Справа № 463/135/13
Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1178/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 04 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
власністю, реальний поділ
будинковолодіння ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди
ОСОБА_3 у користуванні горищем будинку
АДРЕСА_1

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржили позивач ОСОБА_3
та відповідач ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
зазначає, що не погоджується з рішенням
суду. Стверджує, що експертом було
запропоновано цілком приємлемі
варіанти поділу господарських
будівель, однак суд не врахував їх та
не прийняв рішення щоб врегулювати
спір, який існує вже не мало часу.
Стверджує, що відповідач, яка є його
сестрою відмовляється поділити
господарські споруди, а тому мав надію
на законне та справедливе рішення суду,
яке б припинило конфлікт, який виник
між ними. Просить рішення суду в
частині відмови в задоволенні позову
про реальний розподіл господарських
будівель скасувати та ухвалити нове
рішення, яким провести реальний
розподіл будинку відповідно до другого
варіанту розподілу будинковолодіння у
висновку №6-12 будівельно-технічного
дослідження від 18.04.2012 року.

Відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
зазначає, що вважає рішення в частині
задоволення позовних вимог незаконним
та необґрунтованим. Стверджує, що
позивач та його представник не навели
суду жодного аргументу, яким чином
відповідачем чиняться перешкоди у
користуванні горищем. Зазначає, що
висновок суду про відсутність у
відповідача правових підстав на
користування горищем, порушує її права,
оскільки вхід на горище проходить
через частину будинку, яка належить їй
на праві власності. Крім цього, суд не
врахував, що ні попередній власник
будинку, ні сам позивач ніколи не
користувались горищем та у них не
виникало такого бажання. Також не
враховано її пояснень про те, що
позивач фактично протягом двадцяти
років не проживає в даному будинку, а
відтак не дбає про його підтримання в
належному стані, а лише намагається
створити їй перешкоди у користуванні
та володінні будинком. Просить рішення
суду змінити та відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Сторони у справі в судове засідання не
з"явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК
України фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування
рішення немає.

Клопотання відповідача про
відкладення справи, колегією суддів
відхиляється, оскільки не містить
жодних доказів, які б підтверджували
неможливість відповідача з»явитися в
судове засідання.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що на підставі договору
дарування від 18.11.1992 року ОСОБА_2
належить 33/50 ідеальних частин
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.22-23).

Позивач ОСОБА_3 є власником 17/50
ідеальних частин житлового будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування частини будинку від 07.07.2000
року (а.с.63) та реєстраційним
посвідченням від 28.05.2001 року (а.с.64).

Реальний розподіл будинку не
проведений, однак з пояснень сторін
вбачається, що позивач користується
першим поверхом, а відповідач другим та
спору щодо користування будинком не
виникає, однак такий виник з приводу
користування горищем та
господарськими будівлями.

Задовольняючи позов в частині усунення
перешкод у користуванні горищем, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач ОСОБА_2 чинить позивачу
перешкоди у користуванні горищем
оскільки в судовому засіданні визнала,
що одноосібно користується горищем та
позивач не має доступу до цих
приміщень.

Колегія суддів цілком погоджується з
таким висновком суду у зв»язку з
наступним.

Глава 23 Цивільного кодексу України
встановлює, що громадянин, який став
власником житла, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд.
Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3
Конституції України, власність
зобов'язує, вона не повинна
використовуватись на шкоду людині,
суспільству. Тому право власності на
житло охороняється правом лише
настільки, наскільки його реалізація
відповідає імперативним нормам закону.

У відповідності до ст. 356 ч.1 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є
у спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними.

У п.7 роз»яснень наданих у Постанові
Пленуму Верховного суду України №7 від
04.10.1991 року « Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» зазначено,
що в спорах про поділ будинку в натурі
учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності.

П.8 зазначеної Постанови роз»яснено, що
різні господарські будівлі (літні
кухні, сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне
ціле.

Відтак колегія суддів, вважає, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову в частині вимог щодо реального
розподілу господарських будівель,
оскілки позивачем не ставилось питання
щодо розподілу будинковолодіння.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що суд відмовив у цій частині позову
безпідставно, оскільки варіанти надані
експертом є цілком приємливі для нього
не приймаються колегією суддів,
оскільки відповідач не погоджується на
такий розподіл, оскільки згідно з ним
вона буде позбавлена права власності
на практично усі господарські
приміщення, а також у зв»язку з цим, що
розподіл господарських будівель без
розподілу самого будинковолодіння не
передбачений законодавством.

Твердження апелянта ОСОБА_2 про те, що
суд задовольнив позов про усунення
перешкод не маючи доказів, яким чином
такі чиняться, колегія суддів вважає
безпідставними, так як остання визнала,
що позивач не має доступу до горища,
оскільки таке проходить через її
частину будинку, що є підтвердження
того, що позивач не може ним
користуватись.

Відтак суд першої інстанції правильно
встановив характер спірних
правовідносин, фактичні обставини
справи, давши належну оцінку доказам,
які є в матеріалах справи, правильно
застосував матеріальний закон, під час
розгляду справи не допустив порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення,
доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційні скарги необхідно
відхилити, а оскаржуване рішення суду
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, п.1 ч.1 ст.314,
ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів ,-

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 04 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.Р. Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин