АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/2718/14 р.
Головуючий 1 інстанції Іванова
Справа № 639/211/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м.Харкова
від 26 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , КП
"Жилкомсервіс" про визначення порядку
користування квартирою, надання у
володіння та користування кімнати,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , КП
"Жилкомсервіс" про визначення порядку
користування квартирою, надання у
володіння та користування кімнати,
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те ,що співвласниками квартири, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1, що є
спільною частковою власністю , згідно
свідоцтва про право на житло є :він,
ОСОБА_4, ОСОБА_3. у рівних частках..

Квартира трикімнатна має загальну
площу 63, 2 кв. м., житлову 44,2 кв.м.,
складається з наступних окремих жилих
кімнат: 9 кімната - зала з балконом,
площею 16,3 кв. м., 7 кімната - спальня ,
площею 13, 1 кв. м. без балкону, 8 кімната -
спальня з балконом , площею 14,8 кв. м..

Підсобні приміщення - кухня, ванна,
санвузол , коридор, дві складові
кімнати перебувають в загальному
користуванні, всього площею 19, кв. м..

На даний час відповідачі займають
кімнати №8 та №9 у квартири, а він
вимушений проживати у кімнаті під
номером 7 без балкону, та не має
можливості сушити білизну та дихати
повітрям.

Шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_4
розірвано 11 травня 2011 року , спільного
господарства вони не ведуть, але
продовжують проживати у спільній
квартирі , тому , що відповідачі не
бажають сплатити йому гроші за його
частку, а іншого житла у нього не має.

Відповідачі постійно чинять перешкоди
у його проживанні, у зв'язку з
небажанням жити разом з ним в одній
квартирі та демонструють явну неповагу
та неможливість проживання разом з
ними.

Спільне проживання супроводжується
постійними докорами з боку колишньої
дружини, провокуванням на сварку та
породжує суперечки між ними в побуті.
Такі життєві обставини унеможливлюють
спокійно проживати , враховуючи його
стан здоров'я та вік. Порядок
користування квартирою був визначений
у 2010 році без його згоди та без
врахування його інтересів, так як у
нього не було вибору, він не може
нормально користуватися квартирою, так
як у нього неприязні відносини з зятем ,
тому він не користується балконом, який
є у великій кімнаті та не має
можливості нормально прати та сушити
свої речі, то того ж в маленькій кімнаті
площа менш ніж приходиться йому як
співвласнику квартири.

Його колишня дружна ОСОБА_4 підтримує
добрі відносини з донькою, зятем та
онукою, мешкають однією родиною, та
можуть використовувати сумісно балкон,
тому він вважав, що йому можливо
виділити кімнату №8 площею 14,8 кв. м. з
маленьким балконом, так як він є хворою
людиною похилого віку, та йому
необхідно повітря, то того ж на кожного
члена згідно висновку експертизи
приходиться по 14,73 кв.м.

Він запропонував відповідачам
добровільно визначити порядок
користування спірною квартирою, однак
вони відмовляються. Вважав їх відмову
безпідставною, т.я. має право на 1/3
частину спірної квартири і виходячи з
цього просив виділити йому у володіння
і користування ізольовану кімнату
житловою площею 14,8 кв. м., а
відповідачам інші дві кімнати.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася , надала заяву з проханням
розглядати справу за її відсутністю,
проти задоволення позову заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_4 заперечувала
проти того варіанту визначення порядку
користування спірною квартирою, який
запропонував позивач, посилаючись на
те , що позивач справі її колишній
чоловік, шлюб з яким розірвано у травні
2011 року. Однак однією сім'єю з позивачем
вони не мешкають з 2008 року. З цього року
між ним, нею та дочкою ОСОБА_3 склався
порядок користування квартирою зі
згоди всіх власників, у тому числі і
позивача. Позивач у справі сам побажав
зайняти кімнату 13,1 кв. м., яка до 2008 року
займала дочка. З дочкою та онукою у неї
дійсно нормальні взаємовідносини,
однак вона мешкає та веде господарство
сама, дочка ОСОБА_3 мешкає з дочкою та
чоловіком окремо, та ведуть
господарство самостійно. Вона
заперечує, щоб при вирішенні питання
про визначення порядку користування
квартирою, частки у праві власності її
та ОСОБА_3 були об'єднані. Вважає, що
порядок користування спірною
квартирою повинен залишитися , такий ,
який склався з 2008 року.

Відповідач - КП «Жилкомсервіс» у судове
засідання не з'явився, йому належним
чином повідомлено про час та місце
розгляду справи.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Харкова від 26 лютого 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково.

Визначений порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи №7669/11261 від 29 листопада 2013
року .

Виділено у індивідуальне користування
співвласнику ОСОБА_1 житлову кімнату " 7"
, площею 13,1 кв. м., співвласнику ОСОБА_3
житлову кімнату " 9" , площею 16,3 кв. м.,
балкон , площею 0,81 кв. м., співвласнику
ОСОБА_2 житлову кімнату " 8", площею 14,8 кв.
м., балкон, площею 0,69 кв. м..

Виділено у спільне користування
співвласників коридор " 1", площею 8,7 кв.
м., вбиральню " 2", площею 1,0 кв. м., ванну "
3", площею 1,9 кв. м., кухню " 4", площею 6,7 кв.
м., комору №5", площею 0,2 кв. м., комору " 6",
площею 0,5 кв. м..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 58 грн. 80
коп. з кожної та судові витрати,
пов'язані з проведенням судової
експертизи у розмірі 200 грн. з кожної.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та внести зміни,
якими виділити йому кімнату « 8», а
ОСОБА_2 - кімнату « 7», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, оскільки судом
безпідставно не були взяті до уваги
надані ним докази та пояснення.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном , що є їхньою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі , яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном , відповідної матеріальної
компенсації.

Як встановлено судом, 6 вересня 1999 року
Центром /відділом/ приватизації
державного житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
Головного управління економіки та
комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради за
реєстраційний №6-99-190126 було посвідчено
, що гр.. ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсно
мають право спільної сумісної
власності квартиру , яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 /а.с.9/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі,
який розірвано 11 травня 2011 року.

На теперішній час, з 2010 року , як пояснив
позивач, та з 2008 року, як пояснила
відповідачка ОСОБА_4, між
співвласниками склався фактичний
порядок користування вищевказаною
квартирою, а саме : позивач займає
кімнату 13,1 кв.м, відповідачка ОСОБА_4 -
кімнату 14,8 кв. м., відповідачка ОСОБА_3. з
дочкою та чоловіком кімнату 16, 3 кв. м..

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№7669/11261 від 29 листопада 2013 року , згідно
даними поверхового плану та
експлікації приміщень на квартиру
АДРЕСА_1 квартира трьохкімнатна
розташована на 7 поверсі 9 поверхового
житлового будинку складається із
приміщень: коридор « 1» площею 8,7 кв. м.,
вбиральня « 2», площею 1,0 кв м., ванна «З»,
площею 1,9 кв. м., кухня « 4», площею 6,7 кв,
м., комора « 5», площею 0,2 кв. м., комора «
6», площею 0,5 кв. м., житлова « 7», площею 13,
1 кв. м., житлова « 8», площею 14,8 кв. м.,
житлова « 9», площею 16,3 кв. м., балкон,
площею 0,81 кв. м., балкон , площею 0,69 кв. м..

Загальна площа квартири складає 64,7 кв
м., житлова площа квартири складає 44,2
кв.м..

На 1/3 частину квартири припадає
приміщень площею 21,57 кв.м., в тому числі
по житловій площі 14,73 кв.м..

Враховуючи об'ємно-планувальне рішення
квартири,її розмірі , ідеальні частки
співвласників, провести розподіл
квартири АДРЕСА_1 не надається
можливим.

Із наданого варіанту порядку
користування квартирою АДРЕСА_1: 1-му
співвласнику на 1/3 частину
пропонується виділити у індивідуальне
користування житлову кімнату " 9" ,
площею 16,3 кв. м., балкон, площею 0,81 кв. м..
2-му співвласнику на 1/3 частину
пропонується виділити у індивідуальне
користування житлову кімнату " 7",
площею 13,1 кв. м ..3-му співвласнику на 1/3
частину пропонується виділити у
індивідуальне користування житлову
кімнату " 8", площею 14,8 кв. м., балкон ,
площею 0,69 кв. м..

Виділити у спільне користування
співвласників коридор « 1», площею 8,7 кв.
м., вбиральню « 2», площею 1,0 кв.м., ванну «
3», площею 9 кв.м, кухню, « 4», площею, 6,7
кв.м., комору « 5», площею 0,2 кв.м, комору
« 6», площею 0,5 кв.м.

На протязі тривалого часу між
співвласниками склався фактичний
порядок користування спірною
квартирою.

У судовому засіданні позивач пояснив,
що він добровільно зайняв кімнату ,
площею 13,1 кв. м. та мешкає в ній з 2009-2010
року, точніше пригадати рік не міг.

Позивач , посилаючись на те, що він є
хворою людиною, яка постійно потребує
свіжого повітря, а також на те, що
відповідачки мешкають однією сім'єю та
можуть сумісно користуватися одним
балконом , просив виділити йому у
користування кімнату 14,8 кв. м. з
балконом , площею 0,69 кв. м.

Однак, як вбачається з медичних довідок
різних медичних установ, які надані
позивачем, останній дійсно страждає на
ряд хронічних захворювань, у тому числі
на хронічний необструктивний бронхіт,
фаза ремісії. При цьому рекомендацій
потреби у постійному свіжому повітрі,
такі медичні довідки , не містять. Крім
того , як пояснив позивач , він не має
намір мешкати у спірній квартирі та
буде вирішувати питання її продажу,
неодноразово пропонував відповідачам
купити у нього його частку у праві
сумісної власності, однак вони
відмовляються..

В судовому засіданні суду першої
інстанції відповідачі згоди на
об'єднання своїх часток та виділення їм
у сумісне користування житлових
приміщень, не давали та категорично
заперечували проти цього.

При цьому відповідачка ОСОБА_2
пояснила, що вона з дочкою та її сім'єю ,
мешкають окремими сім'ями та займають
кожен свої кімнати. Якщо онука
приходить до її кімнати, то це не
значить, що вона мешкає однією сім'єю з
співвласником ОСОБА_3.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що, у
зв'язку з тими відносинами, які
склалися між сторонами у справі,
визначити порядок користування
спірною квартирою між співвласниками
необхідно таким чином, який визнали
вони самі, та який влаштовував їх
протягом більш трьох років, а саме
виділити їм у користування ті кімнати,
якими вони користуються на теперішній
час та користувалися зі згодою з 2009-2010
року.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 26 лютого 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -