Ухвала

іменем україни

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Парінової І.К.,
Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Брошнів-Осадської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про
визнання незаконними рішень сесії
селищної ради та скасування державного
акта про право власності на земельну
ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з указаним вище позовом, в якому
просив скасувати рішення
Брошнів-Осадської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 27
вересня 2000 року в частині вилучення з
користування ОСОБА_6 частини земельної
ділянки площею 0,007 га, розташованої по
АДРЕСА_3; рішення Брошнів-Осадської
селищної ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 20
квітня 2007 року № 68-5/2007 в частині
надання у приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0706 га,
розташованої по АДРЕСА_1, для ведення
особистого селянського господарства
та державний акт від 19 червня
2009 року на право власності на зазначену
земельну ділянку, виданий на ім'я
ОСОБА_4 У жовтні 2013 року ОСОБА_3, яка є
правонаступником ОСОБА_5, подала заяву
про збільшення позовних вимог та
просила суд, крім вищезазначеного,
скасувати рішення Брошнів-Осадської
селищної ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 20
квітня 2007 року № 70-5/2007 в частині
затвердження схеми розподілу
земельної ділянки площею 0,6218 га,
розташованої по АДРЕСА_1 та
незаконного зменшення розміру
земельної ділянки ОСОБА_6 до 0,1126 га.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_5 був
власником квартири АДРЕСА_1. 11 квітня 2000
року на підставі рішення
Брошнів-Осадської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області «Про
розгляд заяв громадян, відношень
організацій» за ОСОБА_6 закріплено в
постійне користування земельну
ділянку загальною площею 0,1358 га,
розташованої АДРЕСА_1 та надано дозвіл
на її приватизацію. Рішенням від 20
квітня 2007 № 70-5/2007 Брошнів-Осадська
селищна рада Рожнятівського району
Івано-Франківської області незаконно
зменшила розмір земельної ділянки
ОСОБА_6 до 0,1126 га без вилучення іншої її
частини. Рішенням від 27 вересня 2000 року
№ 68-/2007 селищна рада вилучила у ОСОБА_6
земельну ділянку в розмірі 0,007 га по
АДРЕСА_3. Дане рішення прийнято на
підставі заяви ОСОБА_6 від 26 вересня 2000
року. У вказаній заяві ОСОБА_6 дала
згоду на вилучення у неї частини
земельної ділянки в розмірі 0,007 га біля
будинку на АДРЕСА_3. Після смерті ОСОБА_6
ОСОБА_5 звернувся до селищної ради з
проханням надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1358 га, розташованої по АДРЕСА_1.
Рішенням від 10 березня 2011
року № 4-4/2011 селищна рада залишила на
вивчення заяву ОСОБА_5 у зв'язку з
відсутністю тахеометричної зйомки
земельної ділянки. Позивач вважає
оскаржувані документи незаконними,
оскільки земельною ділянкою, яку
отримала у власність ОСОБА_4 до грудня
2006 року користувалася померла ОСОБА_6
Крім того, ОСОБА_6 погодилась на
вилучення земельної ділянки в розмірі
0,007 га по АДРЕСА_3, а селищна рада
незаконно передала у власність ОСОБА_4
земельну ділянку 0,0706 га.

Рішенням Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 19
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від
24 грудня 2013 року рішення
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 19
листопада 2013 року скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено
частково. Визнано недійсними рішення
Брошнів-Осадської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 20
квітня 2007 року № 70-5/2007 «Про розгляд
заяв громадян, відношень організацій»
в частині затвердження схеми розподілу
земельної ділянки площею 0,6218 га по
АДРЕСА_1; рішення Брошнів-Осадської
селищної ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 20
квітня 2007 року № 68-5/2007 «Про передачу
земель у приватну власність «в частині
надання у приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0706 га для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1»; державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0706 га по АДРЕСА_1 від 19
червня 2009 року, виданого на ім'я ОСОБА_4
У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційного
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону висновки
судів не відповідають.

Встановлено, що ОСОБА_5 був власником
квартири АДРЕСА_1, Ѕ частини якої
належить йому на підставі свідоцтва на
право власності від 16 лютого 2000 року, а
Ѕ частини - на підставі договору
дарування від 27 вересня 2005 року,
укладеного між ним та ОСОБА_6

Рішенням Брошнів-Осадської селищної
ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 11
квітня 2000 року за ОСОБА_6 закріплено в
постійне користування земельну
ділянку розміром 0,1358 га по АДРЕСА_1.

Рішенням Брошнів-Осадської селищної
ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 20
квітня 2007 року № 70-5/2007 затверджено
схему розподілу земельної ділянки
площею 0,6218 га по АДРЕСА_1, після
чого в користуванні ОСОБА_6 залишено
0,1126 га, а в користуванні ОСОБА_4 - 0,0706 га.

Згідно з рішенням Брошнів-Осадської
селищної ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 20
квітня 2007 року № 68-5/2007 земельну ділянку
площею 0,0706 га по АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства
передано у приватну власність ОСОБА_4,
якій на підставі зазначеного рішення 19
червня 2009 року видано державний акт на
право власності на вказану земельну
ділянку.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено її право на спірну земельну
ділянку та те, що оскаржуваними
рішеннями Брошнів-Осадської селищної
ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області
порушуються її права.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
часткове задоволення позову,
апеляційний суд вважав, що земельна
ділянка передана у власність ОСОБА_4 з
порушенням земельного законодавства,
оскільки остання спірною земельною
ділянкою не користувалася та не
проживала в будинку по АДРЕСА_1, а тому
рішення про надання їй земельної
ділянки в порядку поділу земельної
ділянки, що закріплена за зазначеним
будинком, є неправомірним.

Проте погодитися з таким висновками
судів не можна, оскільки вони зроблені
судами без належного з'ясування
обставин справи.

За змістом статті 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Частинами першою та другою статті 116
Земельного кодексу України визначено,
що громадяни і юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій не з'ясували, чи порушуються
права позивача, з урахуванням того, що з
геодезичної зйомки земельної ділянки
по АДРЕСА_1 вбачається, що земельна
ділянка, якою користується позивач, та
ділянка, передана у власність ОСОБА_4,
не є суміжними ділянками (а.с. 80); не
надали належної оцінки листам
прокуратури Івано-Франківської
області від 09 вересня 2011 року №
05/3-2979-11, прокуратури Рожнятівського
району Івано-Франківської області від
07 травня 2012 року № 84-933, у яких
зазначено, що при перевірці проектної
документації встановлено, що довідка
Брошнів-Осадської селищної ради від 28
квітня 2008 року, з якої вбачається, що
ОСОБА_4 користується земельною
ділянкою площею 0,0706 га з 1993 року, не
відповідає дійсності, оскільки
вказаною земельною ділянкою до грудня
2006 року користувалася померла ОСОБА_6

З огляду на наявні суперечності, суди
не встановили, на якій підставі
земельна ділянка площею 0,0706 га по
АДРЕСА_1 була вилучена з користування
ОСОБА_6

Поза увагою судів залишилося те, що
рішенням Брошнів-Осадської селищної
ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від
20 квітня 2007 року № 70-5/2007 затверджено
схему розподілу земельної ділянки
площею 0,6218 га по АДРЕСА_1, згідно з якою
площа земельної ділянки ОСОБА_8
становить - 0,1800 га, ОСОБА_9 - 0,1829 га,
ОСОБА_10 - 0,0144 га, ОСОБА_4 - 0,0706 га,
померлої ОСОБА_6 - 0,1126 га, землі
загального користування - 0,0613 га.

Визнаючи зазначене рішення недійсним
повністю, суд апеляційної інстанції
вирішив питання про права та інтереси
інших осіб, які не були залучені до
участі у справі.

Відповідно до частини 2 статті 338 ЦПК
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення судом норм процесуального
права, що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, повністю не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам статті 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу статті 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 19
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 24 грудня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. ОлійникСудді: В.І.
Амелін С.О. Карпенко І.К. Парінова О.В.
Попович