У Х В А Л А

24 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Ільницька І.
В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві залі суду №
1 подання державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання старшого
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Закрасняної Ю.П. про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої АДРЕСА_1,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України, оскільки на даний час
на примусовому виконанні у міському
відділі ДВС знаходиться виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 14 938 грн.70
коп. за виконавчим листом № 2-21392 від
11.02.2011 року, в ході проведення
виконавчих дій майна або грошових
коштів, на які можна звернути
стягнення, у боржника не виявлено, від
виконання зобов'язань за виконавчим
документом боржник ухиляється.

В судове засідання державний
виконавець не з'явилася, про час
розгляду подання була повідомлена, в
поданні викладено клопотання щодо
розгляду подання без участі державного
виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього
документи, суд дійшов висновку про
задоволення подання частково з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні
у міському відділі ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист по справі
№ 2-21392/10, виданий
Білоцерківським міськрайонним судом
11.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 12578,70 грн. в рахунок
відшкодування матеріальних збитків, 1000
грн. моральної шкоди та 1360 грн. судових
витрат, всього 14938 грн.70 коп., що
стверджується копією цього
виконавчого листа.

17.03.2011 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вказаного вище виконавчого
листа.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, накази
господарських судів, рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", свобода
пересування може бути обмежена у
випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України є
спеціальною нормою, яка має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/, оскільки інші
кодекси, в т.ч. КАС України, ГПК України
не містять відповідних норм щодо
процесуального порядку обмеження
боржника на виїзд за межі України.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов'язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

З доданих до подання документів
вбачається, що державним виконавцем не
виявлено у боржника нерухомого майна,
грошових коштів, на які можна звернути
стягнення.

Як вбачається з письмових пояснень
ОСОБА_2, наданих державному виконавцю,
вона частково погашає борг по
можливості, оскільки має двох
неповнолітніх дітей.

Але державний виконавець не змогла
перевірити майновий стан боржниці за
місцем її проживання, оскільки на
неодноразові виходи за місцем
проживання боржниці, двері квартири
ніхто не відкрив, що стверджується
актами державного виконавця.

Крім того, ОСОБА_2 не надає достовірних
відомостей державному виконавцю про
свої доходи та майно, про своє місце
роботи, тоді як рішення суду про
стягнення з неї коштів залишається
тривалий час невиконаним.

Отже, з врахуванням всього наведеного
суд вважає, що боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї рішенням суду.

В листі Мінюсту України від 06.06.2008 року
за № 25-32/507 зазначено, що тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон є
одним із заходів примусового виконання
рішень суду.

А оскільки державний виконавець згідно
з ч.1 ст.11 Закону "Про виконавче
провадження" зобов'язаний вживати всіх
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, то суд
вважає за можливе подання задовольнити
та тимчасово обмежити боржника у праві
виїзду за межі України до виконання
боргових зобов'язань за вказаним вище
виконавчим документом.

Державний виконавець просить суд
тимчасово обмежити у праві виїзду за
кордон боржника шляхом заборони
перетинати державний кордон України.

Але згідно приписів ст.377-1 ЦПК України
передбачено обмеження у праві виїзду
за кордон взагалі, а не способи
обмеження.

Отже, на суд покладено функцію
вирішення питання про обмеження у
праві виїзду, а право вибору способу
виконання такого обмеження належить
органу, до компетенції якого входить
питання забезпечення виїзду з України.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої АДРЕСА_1, до
виконання зобов'язань щодо сплати
боргу на користь ОСОБА_3 за виконавчим
листом № 2-21392/10, який видано
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 11.02.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п'яти днів з дня
постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко