька» (далі -
ДП Шахта «Бендюзька»). На підтвердження
даного факту надала ряд статутів
даного підприємства які приймались
внаслідок реорганізації і
підтверджують юридичний статус даного
підприємства як окремої юридичної
особи та вказують на правонаступників.
Згідно запису трудової книжки 30.10.2006
року звільнений з роботи з Державного
підприємства Шахта «Бендюзька».

27.05.2007 року видано акт розслідування
хронічного професійного захворювання
ДП «Шахта «Бендюзька», яка вже на той
час була окремою юридичною особою.
Наказом МПЕ України від 19.01.2006 року №30
«Про створення державного
підприємства «Шахта «Бендюзька» (ДП
«Шахта «Бендюзька» шляхом виділення зі
складу ДП «Львіввугілля»,
відокремленого підрозділу «Шахта
«Бендюзька». Пунктом 6 даного наказу
передбачено, що ДП «Шахта «Бендюзька» є
правонаступником майнових прав та
обов'язків ДП «Львіввугілля»,
пов'язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу «Шахта
«Бендюзька» згідно з розподільчим
балансом. Таким чином, ДП «Шахта
«Бендюзька» несе відповідальність за
свої боргові зобов'язання самостійно.
Зазначає, що для захисту своїх прав в
суді позивач зобов'язаний звернутися
із заявою до ДП «Шахта «Бендюзька».

Відомості про утворення юридичної
особи ДП «Шахта «Бендюзька» 02.03.2006 року
внесено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців і станом на дату
розгляду даної справи згадана юридична
особа не припинена. У зв'язку з цим,
відповідач ствердив, що саме ДП «Шахта
«Бендюзька» як окрема юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, в т.ч. по відшкодуванню
моральної шкоди.

Вислухавши сторони, дослідив докази по
справі, суд приходить до наступного
висновку.

Державне підприємство «Львіввугілля»
зареєстровано як юридичну особу 17.01.2003
року, що підтверджується відомостями з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Станом на дату розгляду справи в складі
ДП «Львівугілля» діє 23 відокремлених
підрозділи, які не наділено статусом
юридичної особи.

В даному випадку позивач звернувся про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання.

Позивач підтверджує позовні вимоги
наступними документами:

- фотокопіями Актів розслідування
хронічного професійного захворювання
від 01.10.2008 року та від 23.05.2007 року,
виданих ДП Шахта «Бендюзька» та
Західно-Українська виконавча дирекція
з ліквідації шахт;

- фотокопією трудової книжки ;

- фотокопіями довідок Львівського
обласного центру МСЕК;

- фотокопіями витягів та виписок із
медичної картки.

Згідно даних трудової книжки запис №4
від 18.11.1981р., позивач прийнятий на
роботу на посаду підземного
електрослюсаря IІІ розряду на шахту "Ім.
героя Радянського союзу А.В. Лопатіна»
ВО «Укрзахідвугілля» та в 1995
переведений на посаду підземного
електрослюсаря Шахти
«Червоноградська». На останньому
підприємстві позивач працював до
звільнення, а саме до 30.10.2006р.

Згідно записів трудової книжки,
наданих відповідачем документів в
період роботи позивача підприємство
неодноразово було реорганізовано та
змінювало назву на шахту №2
«Великомостівська», ДВАТ «Шахта
«Червоноградська», ДВАТ «Шахта
«Бендюзька», ВП «Шахта «Бендюзька» ДП
«Львіввугілля», ДП «Шахта «Бендюзька».

В 2006 році створено нову юридичну особу -
ДП «Шахта «Бендюзька» - шляхом
виділення з ДП «Львіввугілля»
відокремленого підрозділу «Шахта
«Бендюзька»; новоутворене
підприємство є правонаступником прав
та обов'язків відокремленого
підрозділу, на базі якого воно
утворене.

Вимоги позивача до ДП «Львіввугілля»
ґрунтуються на тому, що:

Державне підприємсвто «Шахта
«Бендюзька», з якого звільнявся
позивач, фактично припинило свою
діяльність, воно відсутнє за своїм
місцезнаходженням, що на думку
позивача, підтверджує обов'язок ДП
«Львіввугілля» відшкодувати
відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до наданих відповідачем
документів про перейменування шахти №2
«Великомостівська» від 19.08.2011 року та
від 25.01.2013р. зазначена шахта введена в
експлуатацію 30.12.1957 року та з цього часу
входила до складу різних об'єднань
вугільних підприємств як окрема
юридична особа.

Внаслідок численних змін в
організаційній структурі виробничих
одиниць з видобутку вугілля в 2003 році
ця шахта перетворена у відокремлений
підрозділ «Шахта «Бендюзька» ДП
«Львіввугіля» без статусу юридичної
особи. Наведені обставини позивачем
визнаються.

Надалі наказом Мінвуглепрому України
№30 від 19.01.2006 року створено державне
підприємство «Шахта «Бендюзька»
шляхом виділення зі складу ДП
«Львіввугілля» відокремленого
підрозділу «Шахта Бендюзька».
Відповідно до п.6 цього наказу ДП «Шахта
Бендюзька» є правонаступником всіх
майнових прав та обов'язків державного
підприємства «Львіввугілля»,
пов'язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу «Шахта
«Бендюзька». Відповідно до витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців від
07.08.2013 року державне підприємство
«Шахта Бендюзька» зареєстровано як
юридичну особу 02.03.2006 року,
місцезнаходження якої: Львівська обл.,
Сокальський район, с. Бендюга. Запису
про ліквідацію ДП «Шахта «Бендюзька»
станом на дату розгляду справи до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців не
внесено.

Отже, з 02.03.2006 року ДП «Шахта Бендюзька»
є окремою юридичною особою, яка
самостійно несе відповідальність за
своїми зобов'язаннями, в тому числі
щодо відшкодування моральної шкоди.

Останнім місцем роботи позивача,
згідно запису трудової книжки, було
Державне підприємство «Шахта
«Бендюзька».

Акт розслідування хронічного
професійного захворювання від 23.05.2007р.
був складений Державним підприємством
Шахта «Бендюзька».

Пунктом 16 даного Акту зазначено
професійне захворювання виникло за
таких обставин при виконанні робіт в
шкідливих умовах на протязі стажу
роботи на шахті №1 «Червоноградська» з
18.11.1981р. по 13.06.1995р., по професії
електрослюсар підземний на протязі 13
років 7 міс., на шахті «Бендюзька» з
13.06.1995р. по 30.10.2006р. по професії
електрослюсар підземний на протязі
11років 4 міс.

Суд також критично оцінює твердження
позивача про фактичне припинення
діяльності ДП «Шахта «Бендюзька», як
мотив звернення позивача до ДП
«Львіввугілля».

Такий факт не дає позивачу законних
підстав для покладення на іншу
юридичну особу відповідальності за
зобов'язаннями ДП «Шахта Бендюзька».
Тому доводи позивача в цій частині суд
вважає необґрунтованими.

З огляду на зазначене, суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 та стягнення моральної шкоди з
ДП «Львіввугілля».

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Сокальський районний суд.

Головуючий:
С. О. Пахут