У х в а л а

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.

суддів: Коротуна
В.М.,
Ступак О.В.,

Дем'яносова
М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором кредиту, за
касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_3, на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 01 серпня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
10 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк»), звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 05 лютого 2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» (правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір, за
умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у
сумі 100 000 доларів США, з кінцевим
терміном повернення до 05 лютого 2029
року.

30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_3 була укладена додаткова
угода № 2 до договору про надання
кредиту, згідно умов якої було
передбачено повернення наданого
кредиту не пізніше 05 лютого 2039 року.

05 лютого 2008 року на забезпечення
виконання умов кредитного договору між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки. Також 05
лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір
поруки. За умовами вказаних договорів
поручителі зобов'язувались
відповідати за виконання
позичальником усіх зобов'язань за
кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, станом на 03.04.2013
року утворилась заборгованість у
розмірі 113 347,21 доларів США,
яку позивач і просив стягнути з
відповідачів на свою користь.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 01 серпня 2013 року,
позов було задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за
договором кредиту від 05 лютого 2008 року
в розмірі 113 347,21 доларів США, в тому
числі борг за кредитом - 95 752,92 доларів
США, проценти за користування кредитом
- 17 594,29 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
суму боргу по пені за договором кредиту
від 05 лютого 2008 року в розмірі 16
934 грн 05 коп., в тому числі: пеня по
кредиту - 1103 грн 28 коп., пеня по
процентам - 15 830 грн 77 коп. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 10 лютого 2014 року, рішення
суду першої інстанції змінено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість за договором кредиту
від 05 лютого 2008 року в розмірі 113347,21
доларів США, яка складається з: 95 752,92
доларів США- кредитна заборгованість,
17594,29 доларів США - заборгованість по
процентам та суму пені в розмірі 16934
грн. 05 коп., яка складається з: 1103 грн 28
коп. - пеня за прострочення сплати
кредиту, 15830 грн 77 коп. - пеня за
прострочення сплати процентів. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
було залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_3 просить скасувати
ухвалені судові рішення та справу
передати на новий розгляд, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з наявності підстав для
задоволення позову.

Скасовуючи частково рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
виходив із того, що наявні підстави для
зміни судового рішення.

Судами встановлено, що 05 лютого 2008 року
між АКІБ «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 100 000
доларів США, з кінцевим терміном
повернення до 05 лютого 2029
року.

30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_3 була укладена додаткова
угода № 2 до договору про надання
кредиту, згідно умов якої було
передбачено повернення наданого
кредиту не пізніше 05 лютого 2039
року.

05 лютого 2008 року на забезпечення
виконання умов кредитного договору між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки. Також 05
лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір
поруки. За умовами вказаних договорів
поручителі зобов'язувались
відповідати за виконання
позичальником усіх зобов'язань за
кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, станом на 03.04.2013
року утворилася заборгованість у
розмірі 113 347,21 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Вирішуючи справу, суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку про
те, що заборгованість за кредитним
договором підлягає стягненню на
підставі ч. 1 ст. 554 ЦК України солідарно
з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4
та солідарно з боржника ОСОБА_3 та
поручителя ОСОБА_5

Зазначені висновки судів відповідають
обставинам справи, а також
узгоджуються з нормами матеріального
та процесуального права, які судами
правильно застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного
суду Одеської області від 10 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді: В.М.
Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Ступак

С.П. Штелик